СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р. Справа № 922/636/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України, м. Харків вх. № 2113 Х/З на рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2019 р. у справі № 922/636/19 (суддя Ольшанченко В.І., повний текст складено та підписано 14.06.2019 р.)

за позовом Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України, м. Харків

до Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України, с. Червона Хвиля, Харківська область

про стягнення 272 514,30 грн.

ВСТАНОВИЛА:

06.03.2019 р. Інститут рослинництва ім. В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України (далі Інститут рослинництва ім. В.Я. Юр`єва НААН України, позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Дослідне господарство «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України (далі ДП «ДГ «Пантелеймонівське», відповідач) заборгованості з авторської винагороди (роялті) за надане право на використання сортів рослин в сумі 212 057,00 грн., неустойки у вигляді пені в сумі 46 006,50 грн., а також інфляційних втрат в сумі 14 450,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог Інститут рослинництва ім. В.Я. Юр`єва НААН України посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договорами:

- №44 на реалізацію наукової продукції від 15.01.2014; ліцензійним договором №44-А про надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії від 15.01.2014;

- №5 на реалізацію наукової продукції від 20.01.2015; ліцензійним договором №5-А про надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії від 20.01.2015;

- №5 на реалізацію наукової продукції від 15.01.2015; ліцензійним договором №5-А про надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії від 15.01.2014;

- №4 на реалізацію наукової продукції від 20.01.2015; ліцензійним договором №4-А про надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії від 20.01.2015;

- ліцензійним договором №91-А про надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії від 26.03.2015;

- №7 на реалізацію наукової продукції від 15.10.2015; ліцензійним договором №7-А про надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії від 15.10.2015;

- №8 на реалізацію наукової продукції від 15.10.2015; ліцензійним договором №8-А про надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії від 15.10.2015;

- №41 на реалізацію наукової продукції від 05.12.2016; ліцензійним договором №41-А про надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії від 05.12.2016;

- №40 на реалізацію наукової продукції від 05.12.2016; ліцензійним договором №40-А про надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії від 05.12.2016;

- №53 на реалізацію наукової продукції від 16.12.2016; ліцензійним договором №53-А про надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії від 05.12.2016;

- ліцензійним договором №22-С на надання прав на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії від 17.05.2017;

- №9/18-К на реалізацію наукової продукції від 05.02.2018.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.06.2019 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що строк дії частини ліцензійних договорів, які покладені позивачем в підстави позову, закінчився у 2015-2017 роках, тому нарахування заборгованості за звітами відповідача 2018 року та згідно з умовами цих договорів є безпідставним, а в частині договорів, строк дії яких закінчувався у 2018 році неможливістю відповідача з об`єктивних причин надати належний звіт у встановлені договорами строки, в той час як звіти № 211 та № 212 від 07.05.2018 р. є лише попередніми відомостями, оскільки замість директора ДП «ДГ «Пантелеймонівське» ОСОБА_1 . підписані іншою особою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Інститут рослинництва ім. В.Я. Юр`єва НААН України звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач вважає, що судом першої інстанції порушені його процесуальні права щодо самопредставництва та заперечує проти правомірності представництва інтересів відповідача адвокатом Кравченко С.О. через відсутність відповідних повноважень, посилаючись на постанову Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі 645/3006/17 (провадження № 61-352св18).

Позивач стверджує, що висновки місцевого господарського суду про те, що вищезазначені договори про надання права на використання певних сортів рослин на умовах невиключної ліцензії припинили свою дію є хибними та спростовуються наданими до матеріалів справи доказами у їх системному зв`язку, а також спростовуються діями відповідача, спрямованими на виконання цих договорів, зокрема, звітування про процес виробництва, торгівлі та використання зерна, та визначеним порядком і строками виплати авторської винагороди (роялті) за надане право на використання сортів рослин.

За доводами апеляційної скарги, звіти відповідача № 211 та № 212 від 07.05.2018 р. є належними доказами у справі.

У визначений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.07.2019 р. строк (враховуючи отримання даної ухвали суду відповідачем лише 02.08.2019 р., що підтверджується відповідною відміткою на рекомендованому повідомленні № 720), від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ДП «ДГ «Пантелеймонівське» просить повністю відмовити позивачеві у задоволенні апеляційної скарги.

16.08.2019 р. через канцелярію суду на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 р. від позивача надійшли письмові пояснення та оригінали звітів відповідача № 211 та № 212 від 07.05.2018 р.

12.09.2019 р. на виконання ухвали суду від 02.09.2019 р. від позивача супровідним листом № 1/2а-05/477-1 від 11.09.2019 р. надійшли додаткові документи. За текстом цього супровідного листа позивачем до матеріалів справи надано витяг з реєстру кореспонденції, відправленої Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_2 Юр`єва до ДП «ДГ «Пантелеймонівське» за 2018-2019 роки, стосовно договорів, на підставі яких заявлено позов у даній справі, а також копію звітної документації, яка надавалася до Національної академії аграрних наук України, де зазначена дебіторська заборгованість ДП «ДГ «Пантелеймонівське» за 2018-2019 роки стосовно договорів, на підставі яких заявлено позов у даній справі. Фактично позивачем за даним супровідним листом надано:

- роздруківку вихідної кореспонденції відносно відповідача із зазначенням його адреси, дати відправлення, вартості конвертів та марок;

- скрін-шоти електронної пошти;

- список згрупованих поштових відправлень № 1373 від 14.12.2018 р.;

- баланс установи позивача на 01.01.2018 р.;

- перелік дебіторів Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва станом на 01.01.2018 р.;

- дебіторів Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва станом на 01.07.2018 р.;

- баланс установи позивача на 01.01.2019 р.;

- перелік дебіторів Інституту рослинництва ім. В.Я. Юр`єва станом на 01.01.2019 р.

Дослідивши зазначені документи судовою колегією встановлено, що вони не є відповідають вимогам ст. 76 ГПК України щодо належності доказів, оскільки ці документи свідчать лише про надсилання листів відповідачеві за допомогою підприємства поштового зв`язку, а скрін-шоти електронної пошти не містять будь-яких даних, що входять до предмету доказування, в той час як інші документи відображають лише певні результати господарської діяльності позивача на певний проміжок часу.

З огляду на викладене, зазначені документи долучаються до матеріалів справи, проте не приймаються до уваги під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

На стадії апеляційного провадження встановлено, що на підставі наказу Національної академії аграрних наук України № 317 від 12.12.2016 р. ДП «ДГ «Червона хвиля» Інституту рослинництва перейменовано на ДП «ДГ «Пантелеймонівське» та на підставі наказу № 401 від 22.12.2016р. «Про затвердження Статуту ДП «ДГ «Пантелеймонівське» Інституту рослинництва імені В. Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України у новій редакції» здійснена державна реєстрація Статуту та відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зазначені обставини встановлені рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.09.2017 р. та ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23.11.2017 р. у справі № 645/3006/17, тому з огляду на приписи ч. 4 ст. 75 ГПК України, є преюдиційними та не потребують доказування під час розгляду даної господарської справи.

До того ж, 16.09.2019 р. до початку судового засідання від відповідача надійшли письмові пояснення на виконання ухвали суду від 02.09.2019 р. з додатковими документами, зокрема, копією наказу Національної академії аграрних наук України № 317 від 12.12.2016 р.

Згідно з п. 1.4 Статуту відповідача, затвердженого Президентом Національної академії аграрних наук України 22.12.2016 р., підприємство є правонаступником в частині майна, землі, майнових прав і зобов`язань перейменованого ДП «ДГ «Червона хвиля» Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва НААН України.

Аналогічне положення міститься і у п. 1.4 Статуту відповідача, затвердженого Президентом НААН України 13.03.2018 р.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2014 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як розробником, та ДП ДГ Червона хвиля, як споживачем, укладений договір №44 на реалізацію наукової продукції (далі договір №44), за яким розробник передає насіння розсаднику розмноження другого року ярого ячменю сортів: Взірець у кількості 1500 кг, розсаднику розмноження другого року ярого ячменю Парнас в кількості 1000 кг та розсаднику розмноження другого року ярого ячменю Інклюзив у кількості 1000 кг, що є його науковою продукцією, а споживач приймає його і оплачує згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 2.2 договору №44, загальна договірна ціна становить 41 622,42 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору № 44, споживач попередньо оплачує 100% загальної договірної ціни протягом 30 банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури.

Згідно з п. 5.3, п. 5.4 договору № 44, пунктом відвантаження є складське приміщення розробника; споживач повинен прийняти продукцію у пункті відвантаження протягом 30 календарних днів з моменту проведення розрахунків.

Пунктом 11.1 договору № 44 визначено, що він набуває сили з дати підписання його сторонами та діє до 30.05.2014.

Як зазначає в позові позивач, ДП ДГ Червона хвиля 05.03.2014 повністю оплатило вартість продукції за договором №44.

14.03.2014 позивач передав ДП ДГ Червона хвиля насіння за договором №44 згідно з накладною №114.

15.01.2014 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як ліцензіаром, та ДП ДГ Червона хвиля, як ліцензіатом, укладений ліцензійний договір №44-А про надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії (далі договір №44-А), за яким ліцензіар надає ліцензіату невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сорту рослин ярого ячменю Взірець, Парнас та Інклюзив, а ліцензіат зобов`язаний виплатити ліцензіару винагороду (роялті).

За невиключною ліцензією ліцензіат має право з додержанням умов цього договору здійснювати щодо матеріалу (насіння) лише такі дії: виробництво або відтворення (з метою розмноження); доведення до кондиції з метою розмноження; пропонування до продажу і/або продаж; зберігання для будь-якої з цілей, зазначених у цьому пункті.

Відповідно до п. 4.1 договору №44-А, ліцензіат сплачує ліцензіару винагороду (роялті) у розмірі:

- початковий платіж винагороди (роялті) в сумі 4 137,00 грн. (без ПДВ) від насіння категорії розсадники розмноження другого року за ставкою роялті 12% від вартості насіння (без ПДВ), яке зазначено у п.1.3.1 цього договору;

- початковий платіж ліцензіат оплачує повністю ліцензіару протягом 10 днів з дати набуття чинності цього договору;

- винагороду (роялті) від насіння еліти за ставкою роялті 7 %; насіння І репродукції за ставкою роялті 5 % (без ПДВ) від загальної вартості обсягів виробленого та реалізованого за ціною ліцензіата (згідно з даними бухгалтерського обліку) насіння (за винятком витрат на пакування, страхування, податки);

- у випадку якщо ліцензіат використовує насіння даного сорту у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 3,5 % та 2,5 % (0,5 ставки роялті насіння відповідної репродукції, вказаної у звіті) від загальної вартості обсягів виробленого та використаного у такий спосіб насіння за ціною ліцензіата (згідно з даними бухгалтерського обліку);

- у випадку якщо насіння даного сорту переведено до категорії товарного зерна (у разі вибраковки площ з насіннєвих посівів) та реалізовано ліцензіатом юридичним або фізичним особам, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 2,3 % та 1,7 % ставки роялті насіння відповідної репродукції, вказаної у звіті, від загальної вартості обсягів виробленої та реалізованої у визначений спосіб продукції за ціною ліцензіата (згідно з даними бухгалтерського обліку).

Згідно з п. 4.1.6 договору № 44-А, винагороду (роялті), яка встановлена у підпунктах 4.1.3 - 4.1.5 пункту 4.1 цього договору, ліцензіат розраховує на підставі даних звіту, який складається та подається за умовами, викладеними у розділі 5 цього договору.

Відповідно до п. 4.1.7 договору № 44-А, винагороду (роялті), яка встановлена у підпунктах 4.1.3 - 4.1.5 пункту 4.1 цього договору ліцензіат виплачує до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 20 червня кожного року чинності (для ярих культур) даного договору.

Згідно з п. 5.1 договору №44-А, ліцензіат до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 20 червня кожного року чинності (для ярих культур) даного договору надає ліцензіару звіт про виробництво та рух насіння. Звіт складається на підставі даних бухгалтерського обліку за формою, яка наведена у додатку №1 до цього договору та підписується керівником підприємства і головним бухгалтером. Підпис скріплюється печаткою підприємства.

Пунктом 7.2 договору № 44-А передбачено, що ліцензіат за кожний день прострочення платежу виходячи з суми простроченого платежу, з урахуванням індексу інфляції, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування, включаючи день платежу.

Розділом 8 договору № 44-А визначено, що договір набуває чинності від дати підписання і діє до 20 червня 2015 року включно (п. 8.1). Договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін. У випадку дострокового розірвання договору, платежі, сплачені до моменту його розірвання, поверненню не підлягають (п. 8.2). Після спливу строку дії цього договору або його розірвання ліцензіат втрачає право на використання сорту рослин (п. 8.3).

20.01.2015 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як розробником, та ДП ДГ Червона хвиля, як споживачем, укладений договір №5 на реалізацію наукової продукції (далі договір №5), за умовами якого розробник передає насіння, що є його науковою продукцією насіння розсаднику розмноження другого року горох посівний сорту Отаман в кількості 1000 кг, насіння розсаднику розмноження другого року горох посівний сорту Оплот в кількості 1000 кг, горох посівний сорту ОСОБА_4 в кількості 1000 кг, а споживач оплачує і приймає його.

Згідно з пунктом 2.2 договору №5, загальна договірна ціна становить 63 220,50 грн.

Відповідно до п.4.1 договору № 5, споживач зобов`язаний повністю оплатити продукцію до її передання розробником (попередня оплата 100%) у межах строку, який встановлено у п. 9.1 цього договору. На вимогу споживача розробник надає рахунок-фактуру (рахунок).

Згідно з п. 5.1 договору № 5, розробник передає, а споживач приймає продукцію у порядку, викладеному у п. 5.7 цього договору після повної оплати.

Пунктом 9 цього договору визначений строк його дії - до 31.12.2015.

На виконання умов договору №5 позивач поставив ДП ДГ Червона хвиля насіння на суму 63 220,50 грн., що підтверджується засвідченою копією накладної №91 від 24.02.2015.

Як зазначає в позові позивач, ДП ДГ Червона хвиля 05.03.2014 повністю оплатило ціну договору 63 220,50 грн.

20.01.2015 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_2 Юр`єва НААН України, як ліцензіаром, та ДП ДГ Червона хвиля, як ліцензіатом, укладений ліцензійний договір №5-А на надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії (далі договір №5-А), за яким ліцензіар надає невиключе право (невиключну ліцензію) на використання сорту рослин: гороху посівного сортів Отаман, Оплот та ОСОБА_4 , шляхом надання насіння розсаднику розмноженння другого року гороху посівного сортів: Отаман в кількості 1000 кг, Оплот в кількості 1000 кг, Царевич в кількості 1000 кг, а ліцензіат зобов`язується оплатити обумовлені цим договором платежі.

За невиключною ліцензією ліцензіат має право з додержанням умов цього договору здійснювати щодо матеріалу сорту лише такі дії: виробництво або відтворення (з метою розмноження); доведення до кондиції з метою розмноження; пропонування до продажу і/або продаж; зберігання для будь-якої з цілей, зазначених вище.

Відповідно до п. 4.1 договору № 5-А, ліцензіат сплачує ліцензіару винагороду (роялті) у формі:

- початкового платежу (роялті) в сумі 6 300,00 гр. (без ПДВ), який складається та розраховується з наступного:

від насіння категорії (генерації) розсаднику розмноження другого року та супереліти в розмірі 12% від вартості наданого насіння (без ПДВ), згідно з п. 1.1, що становить 52 500,00 грн. Початковий платіж ліцензіат повністю оплачує ліцензіару протягом 10 днів з дати набуття чинності цього договору;

- платіж (роялті) у розмірі: - за еліту 8 %; за І репродукцію 4 % (ставка роялті) відповідно, який обчислюється від обсягів виробленого та/або від суми (без ПДВ) реалізованого (проданого) насіння відповідної генерації на умовах франко-завод ліцензіата (за винятком витрат на пакування, страхування, податки);

- у випадку якщо ліцензіат використовує насіння зазначених генерацій даного сорту у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,5 ставки роялті, які зазначені у цьому підпункті, за ту генерацію насіння, яка використовується у власних потребах;

- у випадку якщо насіння даного сорту переведено в товарне зерно (у разі вибраковки площ з насіннєвих посівів) та зерно використовується ліцензіатом у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,3 ставки роялті відповідної генерації, які (ставки роялті) зазначені у п. б) п. 4.1 цього договору. Для обчислення роялті застосовується ставка роялті за ту генерацію насіння, з якої воно було переведено в товарне зерно;

- роялті, які зазначені у пп. б) та в) п. 4.1 цього договору розраховуються згідно звіту, який складається та подається за умовами, викладеними у розділі 5 цього договору та ліцензіат сплачує роялті до 30 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 30 червня наступного року (для ярих культур) даного договору.

Згідно з п. 5.1 договору № 5-А, ліцензіат до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 20 червня наступного року (для ярих культур) даного договору надає ліцензіару звіт про виробництво та рух насіння. Звіт складається за відповідною формою (додаток №1) та підписується керівником підприємства і головним бухгалтером. Підпис скріплюється печаткою підприємства.

Пунктом 7.2 договору № 5-А передбачено, що ліцензіат за кожний день прострочення платежу виходячи з суми простроченого платежу, з урахуванням індексу інфляції, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування, включаючи день платежу.

Розділом 8 договору № 5-А визначено, що договір набуває чинності від дати підписання і діє до 01 червня 2017 року включно (п. 8.1). Договір може бути достроково розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін. У випадку дострокового розірвання договору, платежі, сплачені до моменту його розірвання, поверненню не підлягають (п. 8.2).

Як зазначає відповідач у відзиві на позов, 02.12.2015 позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до ліцензійного договору №5-А від 20.01.2015.

Згідно з п. 8.1 додаткової угоди договір набуває чинності від дати підписання і діє до 01.06.2017 включно.

Відповідно до п. 8.2 додаткової угоди договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін.

Зазначеної додаткової угоди матеріали справи не містять, проте судовою колегією звертається увага на те, що у випадку дійсного її укладення строк дії договору не змінився й залишився таким самим, як і погоджено сторонами у п. 8.1 договору № 5-А від 20.01.2015 р.

15.10.2015 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як розробником, та ДП ДГ Червона хвиля, як споживачем, укладений договір №5 на реалізацію наукової продукції (далі договір №5 від 15.10.2015), за умовами якого розробник передає насіння, що є його науковою продукцією насіння розсаднику розмноження другого року ярого ячменю звичайного сортів: Аграрій в кількості 1000 кг, Виклик в кількості 1000 кг та Модерн в кількості 1000 кг, а споживач оплачує і приймає його.

Згідно з пунктом 2.2 договору №5 від 15.10.2015, загальна договірна ціна становить 63 610,38 грн.

Відповідно до п.4.1 договору №5 від 15.10.2015, споживач зобов`язаний повністю оплатити продукцію до її передання розробником (попередня оплата 100%) у межах строку, який встановлено у п. 9.1 цього договору. На вимогу споживача розробник надає рахунок-фактуру (рахунок).

Згідно з п. 5.1 договору №5 від 15.10.2015, розробник передає, а споживач приймає продукцію у порядку, викладеному у п. 5.7 цього договору після повної оплати.

Пунктом 9 цього договору визначений строк його дії - до 31.12.2016.

Як зазначає в позові позивач, ДП ДГ Червона хвиля 23.11.2015 повністю оплатило ціну договору 63 610,38 грн.

На виконання умов договору №5 від 15.10.2015 позивач поставив ДП ДГ Червона хвиля насіння на суму 63 610,38 грн., що підтверджується засвідченою копією накладної №114 від 10.03.2016.

15.10.2015 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як ліцензіаром, та ДП ДГ Червона хвиля, як ліцензіатом, укладений ліцензійний договір №5-А на надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії (далі договір №5-А від 15.10.2015), за яким ліцензіар надає невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сорту рослин: ячмінь звичайний сортів: Аграрій, Виклик та Модерн шляхом надання насіння розсаднику розмноження другого року ячменю звичайного сортів: Аграрій в кількості 1000 кг, Модерн в кількості 1000 кг, Виклик в кількості 1000 кг, а ліцензіат зобов`язується оплатити обумовлені цим договором платежі.

За невиключною ліцензією ліцензіат має право з додержанням умов цього договору здійснювати щодо матеріалу сорту лише такі дії: виробництво або відтворення (з метою розмноження); доведення до кондиції з метою розмноження; пропонування до продажу і/або продаж; зберігання для будь-якої з цілей, зазначених вище.

Відповідно до п. 4.1 договору №5-А від 15.10.2015, винагороду (роялті) ліцензіат сплачує ліцензіару в розмірі 6 330,00 грн., що становить 12% від вартості наданого насіння, зазначеного у п. 1.1 цього договору на суму 52 727,40 грн.

Умовами п. 4.2 договору № 5-А від 15.10.2015 р. сторонами погоджено, що ліцензіат сплачує ліцензіару винагороду (роялті) у повному розмірі, встановленому у п. 4.1 цього договору;

б) платіж (роялті) у розмірі: - за еліту 7 %; за І репродукцію 5 % (ставка роялті) відповідно, який обчислюється від обсягів виробленого та/або від суми (без ПДВ) реалізованого (проданого) насіння відповідної генерації на умовах франко-завод ліцензіата (за винятком витрат на пакування, страхування, податки);

у випадку якщо ліцензіат використовує насіння зазначених генерацій даного сорту у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,5 ставки роялті, які зазначені у цьому підпункті, за ту генерацію насіння, яка використовується у власних потребах;

в) у випадку якщо насіння даного сорту переведено в товарне зерно (у разі вибраковки площ з насіннєвих посівів) та зерно використовується ліцензіатом у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,3 ставки роялті відповідної генерації, які (ставки роялті) зазначені у п. б) п. 4.1 цього договору. Для обчислення роялті застосовується ставка роялті за ту генерацію насіння, з якої воно було переведено в товарне зерно;

г) роялті, які зазначені у підпунктах б) та в) пункту 4.1 цього договору розраховуються згідно зі звітом, який складається та подається за умовами, викладеними у розділі 5 цього договору та ліцензіат сплачує роялті до 30 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 30 червня наступного року (для ярих культур) даного договору.

Згідно з п. 5.1 договору № 5-А від 15.10.2015, ліцензіат до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур) або до 20 червня наступного року (для ярих культур) даного договору надає ліцензіару звіт про виробництво та рух насіння. Звіт складається за відповідною формою (додаток №1) та підписується керівником підприємства і головним бухгалтером. Підпис скріплюється печаткою підприємства.

Пунктом 7.2 договору № 5-А від 15.10.2015 передбачено, що ліцензіат за кожний день прострочення платежу виходячи з суми простроченого платежу, з урахуванням індексу інфляції, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування, включаючи день платежу.

Розділом 8 цього договору визначено, що договір набуває чинності від дати підписання і діє до 01 червня 2017 року включно (п. 8.1). Договір може бути достроково розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін. У випадку дострокового розірвання договору, платежі, сплачені до моменту його розірвання, поверненню не підлягають (п. 8.2).

20.12.2016 позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до ліцензійного договору №5-А від 15.10.2015.

Згідно з п. 8.1 додаткової угоди, договір набуває чинності від дати підписання і діє до 01.06.2018 включно.

Відповідно до п. 8.2 додаткової угоди, договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін.

Даною додатковою угодою не змінено ставки роялті за використання ліцензіатом насіння, проте змінено строк оплати замість оплати до 30 жовтня кожного року чинності (для озимих культур) визначено оплату до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), а для ярих культур до 20 червня кожного року чинності, відповідно, замість оплати до 30 жовтня.

Умови пунктів 5.1 та 7.2 договору викладені у додатковій угоді в такій самій редакції, що і в договорі.

20.01.2015 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як розробником, та ДП ДГ Червона хвиля, як споживачем, укладений договір №4 на реалізацію наукової продукції (далі договір №4 від 20.01.2015), за яким розробник передає насіння, що є його науковою продукцією насіння розсадник розмноження другого року пшениці твердої (ярої) сорту Спадщина в кількості 1000 кг, а споживач оплачує і приймає його.

Згідно з пунктом 2.2 договору №4 від 20.01.2015, загальна договірна ціна становить 17 513,40 грн.

Відповідно до п.4.1 договору №4 від 20.01.2015, споживач зобов`язаний повністю оплатити продукцію до її передання розробником (попередня оплата 100%) у межах строку, який встановлено у п. 9.1 цього договору. На вимогу споживача розробник надає рахунок-фактуру (рахунок).

Згідно з п. 5.1 договору №4 від 20.01.2015, розробник передає, а споживач приймає продукцію у порядку, викладеному у п. 5.7 цього договору після повної оплати.

Пунктом 9.1 цього договору визначений строк його дії - до 31.12.2015.

Як зазначає в позові позивач, ДП ДГ Червона хвиля 10.02.2015 повністю оплатило ціну договору 17 513,40 грн.

На виконання умов договору №4 від 20.01.2015 позивач поставив ДП ДГ Червона хвиля насіння на суму 17 513,40 грн., що підтверджується засвідченою копією накладної №89 від 24.02.2015.

20.01.2015 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як ліцензіаром, та ДП ДГ Червона хвиля, як ліцензіатом, укладений ліцензійний договір №4-А на надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії (далі договір №4-А від 20.01.2015), за умовами якого ліцензіар надає невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сорту рослин: пшениця тверда (яра) сорту Спадщина, шляхом надання насіння розсадник розмноження другого року пшениці твердої (ярої) сорту Спадщина в кількості 1000 кг, а ліцензіат зобов`язується оплатити обумовлені цим договором платежі.

За невиключною ліцензією ліцензіат має право з додержанням умов цього договору здійснювати щодо матеріалу сорту лише такі дії: виробництво або відтворення (з метою розмноження); доведення до кондиції з метою розмноження; пропонування до продажу і/або продаж; зберігання для будь-якої з цілей, зазначених вище.

Відповідно до п. 4.1 договору № 4-А від 20.01.2015 р., ліцензіат сплачує ліцензіару винагороду (роялті) у формі:

а) початкового платежу (роялті) в сумі 1 746,00 грн. (без ПДВ), який складається з наступного:

від насіння категорії (генерації) розсадник розмноження другого року в розмірі 12% від вартості наданого насіння (без ПДВ), згідно з п. 1.1, що становить 14 545,50 грн. Початковий платіж ліцензіат повністю оплачує ліцензіару протягом 10 днів з дати набуття чинності цього договору;

б) платіж (роялті) у розмірі: - за еліту 8 %; за І репродукцію 6 % (ставка роялті) відповідно, який обчислюється від обсягів виробленого та/або від суми (без ПДВ) реалізованого (проданого) насіння відповідної генерації на умовах франко-завод ліцензіата (за винятком витрат на пакування, страхування, податки);

у випадку якщо ліцензіат використовує насіння зазначених генерацій даного сорту у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,5 ставки роялті, які зазначені у цьому підпункті, за ту генерацію насіння, яка використовується у власних потребах;

в) у випадку якщо насіння даного сорту переведено в товарне зерно (у разі вибраковки площ з насіннєвих посівів) та зерно використовується ліцензіатом у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,3 ставки роялті відповідної генерації, які (ставки роялті) зазначені у п. б) п. 4.1 цього договору. Для обчислення роялті застосовується ставка роялті за ту генерацію насіння, з якої воно було переведено в товарне зерно;

г) роялті, які зазначені у підпунктах б) та в) пункту 4.1 цього договору розраховуються згідно зі звітом, який складається та подається за умовами, викладеними у розділі 5 цього договору та ліцензіат сплачує роялті до 30 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 30 червня наступного року (для ярих культур) даного договору.

Згідно з п. 5.1 договору № 4-А від 20.01.2015 р., ліцензіат до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур) або до 20 червня наступного року (для ярих культур) даного договору надає ліцензіару звіт про виробництво та рух насіння. Звіт складається за відповідною формою (додаток №1) та підписується керівником підприємства і головним бухгалтером. Підпис скріплюється печаткою підприємства.

Пунктом 7.2 договору № 4-А від 20.01.2015 р. передбачено, що ліцензіат за кожний день прострочення платежу виходячи з суми простроченого платежу, з урахуванням індексу інфляції, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування, включаючи день платежу.

Розділом 8 цього договору визначено, що договір діє від дати підписання і діє до 01 червня 2017 року включно (п. 8.1). Договір може бути достроково розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін. У випадку дострокового розірвання договору, платежі, сплачені до моменту його розірвання, поверненню не підлягають (п. 8.2).

26.03.2015 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як ліцензіаром, та ДП ДГ Червона хвиля, як ліцензіатом, укладений ліцензійний договір №91-А на надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії (далі договір №91-А), за умовами якого ліцензіар надає невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сорту рослин: тритикале (яре) сорту Дар хліба, шляхом надання насіння РННС тритикале (яре) сорту Дар хліба в кількості 3000 кг, а ліцензіат зобов`язується оплатити обумовлені цим договором платежі.

За невиключною ліцензією ліцензіат має право з додержанням умов цього договору здійснювати щодо матеріалу сорту лише такі дії: виробництво або відтворення (з метою розмноження); доведення до кондиції з метою розмноження; пропонування до продажу і/або продаж; зберігання для будь-якої з цілей, зазначених вище.

Відповідно до п. 4.1 вищевказаного договору ліцензіат сплачує ліцензіару винагороду (роялті) у формі:

а) початкового платежу (роялті) в сумі 1 550,00 грн. (без ПДВ), який складається та розраховується з наступного:

від насіння категорії (генерації) РННС в розмірі 9 % від вартості наданого насіння (без ПДВ), згідно з п. 1.1, що становить 17 209,20 грн. Початковий платіж ліцензіат повністю оплачує ліцензіару протягом 10 днів з дати набуття чинності цього договору.

б) платіж (роялті) у розмірі: - за еліту 7 %; за І репродукцію 5 % (ставка роялті) відповідно, який обчислюється від обсягів виробленого та/або від суми (без ПДВ) реалізованого (проданого) насіння відповідної генерації на умовах франко-завод ліцензіата (за винятком витрат на пакування, страхування, податки);

у випадку якщо ліцензіат використовує насіння зазначених генерацій даного сорту у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,5 ставки роялті, які зазначені у цьому підпункті, за ту генерацію насіння, яка використовується у власних потребах;

в) у випадку якщо насіння даного сорту переведено в товарне зерно (у разі вибраковки площ з насіннєвих посівів) та зерно використовується ліцензіатом у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,3 ставки роялті відповідної генерації, які (ставки роялті) зазначені у п. б) п. 4.1 цього договору. Для обчислення роялті застосовується ставка роялті за ту генерацію насіння, з якої воно було переведено в товарне зерно;

г) роялті, які зазначені у підпунктах б) та в) пункту 4.1 цього договору розраховуються згідно зі звітом, який складається та подається за умовами, викладеними у розділі 5 цього договору та ліцензіат сплачує роялті до 30 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 30 червня наступного року (для ярих культур) даного договору.

Згідно з п. 5.1 договору № 91-А, ліцензіат до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур) або до 20 червня наступного року (для ярих культур) даного договору надає ліцензіару звіт про виробництво та рух насіння. Звіт складається за відповідною формою (додаток №1) та підписується керівником підприємства і головним бухгалтером. Підпис скріплюється печаткою підприємства.

Пунктом 7.2 договору № 91-А передбачено, що ліцензіат за кожний день прострочення платежу виходячи з суми простроченого платежу, з урахуванням індексу інфляції, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування, включаючи день платежу.

Розділом 8 цього договору визначено, що договір діє від дати підписання та до 01 червня 2017 року включно (п. 8.1). Договір може бути достроково розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін. У випадку дострокового розірвання договору, платежі, сплачені до моменту його розірвання, поверненню не підлягають.

02.12.2015 сторони ліцензійного договору №91-А від 26.03.2015 уклали додаткову угоду до нього, в п. 8.1 якої сторони вказали, що договір набуває чинності від дати підписання і діє до 01.06.2017 включно.

Відповідно до п. 8.2 додаткової угоди договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін.

20.12.2016 сторони ліцензійного договору №91-А від 26.03.2015 уклали додаткову угоду до нього, в п. 8.1 якої сторони вказали, що договір набуває чинності від дати підписання і діє до 01.06.2018 включно.

Відповідно до п. 8.2 додаткової угоди договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін.

02.12.2015 сторони ліцензійного договору №91-А від 26.03.2015 уклали додаткову угоду до нього, в п. 8.1 якої вказали, що договір набуває чинності від дати підписання і діє до 01.06.2017 включно.

Відповідно до п. 8.2 додаткової угоди договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін.

20.12.2016 сторони ліцензійного договору №91-А від 26.03.2015 уклали додаткову угоду до нього, в п. 8.1 якої вказали, що договір набуває чинності від дати підписання і діє до 01.06.2018 включно.

Відповідно до п. 8.2 додаткової угоди договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін.

Додатковою угодою від 20.12.2016 р. до договору № 91-А не змінено ставки роялті за використання ліцензіатом насіння, проте змінено строк оплати замість оплати до 30 жовтня кожного року чинності (для озимих культур) визначено оплату до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), а для ярих культур до 20 червня кожного року чинності, відповідно, замість оплати до 30 жовтня.

Умови пунктів 5.1 та 7.2 договору викладені у додатковій угоді від 20.12.2016 р. в такій самій редакції, що і в договорі.

При цьому, матеріали справи не містять договору поставки сорту рослин (насіння), зазначеного в договорі № 91-А та накладної, або інших доказів його поставки позивачем відповідачеві.

15.10.2015 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як розробником, та ДП ДГ Червона хвиля, як споживачем, укладений договір №7 на реалізацію наукової продукції (далі договір №7), за яким розробник передає насіння, що є його науковою продукцією насіння розсаднику розмноження другого року гороху сортів: Оплот в кількості 1000 кг, Отаман в кількості 1000 кг та ОСОБА_4 в кількості 1000 кг, а споживач оплачує і приймає його.

Згідно з пунктом 2.2 договору № 7, загальна договірна ціна становить 95 247,54 грн.

Відповідно до п.4.1 договору № 7, споживач зобов`язаний повністю оплатити продукцію до її передання розробником (попередня оплата 100%) у межах строку, який встановлено у п. 9.1 цього договору. На вимогу споживача розробник надає рахунок-фактуру (рахунок).

Згідно з п. 5.1 договору № 7, розробник передає, а споживач приймає продукцію у порядку, викладеному у п. 5.7 цього договору після повної оплати.

Пунктом 9 цього договору визначений строк його дії - до 31.12.2016.

Як зазначає в позові позивач, ДП ДГ Червона хвиля 23.11.2015 повністю оплатило ціну договору 95 247,54 грн.

На виконання умов договору № 7 позивач поставив ДП ДГ Червона хвиля насіння на суму 95 247,54 грн., що підтверджується засвідченою копією накладної №115 від 10.03.2015.

15.10.2015 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як ліцензіаром, та ДП ДГ Червона хвиля, як ліцензіатом, укладений ліцензійний договір №7-А на надання права на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії (далі договір №7-А), за яким ліцензіар надає невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сорту рослин: гороху посівного сортів: Оплот, Отаман та ОСОБА_4 , шляхом надання насіння розсаднику розмноження другого року гороху посівного сортів: Оплот в кількості 1000 кг, Отаман в кількості 1000 кг, Царевич в кількості 1000 кг, а ліцензіат зобов`язується оплатити обумовлені цим договором платежі.

За невиключною ліцензією ліцензіат має право з додержанням умов цього договору здійснювати щодо матеріалу сорту лише такі дії: виробництво або відтворення (з метою розмноження); доведення до кондиції з метою розмноження; пропонування до продажу і/або продаж; зберігання для будь-якої з цілей, зазначених вище.

Відповідно до п. 4.1 договору № 7-А, винагороду (роялті) ліцензіат сплачує ліцензіару в розмірі 9 492,00 грн., що становить 12 % від вартості наданого насіння, зазначеного у п. 1.1 цього договору на суму 94 966,29 грн.

Умовами п. 4.2 договору № 7-А сторонами погоджено, що ліцензіат сплачує ліцензіару винагороду (роялті) у повному розмірі, встановленому у п. 4.1 цього договору.

б) платіж (роялті) у розмірі: - за еліту 8 %; за І репродукцію 4 % (ставка роялті) відповідно, який обчислюється від обсягів виробленого та/або від суми (без ПДВ) реалізованого (проданого) насіння відповідної генерації на умовах франко-завод ліцензіата (за винятком витрат на пакування, страхування, податки);

у випадку якщо ліцензіат використовує насіння зазначених генерацій даного сорту у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,5 ставки роялті, які зазначені у цьому підпункті, за ту генерацію насіння, яка використовується у власних потребах;

в) у випадку якщо насіння даного сорту переведено в товарне зерно (у разі вибраковки площ з насіннєвих посівів) та зерно використовується ліцензіатом у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,3 ставки роялті відповідної генерації, які (ставки роялті) зазначені у п. б) п. 4.1 цього договору. Для обчислення роялті застосовується ставка роялті за ту генерацію насіння, з якої воно було переведено в товарне зерно;

г) роялті, які встановлені у підпунктах б) та в) пункту 4.1 цього договору розраховуються згідно зі звітом, який складається та подається за умовами, викладеними у розділі 5 цього договору та ліцензіат сплачує роялті до 30 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 30 червня наступного року (для ярих культур) даного договору.

Згідно з п. 5.1 договору № 7-А, ліцензіат до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур) або до 20 червня наступного року (для ярих культур) даного договору надає ліцензіару звіт про виробництво та рух насіння. Звіт складається за відповідною формою (додаток №1) та підписується керівником підприємства і головним бухгалтером. Підпис скріплюється печаткою підприємства.

Пунктом 7.2 договору № 7-А передбачено, що ліцензіат за кожний день прострочення платежу виходячи з суми простроченого платежу, з урахуванням індексу інфляції, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування, включаючи день платежу.

Розділом 8 цього договору визначено, що договір діє від дати підписання та до 01 червня 2017 року включно (п. 8.1). Договір може бути достроково розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін. У випадку дострокового розірвання договору, платежі, сплачені до моменту його розірвання, поверненню не підлягають (п. 8.2).

20.12.2016 сторони ліцензійного договору №7-А від 15.10.2015 уклали додаткову угоду до нього, в п. 8.1 якої сторони вказали, що договір набуває чинності від дати підписання і діє до 01.06.2018 включно.

Відповідно до п. 8.2 додаткової угоди договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін.

Додатковою угодою від 20.12.2016 р. до договору № 7-А не змінено ставки роялті за використання ліцензіатом насіння, проте змінено строк оплати замість оплати до 30 жовтня кожного року чинності (для озимих культур) визначено оплату до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), а для ярих культур до 20 червня кожного року чинності, відповідно, замість оплати до 30 жовтня.

Умови пунктів 5.1 та 7.2 договору викладені у додатковій угоді від 20.12.2016 р. в такій самій редакції, що і в договорі.

12.01.2013 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як розробником, та ДП ДГ Червона хвиля, як споживачем, укладений договір №8 на реалізацію наукової продукції (далі договір №8), за умовами якого розробник передає насіння розсаднику розмноження другого року ярого ячменю сортів: Взірець в кількості 1341 кг, Модерн кількості 1000 кг та Виклик в кількості 1000 кг, що є його науковою продукцією, а споживач приймає його і оплачує згідно з умовами даного договору.

Згідно з п. 2.2 договору № 8, загальна договірна ціна становить 39 672,04 грн.

Відповідно до п.4.1 договору № 8, споживач попередньо оплачує 100% загальної договірної ціни протягом 30 банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури.

Згідно з п. 5.4 договору № 8, споживач повинен прийняти продукцію у пункті відвантаження протягом 30 календарних днів з моменту проведення розрахунків.

Пунктом 9 цього договору визначений строк його дії - до 30.05.2013.

Як зазначає в позові позивач, ДП ДГ Червона хвиля 10.02.2015 повністю оплатило ціну договору 39 672,04 грн.

На виконання умов договору № 8 позивач поставив ДП ДГ Червона хвиля насіння на суму 39 672,04 грн., що підтверджується засвідченою копією накладної №37 від 07.02.2013.

12.01.2013 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як ліцензіаром, та ДП ДГ Червона хвиля, як ліцензіатом, укладений ліцензійний договір №8-А на передачу прав на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії (далі договір №8-А), за яким ліцензіар передає невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сортів: ярого ячменю Взірець, Модерн та Виклик терміном на 2 роки, шляхом надання насіння розсаднику розмноження другого року ярого ячменю сортів: Взірець в кількості 1341 кг, Модерн в кількості 1000 кг та Виклик в кількості 1000 кг, а ліцензіат приймає невиключне право на використання ярого ячменю Взірець, Модерн та Виклик.

За невиключною ліцензією ліцензіат має право з додержанням умов цього договору здійснювати щодо матеріалу сорту лише такі дії: виробництво або відтворення (з метою розмноження); доведення до кондиції з метою розмноження; пропонування до продажу і/або продаж; зберігання для будь-якої з цілей, зазначених вище.

Відповідно до п. 4.1 договору № 8-А, як відшкодування за надання прав, передбачених цим договором ліцензіат сплачує ліцензіару ліцензійну винагороду (роялті) у формі:

а) початкового платежу в сумі 3 948,46 грн. (без ПДВ), що становить 12 % від вартості наданого насіння (без ПДВ), згідно з п. 1.1, який ліцензіат попередньо 100 % перераховує на рахунок ліцензіара протягом 10 днів з дати набуття чинності цього договору (або від дати рахунку, або від дати акту виконаних робіт);

б) платіж у розмірі за еліту 7 %, за І репродукцію 5 % (без ПДВ) від обсягів виробленої продукції з урахуванням ціни на умовах франко-завод ліцензіара (за винятком витрат на пакування, страхування, податки); у випадку якщо ліцензіат використовує насіння даного сорту у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,5 ставки роялті; у випадку якщо насіння даного сорту переведено в товарне зерно (у разі вибраковки площ з насіннєвих посівів) та його використання ліцензіатом у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,3 ставки роялті.

Платіж ліцензіат сплачує до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 20 червня наступного року (для ярих культур) даного договору.

Згідно з п. 5.1 договору № 8-А, ліцензіат до 31 жовтня кожного року чинності (для озимих культур) або до 30 червня наступного року (для ярих культур) даного договору надає ліцензіару звіт про виробництво та рух насіння. Звіт складається за відповідною формою (додаток №1) та підписується керівником підприємства і головним бухгалтером. Підпис скріплюється печаткою підприємства.

Пунктом 7.2 договору № 8-А передбачено, що ліцензіат за кожний день прострочення платежу виходячи з суми простроченого платежу, з урахуванням індексу інфляції, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування, включаючи день платежу.

Розділом 8 цього договору визначено, що договір діє від дати підписання та до 01 червня 2014 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п. 8.1). Договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін. У випадку дострокового розірвання договору, платежі, сплачені до моменту його розірвання, поверненню не підлягають (п. 8.2).

24.02.2015 сторони ліцензійного договору №8-А від 12.01.2013 уклали додаткову угоду до нього, в п. 8.1 якої вказали, що договір набуває чинності від дати підписання і діє до 01.06.2016 включно.

Відповідно до п. 8.2 додаткової угоди договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін.

Вбачається, що додатковою угодою від 24.02.2015 р. до договору № 8-А сторони внесли зміни до також до умов п. 5.1. щодо строків надання звіту ліцензіатом ліцензіаром, а саме: звіт про виробництво та рух насіння ліцензіат має надавати до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 20 червня кожного року чинності (для ярих культур). Умови договору щодо ставок роялті даною додатковою угодою не змінювалися, так само як і умови договору щодо строків оплати цих платежів.

05.12.2016 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як розробником, та ДП ДГ Червона хвиля, як споживачем, укладений договір №41 на реалізацію наукової продукції (далі договір №41), за яким розробник передає насіння розсаднику розмноження другого року проса посівного сорту Вітрило в кількості 150 кг, що є його науковою продукцією, а споживач приймає його і оплачує згідно з умовами даного договору.

Згідно з п. 2.2 договору №41, загальна договірна ціна становить 4 090,91 грн.

Відповідно до п.4.1 договору №41, споживач попередньо оплачує 100% загальної договірної ціни протягом 30 банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури.

Згідно з п. 5.4 договору № 41, споживач повинен прийняти продукцію у пункті відвантаження протягом 30 календарних днів з моменту проведення розрахунків.

Пунктом 11.1 цього договору визначений строк його дії - до 31.12.2017.

Як зазначає в позові позивач, ДП ДГ Червона хвиля 22.12.2016 повністю оплатило ціну договору 4 090,91 грн.

На виконання умов договору № 41 позивач поставив ДП ДГ Червона хвиля насіння на суму 4 090,91 грн., що підтверджується засвідченою копією накладної №5 від 11.01.2017.

05.12.2016 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як ліцензіаром, та ДП ДГ Червона хвиля, як ліцензіатом, укладений ліцензійний договір №41-А на передачу прав на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії (далі договір №41-А), за яким ліцензіар передає невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сортів просо посівного сорту Вітрило терміном на 2 роки, шляхом надання насіння розсаднику розмноження другого року проса посівного сорту Вітрило в кількості 150 кг, а ліцензіат приймає невиключне право на використання сорту проса посівного Вітрило.

За невиключною ліцензією ліцензіат має право з додержанням умов цього договору здійснювати щодо матеріалу сорту лише такі дії: виробництво або відтворення (з метою розмноження); доведення до кондиції з метою розмноження; пропонування до продажу і/або продаж; зберігання для будь-якої з цілей, зазначених вище.

Відповідно до п. 4.1 договору № 41-А, за надання прав, передбачених цим договором, ліцензіат сплачує ліцензіару винагороду (роялті) у вигляді комбінованого платежу:

а) паушальний платіж у сумі 410,00 грн. (без ПДВ), що становить 12% від вартості наданого насіння, згідно з п. 1.1, який ліцензіат попередньо 100% перераховує на рахунок ліцензіара протягом 10 днів з дати набуття чинності цього договору (або від дати рахунку, або від дати акту виконаних робіт);

б) платіж у розмірі за еліту 6 %, за І репродукцію 4 % (без ПДВ) від обсягів виробленої продукції з урахуванням ціни на умовах франко-завод ліцензіара (за винятком витрат на пакування, страхування, податки); у випадку якщо ліцензіат використовує насіння даного сорту у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,5 ставки роялті; у випадку якщо насіння даного сорту переведено в товарне зерно (у разі вибраковки площ з насіннєвих посівів) та його використання ліцензіатом у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,3 ставки роялті.

Платіж ліцензіат сплачує до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 20 червня наступного року (для ярих культур) даного договору.

Згідно з п. 5.1 договору № 41-А, ліцензіат до 31 жовтня кожного року чинності (для озимих культур) або до 30 червня наступного року (для ярих культур) даного договору надає ліцензіару звіт про виробництво та рух насіння. Звіт складається за відповідною формою (додаток №1) та підписується керівником підприємства і головним бухгалтером. Підпис скріплюється печаткою підприємства.

Пунктом 7.2 договору № 41-А передбачено, що ліцензіат за кожний день прострочення платежу виходячи з суми простроченого платежу, з урахуванням індексу інфляції, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування, включаючи день платежу.

Розділом 8 цього договору визначено, що договір діє від дати підписання та до 01 червня 2018 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п. 8.1). Договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін. У випадку дострокового розірвання договору, платежі, сплачені до моменту його розірвання, поверненню не підлягають (п. 8.2).

05.12.2016 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як розробником, та ДП ДГ Червона хвиля, як споживачем, укладений договір №40 на реалізацію наукової продукції (далі договір №40), за умовами якого розробник передає насіння розсаднику розмноження другого року гороху посівного сорту ОСОБА_4 в кількості 2000 кг та насіння розсаднику розмноження другого року гороху посівного сорту Меценат в кількості 3000 кг, що є його науковою продукцією, а споживач приймає його і оплачує згідно з умовами даного договору.

Згідно з п. 2.2 договору № 40, загальна договірна ціна становить 195 454,80 грн.

Відповідно до п.4.1 договору № 40, споживач попередньо оплачує 100% загальної договірної ціни протягом 30 банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури.

Згідно з п. 5.4 договору № 40, споживач повинен прийняти продукцію у пункті відвантаження протягом 30 календарних днів з моменту проведення розрахунків.

Пунктом 11.1 цього договору визначений строк його дії - до 31.12.2017.

Як зазначає в позові позивач, ДП ДГ Червона хвиля 14.12.2016 повністю оплатило ціну договору 195 454,80 грн.

На виконання умов вказаного вище договору позивач поставив ДП ДГ Червона хвиля насіння на суму 195 454,80 грн., що підтверджується засвідченою копією накладної №3 від 11.01.2017.

05.12.2016 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як ліцензіаром, та ДП ДГ Червона хвиля, як ліцензіатом, укладений ліцензійний договір №40-А на передачу прав на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії (далі договір №40-А), за яким ліцензіар передає невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сортів гороху ОСОБА_4 та Меценат терміном на 2 роки, шляхом надання насіння розсаднику розмноження другого року гороху ОСОБА_4 в кількості 2000 кг та насіння розсаднику розмноження другого року гороху Меценат в кількості 3000 кг, а ліцензіат приймає невиключне право на використання сортів гороху ОСОБА_4 та Меценат.

За невиключною ліцензією ліцензіат має право з додержанням умов цього договору здійснювати щодо матеріалу сорту лише такі дії: виробництво або відтворення (з метою розмноження); доведення до кондиції з метою розмноження; пропонування до продажу і/або продаж; зберігання для будь-якої з цілей, зазначених вище.

Відповідно до п. 4.1 договору № 40-А, за надання прав, передбачених цим договором ліцензіат сплачує ліцензіару винагороду (роялті) у вигляді комбінованого платежу:

а) паушальний платіж у сумі 19 547,00 грн. (без ПДВ), що становить 12% від вартості наданого насіння (без ПДВ), згідно з п. 1.1, який ліцензіат попередньо 100% перераховує на рахунок ліцензіара протягом 10 днів з дати набуття чинності цього договору (або від дати рахунку, або від дати акту виконаних робіт);

б) платіж у розмірі за еліту 8 %, за І репродукцію 4 % (без ПДВ) від обсягів виробленої продукції з урахуванням ціни на умовах франко-завод ліцензіара (за винятком витрат на пакування, страхування, податки); у випадку якщо ліцензіат використовує насіння даного сорту у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,5 ставки роялті; у випадку якщо насіння даного сорту переведено в товарне зерно (у разі вибраковки площ з насіннєвих посівів) та його використання ліцензіатом у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,3 ставки роялті.

Платіж ліцензіат сплачує до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 20 червня наступного року (для ярих культур) даного договору.

Згідно з п. 5.1 договору № 40-А, ліцензіат до 31 жовтня кожного року чинності (для озимих культур) або до 30 червня наступного року (для ярих культур) даного договору надає ліцензіару звіт про виробництво та рух насіння. Звіт складається за відповідною формою (додаток №1) та підписується керівником підприємства і головним бухгалтером. Підпис скріплюється печаткою підприємства.

Пунктом 7.2 договору № 40-А передбачено, що ліцензіат за кожний день прострочення платежу виходячи з суми простроченого платежу, з урахуванням індексу інфляції, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування, включаючи день платежу.

Розділом 8 цього договору визначено, що договір діє від дати підписання та до 01 червня 2018 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п. 8.1). Договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін. У випадку дострокового розірвання договору, платежі, сплачені до моменту його розірвання, поверненню не підлягають (п. 8.2).

16.12.2016 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як розробником, та ДП ДГ Червона хвиля, як споживачем, укладений договір №53 на реалізацію наукової продукції (далі договір №53), за яким розробник передає насіння супереліти сої культурної сорту Спритна в кількості 2000 кг, що є його науковою продукцією, а споживач приймає його і оплачує згідно з умовами даного договору.

Згідно з п. 2.2 договору № 53, загальна договірна ціна становить 55 384,56 грн.

Відповідно до п.4.1 договору № 53, споживач попередньо оплачує 100% загальної договірної ціни протягом 30 банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури.

Згідно з п. 5.4 договору № 53, споживач повинен прийняти продукцію у пункті відвантаження протягом 30 календарних днів з моменту проведення розрахунків.

Пунктом 11.1 цього договору визначений строк його дії - до 31.12.2017.

Як зазначає в позові позивач, ДП ДГ Червона хвиля 10.01.2017 повністю оплатило ціну договору 55 384,56 грн.

На виконання умов договору № 53 позивач поставив ДП ДГ Червона хвиля насіння на суму 55 384,56 грн., що підтверджується засвідченою копією накладної №7 від 11.01.2017.

05.12.2016 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як ліцензіаром, та ДП ДГ Червона хвиля, як ліцензіатом, укладений ліцензійний договір №53-А на передачу прав на використання сорту рослин на умовах невиключної ліцензії (далі договір №53-А), відповідно до якого ліцензіар передає невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сорту свої культурної сорту Спритна терміном на 2 роки, шляхом надання насіння супереліти сої культурної сорту Спритна в кількості 2000 кг, а ліцензіат приймає невиключне право на використання супереліти сої культурної сорту Спритна.

За невиключною ліцензією ліцензіат має право з додержанням умов цього договору здійснювати щодо матеріалу сорту лише такі дії: виробництво або відтворення (з метою розмноження); доведення до кондиції з метою розмноження; пропонування до продажу і/або продаж; зберігання для будь-якої з цілей, зазначених вище.

Відповідно до п. 4.1 договору № 53-А, за надання прав, передбачених цим договором, ліцензіат сплачує ліцензіару винагороду (роялті) у вигляді комбінованого платежу:

а) паушальний платіж у сумі 4 616,00 грн. (без ПДВ), що становить 10% від вартості наданого насіння (без ПДВ), згідно з п. 1.1, який ліцензіат попередньо 100% перераховує на рахунок ліцензіара протягом 10 днів з дати набуття чинності цього договору (або від дати рахунку, або від дати акту виконаних робіт);

б) платіж у розмірі за еліту 8 %, за І репродукцію 4 % (без ПДВ) від обсягів виробленої продукції з урахуванням ціни на умовах франко-завод ліцензіара (за винятком витрат на пакування, страхування, податки); у випадку якщо ліцензіат використовує насіння даного сорту у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,5 ставки роялті; у випадку якщо насіння даного сорту переведено в товарне зерно (у разі вибраковки площ з насіннєвих посівів) та його використання ліцензіатом у власних потребах, він сплачує винагороду (роялті) в розмірі 0,3 ставки роялті.

Платіж ліцензіат сплачує до 20 жовтня кожного року чинності (для озимих культур), або до 20 червня наступного року (для ярих культур) даного договору.

Згідно з п. 5.1 договору № 53-А, ліцензіат до 31 жовтня кожного року чинності (для озимих культур) або до 30 червня наступного року (для ярих культур) даного договору надає ліцензіару звіт про виробництво та рух насіння. Звіт складається за відповідною формою (додаток №1) та підписується керівником підприємства і головним бухгалтером. Підпис скріплюється печаткою підприємства.

Пунктом 7.2 договору 53-А передбачено, що ліцензіат за кожний день прострочення платежу виходячи з суми простроченого платежу, з урахуванням індексу інфляції, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування, включаючи день платежу.

Розділом 8 цього договору визначено, що договір діє від дати підписання і до 01 червня 2018 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п. 8.1). Договір може бути розірваний або продовжений за письмовою згодою сторін. У випадку дострокового розірвання договору, платежі, сплачені до моменту його розірвання, поверненню не підлягають (п. 8.2).

17.05.2017 між Інститутом рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . Юр`єва НААН України, як ліцензіаром, та ДП «ДГ «Пантелеймонівське», як ліцензіатом, укладений ліцензійний договір №22-С на надання прав на використання сорту(ів) рослин на умовах невиключної ліцензії (далі договір №22-С), за умовами якого ліцензіар надає на умовах, визначених цим договором та законодавством, ліцензіату дозвіл на використання сорту рослин, який зазначений у п. 1.1.1 цього договору (невиключну ліцензію), а ліцензіат зобов`язаний виплатити обумовлену даним договором винагороду (роялті).

Право на використання сорту рослин (невиключну ліцензію) надається на гібрид соняшнику Златсон в кількості 106 кг на суму 46 480,00 грн.

За невиключною ліцензією ліцензіат має право у межах строку, який встановлений у розділі 7 цього договору, з додержанням умов цього договору здійснювати щодо матеріалу гібриду (ів) такі дії: виробництво або відтворення (з метою розмноження гібриду); доведення до кондиції з метою розмноження гібриду; пропонування до продажу гібриду; продаж або інший комерційний обіг насіння гібриду; зберігання для будь-якої з цілей, зазначених у цьому підпункті.

Пунктом 1.4 договору № 22-С встановлено, що територія, на яку поширюються надані за цим договором права на використання гібрид(ів) соняшнику є територія України.

Відповідно до п. 4.1 договору № 22-С, винагороду (роялті) ліцензіат сплачує ліцензіару у розмірі 16 268,00 грн., що становить 35% від вартості наданого насіння, зазначеного у п. 1.1 цього договору (в кількості 106 кг на суму 46 480,00 грн.).

Пунктом 6.2 договору № 22-С передбачено, що ліцензіат за кожний день прострочення платежу виходячи з суми простроченого платежу, з урахуванням індексу інфляції, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент нарахування пені, включаючи день платежу.

Розділом 7 цього договору визначено, що договір набирає чинності від дати підписання та діє до 20 травня 2018 року включно. Після закінчення строку дії цього договору або його дострокового розірвання ліцензіат втрачає право на використання гібриду (п. 7.1). Строк дії цього договору може бути продовжений за письмовою згодою сторін. У випадку дострокового розірвання договору, платежі, сплачені до моменту його розірвання, поверненню не підлягають (п.7.2).

При цьому, матеріали справи не містять договору поставки сорту рослин (гібриду соняшнику), зазначеного в договорі № 22-С та накладної або інших доказів його поставки позивачем відповідачеві.

05.02.2018 між Інститутом рослинництва ім. В.Я. Юр`єва НААН України, якрозробником, та ДП «ДГ «Пантелеймонівське», як споживачем, укладений договір №9/18-К на реалізацію наукової продукції (далі договір №9/18-К), за умовами якого розробник передає насіння гібрида (дів) кукурудзи Лелека МВ (пат. №08141) на площу 106 га, Кредит МВ на площу 100 га та Олігарх МВ (пат. №10104) на площу 94 га, що є його науковою продукцією, а споживач приймає його і оплачує.

Згідно з п. 2.2 договору №9/18-К, загальна договірна ціна становить 110 479,21 грн.

Відповідно до п.4.1 договору №9/18-К, споживач зобов`язаний повністю оплатити продукцію до її передання розробником (попередня оплата 100%) у межах строку, який встановлений у п. 9.1 цього договору.

Згідно з п. 5 договору №9/18-К, розробник передає, а споживач приймає продукцію у порядку, викладеному у п. 5.7 цього договору після повної оплати.

Пунктом 9.1 цього договору визначений строк його дії - до 20.05.2018.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем умов п. 4.1 договору №9/18-К щодо проведення повної попередньої оплати за насіння, натомість гарантійним листом №184 від 20.04.2018 відповідач гарантував сплату роялті за кукурудзу в сумі 32 231,00 грн., відповідно до рахунку №162 від 05.02.2018 у термін до 01 вересня 2018 року.

Згідно із засвідченою копією накладної № 275 від 20.04.2018 р. позивач поставив відповідачеві насіння, яке є предметом зазначеного договору, на суму 110 479,21 грн.

Проте, доказів укладання відповідного ліцензійного договору щодо використання сорту рослин (гібрида кукурудзи), реалізованого за договором № 9/18-К позивач не надав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на заключний звіт ДП «ДГ «Пантелеймонівське» № 211 від 07.05.2018 р. «Щодо обсягів реалізації насіння ярих культур під урожай 2018 року», звіт ДП «ДГ «Пантелеймонівське» № 212 від 07.05.2018 р. «Про виробництво та рух насіння по сортах селекції ІР ім. В.Я. Юр`єва НААН згідно заключних й наданих ліцензійних договорів ярі під врожай 2018», на підставі яких позивачем розраховані роялті та похідні нарахування у вигляді пені й інфляційних втрат.

Таким чином, позивачем заявлено до стягнення:

- згідно з умовами пунктів 4.1.6, 4.1.7, п. 7.2 ліцензійного договору 44-А від 15.01.2014 р. суму роялті по ліцензії у розмірі 7 485,00 грн., пеню в сумі 1 854,22 грн., інфляційні втрати в сумі 449,10 грн., а також складено акт № 303 приймання-здавання робіт від 14.05.2018 р. на суму 2 184,00 грн. та рахунок № 622 від 14.05.2018 р., акт № 304 приймання-здавання робіт від 14.05.2018 р. на суму 5 301,00 грн. та рахунок № 623 від 14.05.2018 р.;

- згідно з умовами підпункту г) пункту 4.1, п. 7.2 ліцензійного договору № 5-А від 20.01.2015 р. суму роялті по ліцензії в сумі 80 028,00 грн., пеню в сумі 17 522,84 грн. й інфляційні втрати в сумі 4 801,68 грн., а також складено акт № 311 приймання-здавання робіт № 14.05.2018 р. на суму 80 028,00 грн., рахунок № 632 від 14.05.2018 р. на суму боргу у розмірі 80 028,00 грн., акт № 239 приймання-здавання робіт від 22.05.2017 р. на суму 158 088,00 грн. та рахунок № 1230 від 22.05.2017 р. (який відповідачем оплачений повністю);

- згідно з умовами підпункту г) пункту 4.1, п. 7.2 ліцензійного договору № 5-А від 15.10.2015 р. суму роялті по ліцензії у розмірі 22 291,00 грн., пеню в сумі 4 880,81 грн. й інфляційні втрати в сумі 1 337,46 грн., а також складено акт № 302 приймання-здавання робіт від 14.05.2018 р. на суму 22 291,00 грн. та рахунок № 621 від 14.05.2018 р.;

- згідно з умовами підпункту г) пункту 4.1, п. 7.2 ліцензійного договору № 4-А віл 20.01.2015 р. суму роялті по ліцензії у розмірі 11 939,00 грн., пеню в сумі 2 614,15 грн. й інфляційні втрати в сумі 716,34 грн., а також складено акт № 306 приймання-здавання робіт від 14.05.2018 р. на суму 822,00 грн. та рахунок № 625 від 14.05.2018 р., акт № 307 приймання-здавання робіт від 14.05.2017 р. на суму 11 117,00 грн. та рахунок № 628 від 14.05.2018 р. (сума боргу в розмірі 11 939,00 грн.), акт № 234 приймання-здавання робіт від 22.05.2017 р. на суму 6 574,00 грн. та рахунок № 1225 від 22.05.2017 р. (який повністю оплачений відповідачем);

- згідно з умовами підпункту г) пункту 4.1, п. 7.2 ліцензійного договору № 91-А від 26.03.2015 р. суму роялті по ліцензії у розмірі 3 927,00 грн., пеню в сумі 859,85 грн. й інфляційні втрати в сумі 235,62 грн., а також складено акт № 308 приймання-здавання робіт від 14.05.2018 р. на суму 3 927,00 грн., рахунок № 629 від 14.05.2018 р. на суму 3 927,00 грн., акт № 235 приймання-здавання робіт від 31.05.2017 р. на суму 19 985,00 грн., рахунок № 1226 від 22.05.2017 р. (який повністю оплачений відповідачем);

- згідно з умовами підпункту г) пункту 4.1, п. 7.2 ліцензійного договору № 7-А від 15.10.2015 р. суму роялті по ліцензії у розмірі 18 039,00 грн., пеню в сумі 3 949,79 грн. й інфляційні втрати в сумі 1 082,34 грн., а також складено акт № 310 приймання-здавання робіт від 14.05.2018 р. на суму 18 039,00 грн. та рахунок № 631 від 14.05.2018 р.;

- згідно з умовами підпункту б) пункту 4.1, п. 7.2 ліцензійного договору № 8-А від 15.10.2015 р. суму роялті по ліцензії у розмірі 4 459,00 грн., пеню в сумі 1 104,61 грн. й інфляційні втрати в сумі 267,54 грн., а також складено акт № 30 приймання-здавання робіт від 14.05.2018 р. на суму 4 459,00 грн. та рахунок № 624 від 14.05.2018 р.;

- згідно з умовами підпункту б) пункту 4.1, п. 7.2 ліцензійного договору № 41-А від 05.12.2016 р. суму роялті по ліцензії у розмірі 4 459,00 грн., пеню в сумі 720,39 грн. й інфляційні втрати в сумі 174,48 грн., а також складено акт № 312 приймання-здавання робіт від 14.05.2018 р. на суму 2 908,00 грн., рахунок № 633 від 14.05.2018 р. на суму 2 908,00 грн., акт № 240 приймання-здавання робіт від 31.05.2017 р. на суму 2 047,00 грн. та рахунок № 1231 від 22.05.2017 р. (повністю оплачений відповідачем);

- згідно з умовами підпункту б) пункту 4.1, п. 7.2 ліцензійного договору № 40-А від 05.12.2016 р. суму роялті по ліцензії у розмірі 4 858,00 грн., пеню в сумі 1 203,45 грн. й інфляційні втрати в сумі 291,48 грн., а також складено акт № 309 приймання-здавання робіт від 14.05.2018 р. на суму 4 858,00 грн. та рахунок № 633 від 14.05.2018 р.;

- згідно з умовами підпункту б) пункту 4.1, п. 7.2 ліцензійного договору № 52-А від 05.12.2016 р. суму роялті по ліцензії у розмірі 19 429,00 грн., пеню в сумі 1 888,65 грн. й інфляційні втрати в сумі 457,44 грн., а також складено акт № 313 приймання-здавання робіт від 14.05.2018 р. на суму 7 624,00 грн. та рахунок № 634 від 14.05.2018 р. на суму 7 624,00 грн.;

- згідно з умовами підпункту 4.1 пункту 4, підпунктів 6.1, 6.2 пункту 6 ліцензійного договору № 22-С від 17.05.2017 р. суму роялті по ліцензії у розмірі 16 268,00 грн., пеню в сумі 5 064,92 грн. й інфляційні втрати в сумі 976,08 грн., а також складено акт № 186 приймання-здавання робіт від 14.03.2018 р. на суму 16 268,00 грн. та рахунок № 302 від 14.03.2018 р. на суму 16 268,00 грн.;

- згідно з умовами договору № 9/18-К на реалізацію наукової продукції від 05.02.2018 р., зокрема, п.5.1 та п. 5.2 цього договору, роялті за кукурудзу в сумі 32 231,00 грн., пеню в сумі 5 748,60 грн. й інфляційні втрати в сумі 2 256,17 грн., а також складено акт № 63 приймання-здавання робіт від 05.02.2018 р. та рахунок № 162 від 05.02.2018 р.

Факт отримання вищеперелічених актів та рахунків відповідачем не заперечується та не оспорюється. Проте, відповідач не погоджується із заявленими до стягнення сумами роялті, стверджуючи, що частина ліцензійних договорів припинилися до 2018 року за спливом строку їх дії, а відносно договорів, строк дії яких спливав у 2018 році безпідставністю заявлених позовних вимог з огляду на звіти відповідача № 211, № 212 від 07.05.2018 р., оскільки ці документи підписані замість директора іншою особою, тому є лише попередніми відомостями. При цьому, договір № 9/18-К від 05.02.2018 р. за своє правовою природою відповідач вважає договором купівлі-продажу певного обсягу зерна рослин, а не ліцензійним договором у зв`язку з тим, що за ним не передаються права на використання сорту рослин.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 20 ГК України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Статтею 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 420 ЦК України, до об`єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать сорти рослин.

Відповідно до ст. 424 наведеного Кодексу, майновими правами інтелектуальної власності є:

1) право на використання об`єкта права інтелектуальної власності;

2) виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності;

3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України «Про охорону прав на сорти рослин», про майнові права інтелектуальної власності на сорт рослин свідчить патент на сорт рослин.

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 13 цього Закону, сортові присвоюється назва, яка повинна його однозначно ідентифікувати і відрізнятися від будь-якої іншої назви існуючого в Україні і державах-учасниках сорту того ж чи спорідненого виду.

Назва сорту включає його родове чи видове позначення і власну назву.

Власна назва може бути представлена будь-яким словом, комбінацією слів, комбінацією слів і цифр або комбінацією літер і цифр.

Статтею 426 ЦК України передбачено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд, з додержанням при цьому прав інших осіб. Використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об`єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1107 Цивільного кодексу України розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється на підставі ліцензійного договору.

Частиною 3 статті 40 Закону України «Про охорону прав на сорти рослин» встановлено, що володілець патенту може видати будь-якій особі дозвіл (ліцензію) на використання сорту на підставі ліцензійного договору. За ліцензійним договором володілець патенту (ліцензіар) передає право на використання сорту іншій особі (ліцензіату), яка бере на себе зобов`язання вносити ліцензіару обумовлені договором платежі і здійснювати інші дії, передбачені ліцензійним договором.

За приписами частин 1, 3 ст. 1109 ЦК України, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Частинами 1, 2 статті 1108 ЦК України встановлено, що особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензіар), може надати іншій особі (ліцензіату) письмове повноваження, яке надає їй право на використання цього об`єкта в певній обмеженій сфері (ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності).

Ліцензія на використання об`єкта права інтелектуальної власності може бути оформлена як окремий документ або бути складовою частиною ліцензійного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1110 Цивільного кодексу України, ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи свідчать про те, що станом на 17.05.2018 р. (день складення відповідачем звітів № 211 та № 212 на виконання умов ліцензійних договорів щодо обов`язкової звітності ліцензіата) строк дії частини договорів, на підставі умов яких позивачем заявлено до стягнення в примусовому порядку з відповідача сум роялті, вже сплинув, а саме:

- згідно з п. 8.1. ліцензійного договору № 44-А від 15.01.2014 р., він діє до 20.06.2015 р. включно, тобто даний договір з 21.06.2015 р. є припиненим внаслідок закінчення строку його дії;

- згідно з п. 8.1 ліцензійного договору № 5-А від 20.01.2015 р., він діє до 01.06.2017 р. включно, тобто даний договір з 02.06.2017 р. є припиненим внаслідок закінчення строку його дії;

- згідно з п. 8.1 ліцензійного договору № 4-А від 20.01.2015 р., він діє до 01.06.2017 р. включно, тобто даний договір з 02.06.2017 р. є припиненим внаслідок закінчення строку його дії;

- згідно з п. 8.1 ліцензійного договору № 8-А від 12.01.2013 р. в редакції додаткової угоди від 24.02.2015 р., він діє до 01.06.2016 р., тобто даний договір з 02.06.2016 р. є припиненим внаслідок закінчення строку його дії.

Таким чином, нарахування позивачем сум роялті саме як заборгованості, а не як збитків, на підставі даних звітів відповідача № 211 та № 212 від 17.05.2018 р. в контексті умов ліцензійних договорів № 44-А від 15.01.2014 р., № 5-А від 20.01.2015 р., № 4-А від 20.01.2015 р., № 8-А від 12.01.2013 р., зокрема, при застосуванні у розрахунку ставок роялті, які були погоджені сторонами цими договорами, є безпідставним, що обумовлює й відсутність правових підстав для стягнення пені й інфляційних втрат, розрахованих на заборгованість за цими чотирма ліцензійними договорами, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в цій частині.

За змістом п.1 договору № 9/18-К на реалізацію наукової продукції від 05.02.2018 р., даний договір укладений сторонами щодо передачі насіння гібрида (дів) кукурудзи Лелека МВ на площу 106 га, Кредит МВ на площу 100 га та Олігарх МВ на площу 94 га, яке відповідач має прийняти та оплатити, проте цей договір не містить умов щодо передачі відповідачеві ліцензії на використання цих сортів рослин.

Незважаючи на те, що умовами п. 4.1 договору № 9/18-К передбачено обов`язковість здійснення 100 % попередньої оплати за продукцію, позивач за власною ініціативою за накладною № 275 від 20.04.2018 р. поставив відповідачеві насіння, яке є предметом зазначеного договору, на суму 110 479,21 грн.

Отже, договір № 9/18-К за своєю правовою природою є договором поставки певних сортів рослин та не є ліцензійним договором у розумінні ст. 1109 ЦК України, тому вимога позивача про сплату роялті в сумі 32 231,00 грн. на підставі цього договору не може бути задоволена, у зв`язку з чим у задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 5 748,60 грн. та інфляційних втрат в сумі 2 256,17 грн., які нараховані позивачем на суму роялті в розмірі 32 231,00 грн., також слід відмовити.

Гарантійний лист відповідача № 184 від 20.04.2018 р. про сплату роялті за кукурудзу згідно з рахунком № 162 від 05.02.2018 р. не може вважатися належним та допустимим доказом надання позивачем, як ліцензіаром, відповідачеві, як ліцензіату, невиключної ліцензії на використання зазначених сортів кукурудзи, оскільки такий правочин в матеріалах справи відсутній.

Крім того, рахунок № 162 від 05.02.2018 р. на суму 32 231,00 грн. не містить посилань на договір, на підставі якого він виставлений відповідачеві.

Судова колегія звертає увагу позивача на те, що він не позбавлений права звернутися до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача оплати за поставлене насіння кукурудзи за договором № 9/18-К в межах правовідносин поставки та купівлі-продажу, якщо позивач вважає, що його права, як постачальника, є порушеними відповідачем, як покупцем, та потребують захисту у судовому порядку.

Щодо інших позовних вимог, заявлених на підставі договорів, які припинилися у 2018 році, враховується наступне:

1) за договором № 5-А від 15.10.2015 р. в редакції додаткової угоди до нього від 20.12.2016 р. позивач надав відповідачеві невиключне право (невиключну ліцензію) на використання таких сортів рослин: Ячмінь звичайний сортів Аграрій, Виклик та Модерн; генерація вирощеного насіння еліта. За даною ліцензією відповідач, в тому числі, має право здійснювати щодо матеріалу сорту виробництво або відтворення (з метою розмноження). При цьому, від насіння еліти ставка роялті становить 7 %, а за насіння І репродукції 5 %, в той час як у випадку використання ліцензіатом насіння у власних потребах ставка роялті складає 0,5 ставки роялті насіння відповідної репродукції, зазначеної у звіті (п. 4.1, п. 4.2 договору № 5-А).

З довідки до розрахунку сум роялті (т. 1, а.с. 41) вбачається, що позивач розрахував роялті за ставкою у 7 % за всіма трьома сортами рослин від суми коштів від реалізації відповідачем насіння та за ставкою роялті 3,5 % (половина ставки) від вартості насіння, яке використано ДП «ДГ «Пантелеймонівське» на власні потреби.

Безпосередньо самого окремого розрахунку сум роялті із визначенням бази нарахування, періодів прострочення платежів тощо матеріали справи не містять. Розрахунки пені й інфляційних втрат наведені позивачем в тексті позовної заяви.

Тобто, позивачем застосовано ставку роялті за насіння еліти у 7 % при здійсненні розрахунку позовних вимог за договором № 5-А від 15.10.2015 р.

Системний аналіз даних звіту відповідача 211 від 07.05.2018 р. свідчить про те, що в графі 3 «Репродукція» відповідачем зазначено ту репродукцію насіння, яка передавалася за договорами, а не та, що була в наявності у відповідача у 2018 році (зокрема, насіння розсаднику розмноження другого року і є І репродукцією), що позивачем та матеріалами справи не спростовано. Позивачем не доведено, що в даному випадку мається на увазі виготовлене відповідачем насіння еліти з того насіння, яке було йому передано за накладною № 114 від 10.03.2016 р. на виконання умов договору № 5 на реалізацію наукової продукції від 15.10.2015 р. Жодних письмових пояснень позивача з цього приводу матеріали справи не містять.

Звіт відповідача № 212 від 07.05.2018 р. має такі графи: «Обсяги та репродукція висіяного насіння, тонн» із кількісними та скороченими певними характеристиками (наприклад, Ячмінь Модерн, ліцензійний договір № 5-А від 15.10.15, 14,355 с/ел), «Обсяги та катюго-рії отриманого насіння, тонн» із чисельними та буквеними характеристиками (наприклад, щодо Ячменю Модерн за даним договором 60 БН) та «Обсяги реалізації (вказати категорію), тонн» (наприклад, щодо Ячменю Модерн за даним договором 7,0 БН).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 р. пропонувалося позивачеві надати розрахунок суми позову з обов`язковим зазначенням підстав для нарахування заявленої до стягнення заборгованості (періоду нарахування, виду/сорту рослин, звітності відповідача, відповідного акту та рахунку тощо).

На виконання даної ухвали суду апеляційної інстанції позивачем надані письмові пояснення (т. 2 ,а.с. 158-159), відповідно до яких у пунктах А-Н позовної заяви розділу І. «Історія господарських правовідносин та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються», зазначено: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються (суми роялті по ліцензії, суми неустойки та інфляційних втрат та чітко зазначено період, за який вони стягуються. Таким чином, більш детального та розгорнутого розрахунку позовних вимог позивач суду апеляційної інстанції не надав.

Проаналізувавши умови п. 4.1 договору № 5-А від 15.10.2015 р. в редакції додаткової угоди до нього від 20.12.2016 р. судовою колегією встановлено, що авторську винагороду (роялті) відповідач має сплачувати від загальної вартості обсягів виробленого та реалізованого за ціною ліцензіата (згідно з даними бухгалтерського обліку) насіння.

Тобто, роялті має сплачуватися відповідачем не від обсягів висіяного або отриманого насіння, а від обсягів виробленого насіння за ставкою, що залежить від його генерації.

Позивачем (у розумінні вимог ст. 74 ГПК України обґрунтованість позовних вимог має доводити саме позивач) не доведено належними доказами яка саме графа звіту відповідача № 212 від 07.05.2018 р. відображає обсяг виробленого насіння та його генерацію (вироблення відповідачем в даному випадку насіння еліти або відтворення насіння еліти з метою розмноження вироблення насіння І репродукції), а також не доведено насіння якої генерації було реалізовано відповідачем (графа «Сума за реалізоване насіння, грн. (без ПДВ)».

Внаслідок відсутності належних та допустимих доказів того, насіння якої генерації (еліта чи І репродукції) використовувалося відповідачем у спірний період, було вироблено та реалізовано ним згідно з умовами п. 4.1 договору № 5-А від 15.10.2015 р. в редакції додаткової угоди до нього від 20.12.2016 р. неможливо однозначно встановити яку саме ставку роялті слід застосовувати 7 % за насіння еліти або 5 % за насіння І репродукції та відносно якого саме обсягу виробленого насіння, тому у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача суми роялті по ліцензії в розмірі 22 291,00 грн. суд апеляційної інстанції відмовляє за недоведеністю.

У зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення основної суми боргу (роялті), у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 4 880,81 грн. й інфляційних втрат в сумі 1 337,46 грн., нарахованих на зазначену суму роялті, також слід відмовити.

2) за договором № 91-А від 26.03.2015 р. в редакції додаткової угоди до нього від 20.12.2016 р. позивач надав відповідачеві невиключне право (невиключну ліцензію) на використання таких сортів рослин: тритикале (яре) сорту Дар хліба (генерація вирощеного насіння - І репродукція) та тритикале (яре) сорту Дар хліба (генерація вирощеного насіння еліта). При цьому, за умовами п. 1.4 договору № 91-А від 26.03.2015 р. позивач надав відповідачеві право на використання насіння тритикале (ярого) сорту Дар хліба обсяг виробництва насіння еліти 50 тонн. За даною ліцензією відповідач, в тому числі, має право здійснювати щодо матеріалу сорту виробництво або відтворення (з метою розмноження). При цьому, від насіння еліти ставка роялті становить 7 %, а за насіння І репродукції 5 %, в той час як у випадку використання ліцензіатом насіння у власних потребах ставка роялті складає 0,5 ставки роялті насіння відповідної репродукції, зазначеної у звіті (п. 4.1, п. 4.2 договору № 91-А в редакції додаткової угоди).

З довідки до розрахунку сум роялті (т. 1, а.с. 41) вбачається, що позивач розрахував роялті за ставкою у 7 % від суми коштів від реалізації відповідачем насіння та за ставкою роялті 3,5 % (половина ставки) від вартості насіння, яке використано ДП «ДГ «Пантелеймонівське» на власні потреби.

Тобто, позивачем застосовано ставку роялті за насіння еліти у 7 % при здійсненні розрахунку позовних вимог за договором № 91-А від 26.03.2015 р.

Проаналізувавши умови п. 4.1 договору № 91-А від 26.03.2015 р. в редакції додаткової угоди до нього від 20.12.2016 р. судовою колегією встановлено, що авторську винагороду (роялті) відповідач має сплачувати від загальної вартості обсягів виробленого та реалізованого за ціною ліцензіата (згідно з даними бухгалтерського обліку) насіння.

Тобто, роялті має сплачуватися відповідачем не від обсягів висіяного або отриманого насіння, а від обсягів виробленого насіння за ставкою, що залежить від його генерації.

Позивачем не доведено належними доказами яка саме графа звіту відповідача № 212 від 07.05.2018 р. відображає обсяг виробленого насіння та його генерацію (вироблення відповідачем в даному випадку насіння еліти або відтворення насіння еліти з метою розмноження вироблення насіння І репродукції), а також не доведено насіння якої генерації було реалізовано відповідачем (графа «Сума за реалізоване насіння, грн. (без ПДВ)».

Внаслідок відсутності належних та допустимих доказів того, насіння якої генерації (еліта чи І репродукції) використовувалося відповідачем у спірний період, було вироблено та реалізовано ним згідно з умовами п. 4.1 договору № 91-А від 26.03.2015 р. в редакції додаткової угоди до нього від 20.12.2016 р. неможливо однозначно встановити яку саме ставку роялті слід застосовувати 7 % за насіння еліти або 5 % за насіння І репродукції та відносно якого саме обсягу виробленого насіння, тому у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача суми роялті по ліцензії в розмірі 3 927,00 грн. суд апеляційної інстанції відмовляє за недоведеністю за аналогічними мотивами мотивам відмови у задоволенні позову в частині стягнення роялті за договором № 5-А від 15.10.2015 р. Більше того, позивач не надав доказів поставки відповідачеві насіння, зазначеного в договорі № 91-А.

У зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення основної суми боргу (роялті), у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 859,85 грн. й інфляційних втрат в сумі 235,62 грн., нарахованих на зазначену суму роялті, також слід відмовити.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що у звіті ДП «ДГ «Пантелеймонівське» № 211 від 07.05.2018 р. у графі «Сорт» зазначено «Дархліба Харківський», у звіті ДП «ДГ «Пантелеймонівське» № 212 від 07.05.2018 р. у графі «Сорт» зазначено «Дархліба Хар», а в патенті № 150156 (т. 1, а.с. 90) назва сорту визначена як «Дархліба харківський» проте згідно з п. 1.3.1 договору № 91-А від 26.03.2015 р. в редакції додаткової угоди до нього від 20.12.2016 р. невиключну ліцензію надано на сорт з назвою «Дар хліба», тому є підстави вважати, що позивачем не доведено використання відповідачем згідно з умовами даного ліцензійного договору саме того сорту рослини, на використання якої йому надано невиключну ліцензію.

3) за договором № 7-А від 15.10.2015 р. в редакції додаткової угоди до нього від 20.12.2016 р. позивач надав відповідачеві невиключне право (невиключну ліцензію) на використання гороху посівного таких сортів: Оплот (генерація вирощеного насіння еліта), Отаман (генерація вирощеного насіння еліта), Царевич (генерація вирощеного насіння еліта). За даною ліцензією відповідач, в тому числі, має право здійснювати щодо матеріалу сорту виробництво або відтворення (з метою розмноження). При цьому, від насіння еліти ставка роялті становить 8 %, а за насіння І репродукції 4 %, в той час як у випадку використання ліцензіатом насіння у власних потребах ставка роялті складає 0,5 ставки роялті насіння відповідної репродукції, зазначеної у звіті (п. 4.1, п. 4.2 договору № 7-А в редакції додаткової угоди).

З довідки до розрахунку сум роялті (т. 1, а.с. 41) вбачається, що позивач розрахував роялті за ставкою у 4 % від суми коштів від реалізації відповідачем насіння та за ставкою роялті 2 % (половина ставки) від вартості насіння, яке використано ДП «ДГ «Пантелеймонівське» на власні потреби.

Тобто, позивачем застосовано ставку роялті за насіння І репродукції у 4 % відносно двох сортів гороху: Отаман та Оплот при здійсненні розрахунку позовних вимог за договором № 7-А від 15.10.2015 р. Горох посівний сорту ОСОБА_4 у довідці позивача не зазначений, роялті за даним сортом не нараховано.

Проаналізувавши умови п. 4.1 договору № 7-А від 15.10.2015 р. в редакції додаткової угоди до нього від 20.12.2016 р. судовою колегією встановлено, що авторську винагороду (роялті) відповідач має сплачувати від загальної вартості обсягів виробленого та реалізованого за ціною ліцензіата (згідно з даними бухгалтерського обліку) насіння.

Тобто, роялті має сплачуватися відповідачем не від обсягів висіяного або отриманого насіння, а від обсягів виробленого насіння за ставкою, що залежить від його генерації.

Позивачем не доведено належними доказами яка саме графа звіту відповідача № 212 від 07.05.2018 р. відображає обсяг виробленого насіння та його генерацію (вироблення відповідачем в даному випадку насіння еліти або відтворення насіння еліти з метою розмноження вироблення насіння І репродукції), а також не доведено насіння якої генерації було реалізовано відповідачем (графа «Сума за реалізоване насіння, грн. (без ПДВ)».

Крім того, судовою колегією встановлено наступне.

Щодо гороху посівного сорту Оплот:

- за відомостями звіту відповідача № 211 від 17.05.2018 р. останнім було продано гороху сорту Оплот на суму 258 333,33 грн.;

- за відомостями звіту відповідача № 212 від 17.05.2018 р. ДП «ДГ «Пантелеймонівське» було реалізовано гороху сорту Оплот на суму 524 583,33 грн.;

- в довідці позивача до розрахунку сум роялті в графі щодо реалізації насіння зазначено 258 333,3 грн. та жодним чином не пояснено наявні розбіжності у звітах відповідача, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості достовірно встановити на яку саме суму насіння даного сорту рослини було реалізовано відповідачем, що є складовою бази для розрахунку суми роялті згідно з умовами п. 4.1 договору № 7-А від 15.10.2015 р.

Щодо гороху посівного сорту Отаман:

- за відомостями звіту відповідача № 211 від 17.05.2018 р. відповідачем було продано гороху сорту Отаман на суму 90 416,67 грн.;

- у звіті відповідача № 212 від 17.05.2018 р. у графі «Сума за реалізоване насіння, грн. (без ПДВ)» відносно цього сорту рослини міститься прочерк;

- в довідці позивача до розрахунку сум роялті в графі щодо реалізації насіння зазначено 90 416,7 грн. та жодним чином не пояснено наявні розбіжності у звітах відповідача, тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості достовірно встановити факт реалізації насіння відповідачем та на яку суму, що є складовою бази для розрахунку суми роялті згідно з умовами п. 4.1 договору № 7-А від 15.10.2015 р.

Щодо гороху посівного сорту ОСОБА_4 також наявні розбіжності у звітах відповідача між сумами проданого та реалізованого відповідачем насіння, проте цей сорт рослини не включений позивачем до зазначеної довідки, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що за даним сортом роялті не заявлено.

Внаслідок відсутності належних та допустимих доказів того, насіння якої генерації (еліта чи І репродукції) використовувалося відповідачем у спірний період, було вироблено та реалізовано ним згідно з умовами п. 4.1 договору № 7-А від 15.10.2015 р. в редакції додаткової угоди до нього від 20.12.2016 р. неможливо однозначно встановити яку саме ставку роялті слід застосовувати 8 % за насіння еліти або 4 % за насіння І репродукції та відносно якого саме як обсягу виробленого насіння, так і обсягу реалізованого насіння, тому у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача суми роялті по ліцензії в розмірі 18 039,00 грн. суд апеляційної інстанції відмовляє за недоведеністю, в тому числі за аналогічними мотивами мотивам відмови у задоволенні позову в частині стягнення роялті за договором № 5-А від 15.10.2015 р.

У зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення основної суми боргу (роялті), у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 3 949,79 грн. й інфляційних втрат в сумі 1 082,34 грн., нарахованих на зазначену суму роялті, також слід відмовити.

4) за договором № 41-А від 05.12.2016 р. позивач надав відповідачеві невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сорту проса посівного сорту Вітрило шляхом надання насіння розсаднику розмноження другого року просу посівного сорту Вітрило. При цьому, за умовами п. 1.4 договору № 41-А: «реалізація права на використання насіння розсаднику розмноження другого року проса посівного сорту Вітрило обсяг виробництва супереліти 15,0 тонн на посівній площа 5 га». За даною ліцензією відповідач, в тому числі, має право здійснювати щодо матеріалу сорту виробництво або відтворення (з метою розмноження) та доведення до кондиції з метою розмноження. При цьому, від насіння еліти ставка роялті становить 6 %, а за насіння І репродукції 4 %, в той час як у випадку використання ліцензіатом насіння у власних потребах ставка роялті складає 0,5 ставки роялті насіння відповідної репродукції, зазначеної у звіті (пп. б) п. 4.1 договору № 41-А).

З довідки до розрахунку сум роялті (т. 1, а.с. 41) вбачається, що позивач розрахував роялті за ставкою у 4 % від суми коштів від реалізації відповідачем насіння.

Тобто, позивачем застосовано ставку роялті за насіння І репродукції у 4 % при здійсненні розрахунку позовних вимог за договором № 41-А від 05.12.2016 р.

Проаналізувавши умови п. 4.1 договору № 41-А від 05.12.2016 р. судовою колегією встановлено, що винагороду (роялті) відповідач має сплачувати від загальної вартості обсягів виробленої продукції з урахуванням ціни на умовах франко-завод ліцензіара.

Тобто, роялті має сплачуватися відповідачем не від обсягів висіяного або отриманого насіння, а від обсягів виробленої продукції за ставкою, що залежить від його генерації.

Позивачем не доведено належними доказами яка саме графа звіту відповідача № 212 від 07.05.2018 р. відображає обсяг виробленої продукції та генерацію насіння такої продукції (еліта чи І репродукція).

Внаслідок відсутності належних та допустимих доказів того, насіння якої генерації (еліта чи І репродукції) використовувалося відповідачем у спірний період, та відноситься до виробленої продукції у контексті умов п. 4.1 договору № 41-А від 05.12.2016 р. неможливо однозначно встановити яку саме ставку роялті слід застосовувати 6 % за насіння еліти або 4 % за насіння І репродукції та відносно якого саме обсягу виробленої продукції у вигляді насіння, тому у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача суми роялті по ліцензії в розмірі 4 459,00 грн. суд апеляційної інстанції відмовляє за недоведеністю за аналогічними мотивами мотивам відмови у задоволенні позову в частині стягнення роялті за договором № 5-А від 15.10.2015 р.

У зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення основної суми боргу (роялті), у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 720,39 грн. й інфляційних втрат в сумі 1 372,15 грн., нарахованих на зазначену суму роялті, також слід відмовити.

Крім того, судовою колегією встановлено, що у звіті відповідача № 211 від 17.05.2018 р. відсутні дані щодо обсягів реалізації насіння цього сорту рослин, а у звіті відповідача № 212 від 17.05.2018 р. відсутні дані щодо обсягів реалізації та лише в графі «Використано на власні потреби, тонн (вказати вартість насіння по бухгалтерії без ПДВ, грн.) зазначено 2,2/10450,58. Натомість у довідці позивача в графі «яке реалізовано насіння/сума коштів, за які було продано насіння, грн. (без ПДВ) зазначено 72 708,3.

Тобто, за висновками позивача, відповідачем було реалізовано насіння проса сорту Вітрило за договором № 41-А від 05.12.2016 р. на суму 72 708,30 грн., що не відповідає відомостям звітам відповідача. Наявність цих розбіжностей у документації позивачем жодним чином не пояснено, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості достеменно визначити суму реалізованої/проданої продукції, яка є складовою бази для нарахування роялті (оскільки факт виготовлення насіння передує факту його продажу/реалізації), що також є підставою для відмови у позові в цій частині.

5) за договором № 40-А від 05.12.2016 р. позивач надав відповідачеві невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сортів гороху ОСОБА_4 та Меценат шляхом надання насіння розсаднику розмноження другого року гороху ОСОБА_4 та Меценат. При цьому, за умовами п. 1.4 договору № 40-А: «реалізація права на використання насіння розсаднику розмноження другого року гороху посівного сортів: Царевич обсяг виробництва насіння супереліти 30,0 тонн на посівній площа 10 га; Меценат обсяг виробництва насіння супереліти 45,0 тонн на посівні площі 15 га». За даною ліцензією відповідач, в тому числі, має право здійснювати щодо матеріалу сорту виробництво або відтворення (з метою розмноження) та доведення до кондиції з метою розмноження. При цьому, від насіння еліти ставка роялті становить 8 %, а за насіння І репродукції 4 %, в той час як у випадку використання ліцензіатом насіння у власних потребах ставка роялті складає 0,5 ставки роялті насіння відповідної репродукції, зазначеної у звіті (пп. б) п. 4.1 договору № 40-А).

З довідки до розрахунку сум роялті (т. 1, а.с. 41) вбачається, що позивач розрахував роялті за ставкою у 4 % від суми вартості використаного відповідачем насіння у власних потребах.

Тобто, позивачем застосовано половину ставки роялті за насіння еліти у 4 % при здійсненні розрахунку позовних вимог за договором № 40-А від 05.12.2016 р.

Проаналізувавши умови п. 4.1 договору № 40-А від 05.12.2016 р. судовою колегією встановлено, що винагороду (роялті) відповідач має сплачувати від загальної вартості обсягів виробленої продукції з урахуванням ціни на умовах франко-завод ліцензіара.

Тобто, роялті має сплачуватися відповідачем не від обсягів висіяного або отриманого насіння, а від обсягів виробленої продукції за ставкою, що залежить від його генерації.

Позивачем не доведено належними доказами яка саме графа звіту відповідача № 212 від 07.05.2018 р. відображає обсяг виробленої продукції та генерацію насіння такої продукції (еліта чи І репродукція).

Внаслідок відсутності належних та допустимих доказів того, насіння якої генерації (еліта чи І репродукції) використовувалося відповідачем у спірний період, та відноситься до виробленої продукції у контексті умов п. 4.1 договору № 40-А від 05.12.2016 р. неможливо однозначно встановити половину якої саме ставки роялті слід застосовувати ? 8 % за насіння еліти або ? 4 % за насіння І репродукції та відносно якого саме обсягу виробленої продукції у вигляді насіння, тому у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача суми роялті по ліцензії в розмірі 4 858,00 грн. суд апеляційної інстанції відмовляє за недоведеністю за аналогічними мотивами мотивам відмови у задоволенні позову в частині стягнення роялті за договором № 5-А від 15.10.2015 р.

У зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення основної суми боргу (роялті), у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 1 203,45 грн. й інфляційних втрат в сумі 291,48 грн., нарахованих на зазначену суму роялті, також слід відмовити.

6) за договором № 53-А від 05.12.2016 р. позивач надав відповідачеві невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сорту сої культурної сорту Спритна шляхом надання насіннясупереліти сої культурної сорту Спритна. При цьому, за умовами п. 1.4 договору № 53-А: «реалізація права на використання насіння супереліти сої культурної сорту Спритна обсяг виробництва насіння еліти 80,0 тонн на посівній площі 20 га». За даною ліцензією відповідач, в тому числі, має право здійснювати щодо матеріалу сорту виробництво або відтворення (з метою розмноження) та доведення до кондиції з метою розмноження. При цьому, від насіння еліти ставка роялті становить 8 %, а за насіння І репродукції 4 %, в той час як у випадку використання ліцензіатом насіння у власних потребах ставка роялті складає 0,5 ставки роялті насіння відповідної репродукції, зазначеної у звіті (пп. б) п. 4.1 договору № 53-А).

З довідки до розрахунку сум роялті (т. 1, а.с. 41) вбачається, що позивач розрахував роялті за ставкою у 4 % від суми вартості використаного відповідачем насіння у власних потребах.

Тобто, позивачем застосовано половину ставки роялті за насіння еліти у 4 % при здійсненні розрахунку позовних вимог за договором № 53-А від 05.12.2016 р.

Проаналізувавши умови п. 4.1 договору № 53-А від 05.12.2016 р. судовою колегією встановлено, що винагороду (роялті) відповідач має сплачувати від загальної вартості обсягів виробленої продукції з урахуванням ціни на умовах франко-завод ліцензіара.

Тобто, роялті має сплачуватися відповідачем не від обсягів висіяного або отриманого насіння, а від обсягів виробленої продукції за ставкою, що залежить від його генерації.

Позивачем не доведено належними доказами яка саме графа звіту відповідача № 212 від 07.05.2018 р. відображає обсяг виробленої продукції та генерацію насіння такої продукції (еліта чи І репродукція).

Внаслідок відсутності належних та допустимих доказів того, насіння якої генерації (еліта чи І репродукції) використовувалося відповідачем у спірний період, та відноситься до виробленої продукції у контексті умов п. 4.1 договору № 53-А від 05.12.2016 р. неможливо однозначно встановити половину якої саме ставки роялті слід застосовувати ? 8 % за насіння еліти або ? 4 % за насіння І репродукції та відносно якого саме обсягу виробленої продукції у вигляді насіння, тому у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача суми роялті по ліцензії в розмірі 19 429,00 грн. суд апеляційної інстанції відмовляє за недоведеністю за аналогічними мотивами мотивам відмови у задоволенні позову в частині стягнення роялті за договором № 5-А від 15.10.2015 р.

У зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення основної суми боргу (роялті), у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 1 888,65 грн. й інфляційних втрат в сумі 457,44 грн., нарахованих на зазначену суму роялті, також слід відмовити.

7) за договором № 22-С від 17.05.2017 р. позивач надав відповідачеві невиключне право (невиключну ліцензію) на використання сорту гібриду Златсон (патент № 140281). За даною ліцензією відповідач, в тому числі, має право здійснювати щодо матеріалу сорту виробництво або відтворення (з метою розмноження) та доведення до кондиції з метою розмноження. При цьому, умовами п. 4.1 договору № 22-С визначено, що винагороду (роялті) ліцензіат сплачує ліцензіару в розмірі 16 268,00 грн. (без ПДВ), що становить 35 % від вартості насіння, зазначеного у п. 1.1. цього договору.

З довідки до розрахунку сум роялті (т. 1, а.с. 42) вбачається, що позивач розрахував роялті за ставкою у 35 % від суми вартості використаного відповідачем насіння. В графі «Культура, сорт» позивачем зазначено «Гібрид Златсон F1».

Проте, в патенті № 140281 (т. 1, а.с. 158) назвою сорту визначено «Златсон», а не «Златсон F1», як зазначено позивачем в довідці при розрахунку суми роялті за договором № 22-С.

Проаналізувавши умови п. 4.1 договору № 22-С від 17.05.2017 р. судовою колегією встановлено, що винагороду (роялті) відповідач має сплачувати незалежно від обсягів та вартості виробленого насіння та/або реалізованого та без прив`язки до генерації такого насіння, а за фіксованою ставкою від вартості насіння, невиключну ліцензію на використання якого надано цим договором. Тобто, за своєю правовою природою обумовлений п. 4.1 договору № 22-С є паушальним платежем, а не роялті.

Доказів передачі позивачем відповідачеві насіння, яке зазначено у п. 1.1.1 договору № 22-С матеріали справи не містять.

Умов щодо обов`язкової звітності відповідача перед позивачем відносно виготовленого та/або реалізованого насіння договором № 22-С не передбачено.

До того ж, у п. 70 позовної заяви позивач стверджує, що на виконання умов договору № 22-С (п.п. 2.1-2.2, 2.6, 7.1) ДП «ДГ «Пантелеймонівське» надало заключний звіт про виробництво та рух насіння по сортах селекції № 168/05 від 17.05.2017 р., на підставі якого згідно з п.п. 4.1 п. 4 ліцензійного договору позивачем розраховано суму по ліцензії, а також складено відповідний акт та рахунок.

Варто підкреслити, що умовами договору № 22-С не вимагалося обов`язкового звітування відповідача перед позивачем як, наприклад, договором № 53-А від 05.12.2016 р., а звіт відповідача 2017 року, про який зауважує позивач у позовній заяві, не містить в графі «Дата та номер ліцензійного договору» посилань на договір № 22-С від 17.05.2017 р.

Таким чином, позивачем не тільки невірно визначені підстави позову щодо цього договору, а й не доведено, що ним заявлені позовні вимоги саме відносно того сорту рослини, невиключну ліцензію на використання якої ним надано відповідачеві, тому у задоволенні позову в частині стягнення роялті по ліцензії - фактично паушального платежу в сумі 16 268,00 грн. слід відмовити за недоведеністю.

У зв`язку з відсутністю правових підстав для стягнення основної суми боргу (роялті), у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 5 064,92 грн. й інфляційних втрат в сумі 976,08 грн., нарахованих на зазначену заборгованість, також слід відмовити.

Судовою колегією також встановлено, що позивачем до відзиву на позов, який подано електронною поштою та засвідчено ЕЦП представника відповідача, додано скан-копію акту звірки взаємних розрахунків від 19.03.2019 р. (т. 1, а.с. 213 на звороті 217), який з боку позивача підписаний ТВО директора ОСОБА_5 та бухгалтером ОСОБА_6 , а з боку відповідача директором ОСОБА_1 та бухгалтером ОСОБА_7 , підписи яких скріплені печатками Інституту рослинництва ім. В. ОСОБА_3 . ОСОБА_8 та ДП «ДГ «Пантелеймонівське».

Під підписами зазначених осіб головним бухгалтером ОСОБА_7 зроблено рукописну примітку, що за даними бухгалтерського обліку ДП «ДГ «Пантелеймонівське» станом на 01.03.2019 р. заборгованість перед Інститутом рослинництва ім. В.Я. Юр`єва відсутня.

Оскільки акт звірки взаєморозрахунків не є первинним документом у розумінні вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тому його дані не можуть бути самостійною підставою для відмови у позові, проте можуть враховуватися з іншими доказами у їх сукупності.

В апеляційній скарзі позивачем жодним чином не пояснено наявні розбіжності у своїй правовій позиції по відношенню до спору у даній справі: не спростовано погодження з відповідачем при проведенні звірки взаєморозрахунків з фактом відсутності заборгованості шляхом підписання цього акту, який складено через незначний проміжок часу після звернення до господарського суду Харківської області з даним позовом (позов подано нарочним 06.03.2019 р., а акт датований 19.03.2019 р.), та водночас наполягання на стягненні з відповідача заборгованості по виплаті роялті (з нарахованою пенею й інфляційними втратами) у заявленій до стягнення сумі.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що звіти підписані не директором ОСОБА_1 , а іншою особою, відхиляються, з огляду на таке.

За приписами ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, як посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Умовами п. 5.1 ліцензійних договорів № 5-А від 15.10.2015 р. (в редакції додаткової угоди від 20.12.2016 р.), № 91-А від 26.03.2015 р. (в редакції додаткової угоди від 20.12.2016 р.), № 7-А від 15.10.2015 р. (в редакції додаткової угоди від 20.12.2016 р.), № 41-А від 05.12.2016 р., № 40-А від 05.12.2016 р., № 53-А від 05.12.2016 р. передбачена обов`язкова звітність відповідача перед позивачем про виробництво та рух насіння за формою, визначеною додатками № 1 до цих договорів. Такий звіт має бути підписаним керівником підприємства відповідача та головним бухгалтером, підписи яких скріплюються печатками підприємства.

Жодних додатків до договорів позивачем до матеріалів справи не надано, тому, по-перше, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити належність звітів відповідача №№ 211, 212 від 17.05.2018 р. погодженій сторонами певній формі, а по-друге, встановити наявність/відсутність необхідних реквізитів у цих звітах відповідно до вимог чинного законодавства та певній формі, що встановлена самими сторонами.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.09.2019 р. ОСОБА_9 є керівником ДП «ДГ «Пантелеймонівське» з 14.08.2019 (в.о. директора на період відпустки ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення нею триріяного віку по 08.04.2020 включно.

Доказів того, що у травні 2018 року ОСОБА_1 не був керівником та підписантом відприємства відповідачем суду апеляційної інстанції не надано, так само як і доказів втрати, пошкодження, використання печатки підприємства особами, які не мали на те повноважень, тощо.

Крім того, ані під час розгляду справи судом першої інстанції, ані на стадії апеляційного провадження відповідачем не заявлялося клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення факту дійсності підпису ОСОБА_1 на зазначених звітах.

Отже, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні вимог чинного процесуального законодавства підписання звітів № 211, 212 від 17.05.2018 р. не ОСОБА_1 , а іншою особою, а також відсутність відповідних повноважень у даної особи.

Доводи відповідача про те, що він з об`єктивних причин не встиг подати належні звіти в обумовлені договорами строки (до 20.06.2018 р. або до 30.06.2018 р.) через закінчення строку їх дії 01.06.2018 р. та 20.05.2018 р. є безпідставними, оскільки відповідач мав виконати своє зобов`язання належним чином в розумінні приписів ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, тому він мав надати такі звіти до закінчення строку дії договорів.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції процесуального права позивача на самопредставництво не приймаються до уваги у зв`язку з тим, що:

- по-перше, позивачем помилково ототожнюється поняття самопредставництва юридичної особи у господарському суді та поняття представництва інтересів юридичної особи у господарському суді адвокатом чи представником за довіреністю у малозначним справах;

- по-друге, позивачем невірно трактуються вимоги п. 11 ч. 16-1 Розділу ХV Перехідних положень Конституції України, оскільки установа позивача не відноситься до органів місцевого самоврядування чи до органів державної влади.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись, як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Враховуючи викладене, рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін за мотивами, викладеними у даній постанові суду апеляційної інстанції, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2019 р. у справі № 922/636/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 18.09.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка