ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"19" вересня 2019 р.м. Одеса № 916/2794/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши позовні матеріали (вх. №2853/19 від 18.09.2019р.),
за позовом: акціонерного товариства „Укртрансгаз
до відповідача: громадської організації „Одеська обласна організація фізкультурно-спортивного товариства „Динамо України
про стягнення та зобов`язання вчинити певні дії.

Акціонерне товариство „Укртрансгаз звернулось до господарського суду із позовною заявою до громадської організації „Одеська обласна організація фізкультурно-спортивного товариства „Динамо України про зобов`язання відповідача повернути безпідставно набуте майно природний газ у обсязі 0,006 тис. куб. метрів та стягнення 33,92 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно зі ч.ч. 1-2 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.
Відповідно до п. 2.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21.02.2013р. № 7 судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
В свою чергу, у відповідності до ст.ст. 1 3 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011р. № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду. Судовий збір справляється зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Статтею 4 Закону України „Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Положеннями ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2019 рік від 23.11.2018 № 2629-VIII встановлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2019 року становить 1921,00 грн.
Отже, за пред`явлення даного позову, який містить одну позовну вимогу майнового характеру (про стягнення 33,92 грн.) та одну позовну вимогу немайнового характеру (про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно) позивач повинен був сплатити в дохід державного бюджету судовий збір у загальному розмірі 3742,00 грн.
При вирішенні питання щодо розміру судового збору, який позивач повинен сплати в дохід державного бюджету, судом було враховано, що позовна вимога про зобов`язання відповідача повернути безпідставно набуте майно обґрунтована приписами ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, що, з урахуванням положень ст. 163 ГПК України та п. 2.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21.02.2013р. № 7, дозволяє суду дійти висновку, що судовий збір за даною позовною вимогою повинен визначатись, виходячи з вартості спірного майна (вартість якого відповідно до позовної заяви була визначена позивачем у розмірі 33,92 грн.).
Крім того, господарський суд додатково зауважує, що незважаючи на необхідність визначення судового збору за позовною вимогою про зобов`язання повернути майно, виходячи із вартості спірного майна, тобто як із позовної вимоги майнового характеру, кількість позовних вимог все одно залишається незмінною.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги неподання акціонерним товариством „Укртрансгаз доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вказану позовну заяву слід залишити без руху та встановити позивачу 5-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви та надання суду відповідних доказів на підтвердження їх усунення.
Господарський суд звертає увагу позивача, що у випадку не усунення названих недоліків у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Керуючись ч. 1 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. Позовну заяву акціонерного товариства „Укртрансгаз до громадської організації „Одеська обласна організація фізкультурно-спортивного товариства „Динамо України про стягнення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.
2. Встановити акціонерному товариству „Укртрансгаз 5-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Ухвала набрала законної сили 19.09.2019р. та не підлягає оскарженню.

Суддя С.П. Желєзна