Справа № 909/994/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.09.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Стефанів Т. В., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 13.09.2019 (вх. № 17752/19 від 13.09.2019)

за позовом: Первинної профспілкової організації Комунального закладу "Івано-Франківська станція швидкої медичної допомоги"

до відповідача: Івано-Франківської обласної ради

про визнання протиправним та скасування рішення обласної ради

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ: Первинна профспілкова організація Комунального закладу "Івано-Франківська станція швидкої медичної допомоги" звернулася до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення ухваленого двадцять восьмою сесією сьомого демократичного скликання Івано-Франківської обласної ради від 17.05.2019 за № 1146-28/2019 "Про припинення (реорганізацію) комунального закладу "Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та комунального закладу "Івано-Франківська станція швидкої медичної допомоги" у частині п. 2 цього рішення, а саме: "Припинити (реорганізувати) комунальний заклад "Івано-Франківська станція швидкої медичної допомоги" шляхом приєднання до комунального закладу "Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф", а також в частині п. 3 оскаржуваного рішення, а саме щодо: Встановити, що комунальне некомерційне підприємство "Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Івано-Франківської міської ради" є правонаступником майна, прав та обов`язків комунального закладу "Івано-Франківська станція швидкої медичної допомоги".

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у її прийнятті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів визначена ст. 20 ГПК України, в якій зазначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, перелік яких наведений у ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції (ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється ст. 20 ГПК України; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Як вбачається із позовної заяви, відповідачем у даній справі є Івано-Франківська обласна рада, яка є суб`єктом владних повноважень.

При цьому, предметом даного спору є визнання протиправним та скасування рішення Івано-Франківської обласної ради від 17.05.2019 за № 1146-28/2019 "Про припинення (реорганізацію) комунального закладу "Івано-Франківський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" та комунального закладу "Івано-Франківська станція швидкої медичної допомоги" (п. 2-3), тобто оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.

Пунктом 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24.10.2011 № 10 роз`яснено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як зазначено у п. 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" від 24.10.2011 № 10 до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах про оскарження суб`єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб`єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов`язані з відносинами, у сфері господарювання, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

Тобто, критеріями розмежування справ господарського судочинства від інших справ є суб`єктний склад учасників процесу (обов`язковими учасниками правовідносин мають бути суб`єкти господарювання) та характер спірних правовідносин (виникають у сфері відносин врегульованих Господарським кодексом України, іншими актами господарського законодавства).

Акти, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність) можуть бути оскаржені до суду відповідно до ст. 55 Конституції України.

Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 та п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Дослідивши обставини, викладені позивачем у позові, господарський суд дійшов висновку, що у даному випадку відсутній спір про право. При прийнятті спірного рішення обласна рада діяла як суб`єкт владних повноважень. Спір в даному випадку є публічно-правовим.

Господарський суд дійшов висновку, що даний спір не може розглядатись в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 175 ГПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи вище зазначене, суд роз`яснює заявнику, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Варто зазначити, що сам позивач у позовній заяві вказує на те, що даний позов є адміністративним.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 4, 20, 175, 232-234 Господарського процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

відмовити Первинній профспілковій організації Комунального закладу "Івано-Франківська станція швидкої медичної допомоги" у відкритті провадження у справі.

Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку та у строк визначений ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 17.09.2019.

Суддя Т. В. Стефанів