ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2019 р. Справа№ 910/2195/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Зубець Л.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження,

без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Адванс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019

у справі №910/2195/19 (суддя Бондаренко Г.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Адванс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кінгсбурі Венчур"

про стягнення 17 800,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Адванс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІНГСБУРІ ВЕНЧУР" про стягнення 17800, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач надав відповідачу експедиційні послуги, проте, останній не розрахувався за надані послуги, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 17800,00грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 по справі №910/2195/19 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем у встановленому порядку не доведено перед судом а ні факту, а ні взагалі отримання від відповідача заявок, тобто замовлення відповідачем послуг з перевезення, а ні прийняття їх до виконання, а як наслідок і виникнення у відповідача обов`язку з їх оплати.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Адванс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевим господарським судом безпідставно не прийнято до уваги додані до позовної заяви товаро-транспортні накладні, які є належними доказами поставки товару.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2019 по справі № 910/2195/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Пашкіна С.А., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 у справі №910/2195/19 відкрито апеляційне провадження у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

30 серпня 2019 року представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просить залишити без змін оскаржуване рішення.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначає позивач, останній надав відповідачу експедиційні послуги, відповідно до заявок від 15.01.2018 та 29.01.2018 за товарно-транспортними накладними. Також, відповідач зазначає, що послуги надані на підставі усної домовленості.

Відповідно до статей 202, 205 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Правовідносини щодо транспортного експедирування регулюються нормами глави 65 ЦК України.

Згідно зі ст. 930 ЦК України, договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору, відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч.1 ст.929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ст.931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Істотними умовами договору транспортного експедирування є: відомості про сторони договору: для юридичних осіб - резидентів України: найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; для юридичних осіб - нерезидентів України: найменування, місцезнаходження та державу, де зареєстровано особу; для фізичних осіб - громадян України: прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання із зазначенням адреси та індивідуальний ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; для фізичних осіб - іноземців, осіб без громадянства: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), адресу місця проживання за межами України; вид послуги експедитора; вид та найменування вантажу; права, обов`язки сторін; відповідальність сторін, у тому числі в разі завдання шкоди внаслідок дії непереборної сили; розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу; порядок погодження змін маршруту, виду транспорту, вказівок клієнта; строк (термін) виконання договору; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.ч. 1, 2, 3 ст.9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

Отже, виходячи з аналізу наведених норм, для визнання укладеним договору експедирування сторонами цих правовідносин у будь-якому разі мають бути погоджені: розмір плати експедитору, вид та найменування вантажу, порядок розрахунків.

Як зазначає позивач, останній організував доставку вантажу, на підставі заявок відповідача від 15.01.2018 та від 29.01.2018.

В той же час, зазначені заявки не містять реквізитів відповідача чи інших ідентифікаційних даних, що надають можливість пов`язати замовлення за заявками з відповідачем. Крім того, відповідні заявки містять посилання на Договори транспортного експедирування, в той час як між сторонами угоди у письмовій формі не укладались.

При цьому, акти надання послуг № АС000000036 від 14.11.2018 та №АС000000037 від 14.11.2018 складені позивачем в односторонньому порядку, не підписані відповідачем та не містять печатки підприємства.

Інших доказів укладання, між сторонами, договору надання послуг транспортного експедирування в спрощений спосіб, шляхом обміну листами, факсограмами, телефонограмами, тощо матеріали справи не містять

Колегія суддів критично оцінює надані позивачем товарно-транспортні накладні оскільки, як зазначалось вище матеріали справи не містять доказів погодження між сторонами виду вантажу, його кількості, найменування та ціни.

Також, як вірно встановлено місцевим господарським судом, інші документи, надані позивачем до позовної заяви, зокрема: платіжні доручення, договори та товарно-транспортні накладні, укладені зі сторонніми юридичними особами не підтверджують обставин надання послуг відповідачу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено замовлення відповідачем послуг з перевезення, надання позивачем таких послуг перевезення та обов`язку їх оплати зі сторони відповідача.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 по справі №910/2195/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 272, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Адванс" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 по справі №910/2195/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 по справі №910/2195/19 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2195/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Л.П. Зубець