ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" вересня 2019 р. Справа № 21/150-10

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на дії приватного виконавця Говорова Павла Володимировича

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр"

про стягнення 929 229,03 євро

за участю представників:

від позивача: Яців О.Р. (довіреність №650 від 26.12.2019)

від відповідача: Литовченко Ю.П. (довіреність б/н від 10.09.2018)

від приватного виконавця: Говоров П.В. (особисто)

Уманець С.Г . (ордер серії АІ № 1005064 від 27.08.2019)

встановив:

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.11.2011 у справі №21/150-10 позовні вимоги задоволено частково, зокрема, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр"(ідентифікаційний код 03577160) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" (ідентифікаційний код 23697280):

- 653 117 (шістсот п`ятдесят три тисячі сто сімнадцять) євро 00 євроцентів заборгованості по сплаті кредиту, 67 127 (шістдесят сім тисяч сто двадцять сім) євро 90 євроцентів пені за порушення строків сплати кредиту, що по курс НБУ станом на 08.06.2010р. становить 635 835 (шістсот тридцять п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 46 коп.;

- 171 936 (сто сімдесят одну тисячу дев`ятсот тридцять шість) євро 33 євроценти заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 17 623 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять три) євро 69 євроценти пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, що по курс НБУ станом на 08.06.2010р. становить 166 931 (сто шістдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять одну) грн. 59 коп.;

- 2 588 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) євро 51 євроцент державного мита, 230 (двісті тридцять) грн. 94 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу.

Виконання даного рішення розстрочено строком на 35 місяців зі сплатою:

- з грудня 2011 року по травень 2013 року зі щомісячною сплатою по 4 500,00 євро та 10 000,00 грн.;

- з червня 2013 року по листопад 2013 року зі щомісячною сплатою по 9 000,00 євро та 20 000,00 грн.,

- з грудня 2013 року по листопад 2014 року зі щомісячною сплатою по 62 967,44 євро та 45 727,09 грн.

Постановою Київського апеляційного Господарського суду від 15.02.2012 рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2011 у справі №21/150-10 залишено без змін.

07.05.2012 Господарським судом Київської області видано наказ на виконання рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2011 у справі №21/150-10, що набрало законної сили згідно постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2012.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.07.2012 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2012 та рішення Господарського суду Київської області від 23.11.2011 скасовано в частині розстрочки виконання рішення у даній справі.

12.09.2012 Господарським судом Київської області видано наказ на виконання постанови Вищого господарського суду України від 17.07.2012 щодо стягнення 653 117 (шістсот п`ятдесят три тисячі сто сімнадцять) євро 00 євроцентів заборгованості по сплаті кредиту, 67 127 (шістдесят сім тисяч сто двадцять сім) євро 90 євроцентів пені за порушення строків сплати кредиту, що по курс НБУ станом на 08.06.2010р. становить 635 835 (шістсот тридцять п`ять тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 46 коп.; 171 936 (сто сімдесят одну тисячу дев`ятсот тридцять шість) євро 33 євроценти заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 17 623 (сімнадцять тисяч шістсот двадцять три) євро 69 євроценти пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, що по курс НБУ станом на 08.06.2010р. становить 166 931 (сто шістдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять одну) грн. 59 коп.; 2 588 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) євро 51 євроцент державного мита, 230 (двісті тридцять) грн. 94 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.12.2015 затверджено мирову угоду від 05.11.2015 у справі №21/150-10, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" та Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк", у наданій сторонами редакції.

19.07.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" надійшла скарга на дії приватного виконавця Говорова Павла Володимировича, що виявились у винесені 06.12.2018 постанови про відкриття виконавчого провадження №57871535 про примусове виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справі №21/150-10 від 08.12.2015.

В обгрунтування поданої скарги боржника зазначив, що приватним виконавцем незаконно відкрито виконавче провадження №57871535 та винесено відповідну постанову, оскільки у такій постанові вказано суму стягнення у розмірі всієї суми боргу, тоді як ухвалою про затвердження мирової угоди у справі №21/150-10 від 08.12.2015, виплати за якою боржником частково здійснювались, не передбачено одноразового стягнення всієї суми боргу одним платежем.

До того ж, скаржник зауважив, що приватний виконавець самостійно конвертував іноземну валюту в гривню на момент відкриття виконавчого провадження, хоча в рішенні судом вже було зазначено гривневий еквівалент суми боргу.

Надалі, як зауважив боржник, приватний виконавець змінив текст постанови про відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанов про зміну (доповнення) реєстраційних даних, зокрема стосовно внесення резолютивної частини ухвали про затвердження мирової угоди.

В розрізі незаконності дій приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження боржник вказав, що ухвала про затвердження мирової угоди у справі №21/150-10 від 08.12.2015 не містить заходів примусового виконання рішення, що є підставою для повернення виконавчого документу у порядку ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того боржник зазначив, що усі винесені приватним виконавцем постанови не були доведені до його відома, а постанови про стягнення основної винагороди та про об`єднання виконавчих проваджень у зведене були фальсифіковані, а більшість винесених у виконавчих провадженнях №№58471104, 59275086 та 58470584 постанов відсутні або у паперовому вигляді, або в АСВП.

З огляду на викладене скаржник звернувся до суду зі скаргою на відповідні дії приватного виконавця та з вимогами про визнання незаконними і скасування постанови приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження ВП №57871535 від 06.12.2018 та інших постанов в межах вказаного виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до змісту скарги та її прохальної частини скаржник просив поновити строк на подання скарги, оскільки про оскаржувані дії та постанову приватного виконавця Говорова Павла Володимировича дізнався лише 11.07.2019 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тоді як оскаржувана постанова на адресу скаржника не надходила.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.07.2019 у справі №21/150-10 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" строк для подання скарги на дії приватного виконавця Говорова Павла Володимировича, прийнято та призначено відповідну скаргу до розгляду на 27.08.2019.

16.08.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від стягувача надійшли заперечення на скаргу, відповідно до яких ПАТ АБ «Укргазбанк» зауважило на відповідності змісту ухвали про затвердження мирової угоди у справі №21/150-10 від 08.12.2015 вимогам Закону України «Про виконавче провадження», зокрема стосовно зазначених у ній суми зобов`язання і дати її сплати, а також реквізитів стягувача та боржника.

27.08.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від приватного виконавця Говорова Павла Володимировича надійшло клопотання про залишення скарги ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" без розгляду.

Вказане клопотання обгрунтоване порушенням скаржником строків подання скарги, оскільки, за доводами приватного виконавця, про оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження боржнику було відомо ще у квітні 2019 року - під час підписання мирової угоди, у змісті якої було зазначено реквізити оскаржуваної постанови, а також під час судового розгляду щодо затвердження відповідної мирової угоди, що свідчить про введення боржником суду в оману.

Також, приватний виконавець вказав, що згідно відповіді відділення поштового зв`язку боржник отримував направлені приватним виконавцем документи виконавчого провадження 11.06.2019, 25.06.2019 та 04.07.2017, однак скарга подана лише 19.07.2019, тобто з порушенням встановлених строків, а тому приватний виконавець просить суд визнати подання відповідної скарги зловживанням процесуальними правами та залишити без розгляду зазначену скаргу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 24.07.2019 у справі №21/150-10, що набрала законної сили та не оскаржена в апеляційному порядку, враховуючи викладені у скарзі доводи скаржника стосовно ненаправлення виконавцем оскаржуваної постанови, Товариству з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" поновлено строк для подання скарги на дії приватного виконавця Говорова Павла Володимировича.

Водночас, посилання приватного виконавця на обізнаність боржника з наявністю оскаржуваної постанови ще у квітні 2019 року визнаються неспроможними з огляду на наявні в матеріалах справи та підтвердженні представником ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" у судових засіданнях, пояснення стосовно відсутності директора боржника під час підписання мирової угоди, а також з огляду на відсутність належних та допустимих доказів надіслання боржнику та, відповідно, отримання ним оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

З огляду зазначеного вище, оскільки наведені приватним виконавцем аргументи стосовно подання боржником скарги з порушенням строків та введення суду в оману не підтвреджені належними та допустимими доказами та не свідчать про зловживання скаржником процесуальними правами в розумінні ст. 43 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення відповідного клопотання приватного виконавця про визнання дій з подання скарги зловживанням процесуальними правами та залишення скарги без розгляду.

Також, 27.08.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від приватного виконавця Говорова Павла Володимировича надійшли пояснення на скаргу ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр", відповідно до яких приватний виконавець вказав, що ухвала про затвердження мирової угоди у справі №21/150-10 від 08.12.2015 відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» щодо реквізитів виконавчого документа.

Відповідно до змісту пояснень приватний виконавець зауважив, що при відкритті виконавчого провадження ним було допущено технічну помилку - не повністю зазначено резолютивну частину виконавчого документа, а тому надалі було прийнято постанови, якими доповнено оскаржувану постанову резолютивною частиною ухвали про затвердження мирової угоди у справі №21/150-10 від 08.12.2015.

В підтвердження викладених заперечень приватний виконавець надав копії матеріалів виконавчого провадження №57871535.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.08.2019 у справі №21/150-10 розгляд скарги відкладено на 02.09.2019.

02.09.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від скаржника надійшли уточнення до скарги, відповідно до яких ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" просило суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця Говорова Павла Володимировича ВП №57871535 від 06.12.2018 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справі №8/069-12 від 13.01.2016 з ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» у розмірі 694850,54 євро, що на день відкриття виконавчого провадження відповідно до офіційного курсу валют НБУ еквівалентно 22658809,29 грн та суму заборгованості згідно рішення суду в гривні - 843570,61 грн;

- визнати незаконними та скасувати постанови приватного виконавця Говорова Павла Володимировича, а саме: ВП №57871535 від 11.01.2019 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження; ВП №58470584 від 22.02.2019 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження; ВП №58471104 від 22.02.2019 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження; ВП №58470584 від 22.02.2019 про стягнення з боржника основної винагороди; ВП №58064919 від 11.01.2019 про стягнення з боржника основної винагороди; ВП №57871535 від 06.12.2018 про стягнення з боржника основної винагороди; ВП №57871535 від 20.06.2019 про арешт майна боржника.

Представником скаржника у судовому засіданні пояснено, що вказані вище постанови слід визнати незаконними та скасувати, як похідні, з огляду на незаконність постанови про відкриття виконавчого провадження.

Оскільки подані скаржником уточнення частково стосуються виконавчих проваджень з примусового виконання рішень у інших справах, а також постанов про стягнення з боржника основної винагороди, які відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду, суд дійшов висновку про прийняття поданих скаржником уточнень в частині вимог про:

- визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця Говорова Павла Володимировича ВП №57871535 від 06.12.2018 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справі №8/069-12 від 13.01.2016 з ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» у розмірі 694850,54 євро, що на день відкриття виконавчого провадження відповідно до офіційного курсу валют НБУ еквівалентно 22658809,29 грн та суму заборгованості згідно рішення суду в гривні - 843570,61 грн;

- визнання незаконними та скасування постанов приватного виконавця Говорова Павла Володимировича ВП №57871535 від 11.01.2019 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та ВП №57871535 від 20.06.2019 про арешт майна боржника. В решті вимог уточнення скарги судом не прийнято.

Також, 02.09.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від скаржника надійшли відповіді на відзив (заперечення), відповідно до яких ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» зазначило, що ухвала про затвердження мирової угоди у справі №21/150-10 від 08.12.2015 не відноситься до переліку виконавчих документів, що підлягають примусовому виконанню, оскільки не містить відомостей про строк пред`явлення її до виконання.

У судовому засіданні 02.09.2019 у розгляді скарги в даній справі оголошено перерву до 09.09.2019.

06.09.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від скаржника надійшли додаткові пояснення стосовно обставин підписання та подання на затвердження мирової угоди між сторонами у квітні 2019 року, що, на думку скаржника, не позбавляє приватного виконавця обов`язку повідомляти боржника про проведені виконавчі дії та винесені постанови у виконавчому провадженні.

Згідно п. 2 розділу І, пп. 2, 3 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - положення про систему), автоматизована система виконавчого провадження (далі - система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

З огляду вищенаведеного, розгляд скарги у даній справі суд здійснював за наявними у ній документами, а також внесеними до Системи відомостями.

Відповідно до приписів ст. ст. 339 та 343 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Дослідивши та перевіривши скаргу боржника та заперечення приватного виконавця разом з доданими до них доказами, суд дійшов таких висновків.

За приписами ст. ст. 5, 18, 26 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон України "Про виконавче провадження") примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

З наявних в матеріалах справи документів слідує, що 06.12.2018 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем відкрито виконавче провадження №57871535 з виконання ухвали Господарського суду Київської області у справі №21/150-10 від 08.12.2015 шляхом винесення відповідної постанови, зі змісту якої, в частині зазначення резолютивної частини виконавчого документа, слідує, що з боржника належить стягнути 867 302,28 євро, що на день відкриття виконавчого провадження відповідно до офіційного курсу валют НБУ еквівалентно 29406473,90 грн, та 230,94 грн витрат на ІТЗ судового процесу.

Також, як слідує зі змісту резолютивної частини вищевказаної постанови приватним виконавцем прийнято наступне рішення: відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду Київської області у справі №21/150-10 від 08.12.2015 про стягнення з ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» 867 302,28 євро, що на день відкриття виконавчого провадження відповідно до офіційного курсу валют НБУ еквівалентно 29406473,90 грн, та 230,94 грн витрат на ІТЗ судового процесу.

Водночас, ухвалою Господарського суду Київської області у справі №21/150-10 від 08.12.2015, про примусове виконання якої відкрито виконавче провадження №57871535, затверджено мирову угоду від 05.11.2015, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" та Публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк", відповідно до якої сторонни погодили, що боржник зобов`язується погасити заборгованість щомісячними платежами в іноземній валюті - євро, та 230,94 грн згідно графіку погашення, викладеному у відповідній мировій угоді. Крім того, сторони погодили порядок і умови стягнення суми заборгованості у разі порушення боржником строків погашення боргу згідно графіку та порядку, погодженого сторонами.

Розолютина частина ухвали Господарського суду Київської області у справі №21/150-10 від 08.12.2015 містить текст мирової угоди від 05.11.2015, а також реквізити боржника та стягувача, відомості про набрання ухвалою законної сили та строки її пред`явлення до виконання.

Тобто, зміст зазначеної приватним виконавцем у оскаржуваній постанові резолютивної частини виконавчого документа, а також резолютвина частина і самої постанови, не відповідають резолютивній частині ухвали Господарського суду Київської області у справі №21/150-10 від 08.12.2015, на примусове виконання якої відкрито виконавче провадження №57871535 згідно оскаржуваної постанови.

Крім того, згідно зі статтею 192 Цивільного кодексу України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. При цьому, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 Цивільного кодексу України, зокрема, в частині третій цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені статтею 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини третьої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу.

У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Пунктом 5.4 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 28.07.2008 №216, передбачено, що уповноважений банк виконує платіжну вимогу на списання коштів у визначеному в ній виді іноземної валюти (з конвертацією в інший вид іноземної валюти, визначений у призначенні платежу) або платіжну вимогу на списання національної валюти для купівлі за її рахунок відповідного виду іноземної валюти (визначений у призначенні платежу), у якій обов`язково зазначено: номер рахунку клієнта-боржника/коррахунку банку-боржника (в іноземній або національній валюті), з якого здійснюватиметься списання; номер рахунку в іноземній валюті органу державної виконавчої служби/приватного виконавця; сума та назва національної/іноземної валюти, що підлягає списанню для купівлі/конвертації.

У призначенні платежу зазначається, що іноземна валюта, яка списується, підлягає конвертації на МВРУ в іншу іноземну валюту (її назва) або те, що за національну валюту, що списується, купується іноземна валюта (її назва) з посиланням на статтю 49 Закону України "Про виконавче провадження" та назва, номер (якщо він є) і дата видачі виконавчого документа.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов`язання, яке існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов`язанням в іноземній валюті, як наслідок судове рішення підлягає примусовому виконанню з урахуванням особливостей, визначених статтею 49 Закону України "Про виконавче провадження", а погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 09.10.2018 у справі №910/25711/13.

Отже, виконуючи судове рішення про стягнення коштів у іноземній валюті, виконавець повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора), тоді як визначення гривневого еквіваленту суми боргу у валюті станом на момент відкриття виконавчого провадження суперечить змісту законодавчих норм.

Поряд з тим, як слідує з наявних в матеріалах справи документів та відомостей в системі, приватним виконавцем в межах виконавчого провадження №578715358 було винесено ряд постанов, а саме:

- постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №57871535 від 11.01.2019, відповідно до якої виконавчі провадження №№57871535 і 58064919 об`єднано у зведене виконавче провадження №59275086;

- постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних №57871535 від 04.06.2019, відповідно до яких, зокрема, посилаючись на ст. ст. 8, 18 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 14 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5), внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість резолютивної частини «стягнути з ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» 867 302,28 євро, що на день відкриття виконавчого провадження відповідно до офіційного курсу валют НБУ еквівалентно 29406473,90 грн, та 230,94 грн витрат на ІТЗ судового процесу» зазначити резолютивну частину, за змістом повністю тотожну змісту резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області у справі №21/150-10 від 08.12.2015 про затвердження мирової угоди;

- постанову про арешт майна боржника №57871535 від 20.06.2019, відповідно до якої накладено арешт на право оренди земельної ділянки, площею 28,6878 га, кадастровий номер :03:001:0035.

З наявних в системі відомостей про виконавче провадження №57871535 слідує, що винесена приватним виконавцем 11.01.2019 постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження датується та знаходиться у списку винесених постанов 05.06.2019, а зміст вказаної постанови містить резолютивну частину ухвали Господарського суду Київської області у справі №21/150-10 від 08.12.2015 (текст мирової угоди від 05.11.2015), тоді як відповідні зміни були внесені постановами приватного виконавця від 04.06.2019.

Водночас, згідно п. 7 розділу ІІ положення про систему внесення змін, видалення реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції, у тому числі виконавчих документів, не допускаються, крім випадків виправлення технічних помилок, описок чи доповнення реєстраційних даних відомостями, отриманими під час проведення виконавчих дій, про що виноситься відповідна постанова.

Як слідує з наданих приватним виконавцем матеріалів виконавчого провадження, до заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження №110/23471/2018 від 06.12.2018 було додадно, зокрема, оригінал дублікату ухвали Господарського суду Київської області у справі №21/150-10 від 08.12.2015, тобто станом на момент винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець був обізнаний зі змістом виконавчого документа та його резолютивної частини.

Отже, доводи приватного виконавця про допущення технічної помилку - не повне зазначення резолютивної частини виконавчого документа, як наслідок дії по внесенню виправлень до оскаржуваної постанови згідно постанов про зміну (доповнення) реєстраційних даних, не відповідають вищевказаним законодавчим приписам, оскільки резолютивна частина ухвали Господарського суду Київської області у справі №21/150-10 від 08.12.2015 містить, зокрема, текст мирової угоди, а не висновок суду про стягнення з боржника на користь стягувача суми коштів одним платежем, тоді як доповнення реєстраційних даних може бути здійснене лише у разі, якщо такі відомості були отримані під час проведення виконавчих дій.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження №57871535 приватним виконавцем в порушення законодавчих приписів зазначено невірну резолютивну частину виконавчого документа - ухвали Господарського суду Київської області у справі №21/150-10 від 08.12.2015 та змінено спосіб виконання такої ухвали, якою передбачено стягнення суми боргу у валюті, а не конвертованої у гривню суми боргу, а тому постанова приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження ВП №57871535 від 06.12.2018 є незаконною та підлягає скасуванню, як і підлягають визнанню недійсними та скасуванню винесені приватним виконавцем у межах такого виконавчого провадження постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 11.01.2019 та про арешт майна боржника від 20.06.2019, з огляду на їх похідний характер.

Водночас, при прийнятті рішення про визання незаконною та скасування постанови приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження ВП №57871535 від 06.12.2018 судом враховано, що помилкове формулювання скаржником у прохальній частині скарги "визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця Говорова Павла Володимировича ВП №57871535 від 06.12.2018 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання ухвали про затвердження мирової угоди у справі №8/069-12 від 13.01.2016 з ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» у розмірі 694850,54 євро, що на день відкриття виконавчого провадження відповідно до офіційного курсу валют НБУ еквівалентно 22658809,29 грн та суму заборгованості згідно рішення суду в гривні - 843570,61 грн" не змінює суті обставин, що виникли між сторонами виконавчого провадження, та змісту оскаржуваних дій і постанови, як наслідок не впливає на відповідне рішення суду.

Інші доводи та аргументи скаржника стосовно невідповідності ухвали Господарського суду Київської області у справі №21/150-10 від 08.12.2015 законодавчим вимогам, зокрема відсутності у відповідному процесуальному документі заходів примусового виконання рішення, строку пред`явлення ухвали до виконання та неможливості стягнення суми боргу одним платежем, визнаються судом неспроможними з огляду на те, що зміст ухвали Господарського суду Київської області у справі №21/150-10 від 08.12.2015 містить усі необхідні реквізити та відмості виконачого документа.

Решта ж посилань скаржника на фальсифікацію приватним виконавцем частини постанов є доказово необґрунтованими, а доводи щодо відсутності постанов у виконавчих провадженнях №№58471104, 59275086 та 58470584 у паперовій формі чи в АСВП лежать поза межами предмету скарги у даній справі, що у свою чергу не спростовує встановлених судом порушень вимог законодавства під час винесення приватним виконавцем оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження та наявності підстав для її скасування, а також скасування постанов про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про арешт майна боржника.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задовлення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на дії приватного виконавця Говорова Павла Володимировича, визнання незаконними та скасування постанов приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження ВП №57871535 від 06.12.2018, про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №57871535 від 11.01.2019 та про арешт майна боржника ВП №57871535 від 20.06.2019.

Керуючись ст. ст. 234, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 5, 18, 26 Закону України "Про виконавче провадження", суд

постановив:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на дії приватного виконавця Говорова Павла Володимировича задовольнити.

2. Постанову приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження ВП №57871535 від 06.12.2018 визнати незаконною та скасувати.

3. Постанови приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №57871535 від 11.01.2019 та про арешт майна боржника ВП №57871535 від 20.06.2019 визнати незаконними та скасувати.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.09.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.А. Ярема