ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.09.2019 Справа № 917/1611/19

Суддя господарського суду Полтавської області Паламарчук В.В., розглянувши матеріали

за заявою Фізичної особи-підприємця Визір Володимира Олексійовича, АДРЕСА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову

встановив:

16.09.2019 року на адресу суду надійшла заява (вхід. № 1872/19) про забезпечення позову, в якій позивач просить суд зупинити дію розпорядження секретаря Полтавської міської ради Шамоти Олександра Сергійовича від 12 вересня 2019 року №66р в частині укладення договору оренди із Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросельхозтехніка" та заборонити Управлінню майном комунальною власністю укладати договір оренди нежитлових приміщень площею 82 кв.м. за адресою: м . Полтава , вул. Панаса Мирного, 2а, а у разі укладення такого договору заборонити Управлінню майном комунальною власністю та ТОВ "Агросельхозтехніка" здійснювати за цим договором права та обов`язки.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що він, як особа яка подала заяву про укладення договору оренди, має право за наявності інших аналогічних заяв, на участь у конкурсі, який зобов`язане оголосити Управління майном комунальної власності. Заявник зазначає, що у разі укладення договору оренди орендар може приступити до здійснення ремонту орендованого майна, оскільки об`єкт оренди такого ремонту потребує. Крім цього, він може укласти договір суборенди. Як орендар так і суборендар можуть укласти договір користування земельною ділянкою та здійснювати виплати за ним та упорядковувати прилеглу до об`єкта територію. У зв`язку з проведенням ремонту та упорядженням територією може постати питання про відшкодування його вартості у разі визнання договору оренди недійсним.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в п.п.1, 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання.

Заява Фізичної особи-підприємця Визір Володимира Олексійовича ґрунтується лише на припущеннях щодо можливого ускладнення виконання рішення суду.

Згідно статей 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, зі змісту заяви позивача реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи позивача (зокрема, можливість укладення договору оренди з іншими особами), якими мотивовано забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість укладення договору оренди з іншими особами без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Фізичної особи-підприємця Визір Володимира Олексійовича про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

За таких обставин, оскільки, заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Визір Володимира Олексійовича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та в строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 18.09.2019р.

Суддя В.В. Паламарчук