ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2189/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Татарчук В.О. за участю секретаря судового засідання Білан О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ)

до комунального підприємства «Фрунзенське ЖКП» (смт Широке, Дніпропетровська область)

про стягнення боргу у розмірі 45482,45грн

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось з позовом до комунального підприємства «Фрунзенське ЖКП» про стягнення заборгованості у розмірі 45482,45грн., з яких: 31087,65грн - боргу, 4092,17грн - пені, 2082,84грн - 3% річних, 8219,79грн - інфляційних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 4851/1617-КП-3 в частині повної та своєчасної оплати.

Відповідач погоджується з сумою основного боргу та звернувся з клопотаннями про зменшення розміру пені до 10% або до максимально можливого посилаючись на те, що:

- суму основного боргу в розмірі 31087,65грн сплачено 08.08.2019;

- відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, має значну кредиторську та дебіторську заборгованість;

- підприємство не має грошових коштів, тому у разі стягнення коштів діяльність підприємства, яке забезпечує селище Широке питною водою, опиниться під загрозою припинення господарської діяльності, що призведе до кризової ситуації у функціонуванні та забезпечення нормальних умов існування населення, оскільки існує нагальна необхідність спрямування коштів на здійснення поточних розрахунків за покупну воду, електропостачання.

Позивач заперечує проти клопотань відповідача про зменшення пені, посилаючись на їх необґрунтованість.

Сторони не забезпечили явку представників.

Відповідач звернувся із заявою про розгляд справи без участі його представника.

Вказана заява обґрунтована неможливістю оплати послуг адвоката.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

У судовому засіданні 04.09.2019 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2016 між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (правонаступник позивач) (постачальник) та комунальним підприємством «Фрунзенське ЖКП» (споживач) укладено договір № 4851/1617-КП-3 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими споживачами (крім бюджетних установ/організацій) (п. 1.2 договору).

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 4092,17грн пені, 2082,84грн - 3% річних, 8219,79грн - втрат та закрити провадження у справі в частині стягнення 31087,65грн основного боргу з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вказано вище, між сторонами укладено договір № 4851/1617-КП-3 від 31.10.2016 купівлі-продажу природного газу.

Позивачем було поставлено відповідачу газ на загальну суму 31087,65грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2016 року на суму 7749,11грн, від 31.12.2016 - 15499,73грн, від 31.01.2017 - 7838,81грн.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідачем не було виконано належним чином зобов`язання щодо своєчасного погашення заборгованості і сума основного боргу складала 31087,65грн.

В ході вирішення спору відповідачем було сплачено 31087,65грн, що підтверджується платіжним дорученням №344 від 08.08.2019.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З урахуванням викладеного, суд закриває провадження у справі в частині вимог щодо стягнення основного боргу в сумі 31087,65грн.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача сума інфляційних втрат за період з січня 2017 року по березень 2019 року складає 8219,79грн та 3% річних за період з 27.12.2016 по 21.04.2019 2082,84грн.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у разі невиконання споживачем пунктів 6.1 та 6.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Розмір нарахованої позивачем пені за період з 27.12.2016 по 21.04.2019 складає 4092,17грн.

Таким чином, в ході вирішення спору встановлений факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу № 4851/1617-КП-3 від 31.10.2016 щодо своєчасної та повної оплати заборгованості.

Наведене є підставою для задоволення позовних в частині стягнення 4092,17грн пені, 2082,84грн - 3% річних, 8219,79грн - інфляційних збитків та закриття провадження у справі в частині стягнення 31087,65грн основного боргу.

Суд відмовляє у задоволенні клопотань відповідача про зменшення пені до 10% та зменшенню пені до максимально можливого, з підстав не віднесення даного випадку до виключних обставин, з якими закон пов`язує зменшення розміру неустойки. Слід врахувати і незначний розмір пені - 4092,17грн.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, тому він, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав, за яких можливе її зменшення.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку.

Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні; інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання; негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, під винятковістю слід розуміти такі обставини, які дозволяють суду при обов`язковому застосуванні штрафних санкцій, передбачених договором або законом, їх зменшити, а не в будь-якому випадку, в разі подання стороною у справі клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Також слід зауважити, що штрафні санкції за своєю природою є засобами стимулювання боржника належним чином виконати свій обов`язок, а не покласти на нього додатковий, тому слід розуміти, що передбачені законом санкції будуть застосовані в разі порушення зобов`язань, а їх зменшення скоріше є виключенням.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Посилання заявника на сплату боргу в ході вирішення спору та наявність дебіторської заборгованості бюджетних установ в розмірі 436904,60грн не є достатньою підставою для задоволення клопотання про зменшення пені.

Відсутність коштів не може бути підставою для звільнення від виконання зобов`язань. Оплата боргу була здійснена відповідачем лише в ході розгляду справи - 08.08.2019.

При цьому постачання природного газу відбулось за період листопада 2016 року - січня 2017 року. Таким чином, прострочення триває більше 2-х років.

Викладене є підставою для відмови у задоволенні клопотань відповідача про зменшення пені до 10% та зменшення пені до максимально можливого.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судові витрати на відповідача незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до комунального підприємства «Фрунзенське ЖКП» про стягнення боргу у розмірі 45482,45грн задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Фрунзенське ЖКП» (53700 Дніпропетровська область, Широківський район, смт Широке, вул. Вишнева, 6, ідентифікаційний код 33075778) на користь на акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601 м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 4092,17грн - пені, 2082,84грн - 3% річних, 8219,79грн - інфляційних втрат, 1921грн витрат по сплаті судового збору.

Закрити провадження у справі в частині стягнення з комунального підприємства «Фрунзенське ЖКП» (53700 Дніпропетровська область, Широківський район, смт Широке, вул. Вишнева, 6, ідентифікаційний код 33075778) на користь на акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601 м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 31087,65грн основного боргу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16.09.2019

Суддя В.О. Татарчук