ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Справа № 923/315/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (м. Херсон),

до відповідача: Акціонерного товариства "Херсонобленерго" (м. Херсон),

про визнання недійсним договору,

за участю представників:

позивача - Сергет Ю.В. ордер ХС № 107350 від 01.08.19, дов. № 2 від 04.01.19р.;

відповідача - Кізім Т.О., предствник.

Позивач 22.04.19 звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить визнати недійсним Договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 3657 від 16.05.2011 р., посилаючись в обґрунтування позовних вимог на положенняст. 203, 207, 215, 216 ЦК України та ст. 181, 207 ГК України

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.19, справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 02.05.19, після усунення позивачем у встановлений судом строк недоліків, які послугували підставою для залишення позову без руху, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін, призначено на 14 годину 00 хвилин 28.05.19 р.

У підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва з 28.05.19 по 14годину 30 хвилин 01.08.19.

Розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався з 01.08.19 до 14 години 00 хвилин 22.08.19, відповідна ухвала суду занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 01.08.19.

Ухвалами по справі, які занесені до протоколу підготовчого судового засідання від 28.05.19 та 22.08.19, продовжено строк підготовчого провадження до 30.08.19 та до 12.09.19, відповідно.

Ухвалою по справі, яка занесена до протоколу підготовчого судового засідання від 22.08.19, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 12.09.19 об 11 годині 30 хвилин.

У судовому засіданні 12.09.19 проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Позивач у позовній заяві та письмових поясненнях (відповіді на відзив) посилається на наступні обставини:

Договір № 3657 від 16.05.2011 р. про спільне використання технологічних електричних мереж від імені філії «Каховський райавтодор» підписаний начальником філії ОСОБА_2 - 24.05.2011 р., разом з тим, підписант Договору № 3657 ОСОБА_2 з 03 жовтня 2006 р. працював па посаді головного інженера ДП «Херсонський облавтодор» за переведенням з філії «Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця», про що свідчить Наказ від 27.09.2006 р. № 108-ВК, а з 24 червня 2011 р. був призначений на посаду заступника директора з ремонтів та утримання автомобільних доріг ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» зі звільненням його з посади головного інженера, про що свідчить Наказ від 24.06.2011 р. за № 119-ВК;

такж, як стверджує позивач, відповідна довіреність вказаній особі від імені позивача не видавалась, а оспорюваний договір його учасниками фактично не виконувався;

крім того, відповідно до Наказу № 43 від 11.03.2011 р. з метою вдосконалення структури управління дорожнім господарством у Херсонській області та Наказу ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» № 38 від 04.03.2011 р. було утворено комісію з припинення філії «Каховський райавтодор» та відповідно Витягу з ЄДРПОУ станом на 01 червня 2011 року Філія «Каховський райавтодор» припинила свою діяльність з 13.05.2011 р.;

позивач стверджує, що дізнався про порушення свого права, тобто про наявність даного Договору, лише в березні 2019 р. тому, в розуміні ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, що, на думку позивача, є моментом початку перебігу строку позовної давності;

на думку позивача, даний Договір не відповідає вимогам сит. 203 ЦК України, оскільки особа, яка підписувала даний Договір не мала прав на його підписання;

оспорюваний Договір датований 16.05.2011 року, а підписаний ОСОБА_2 24.09.2011 року, вже після фактичного припинення Філії «Каховський Райавтодор» (13.05.2011 року).

Представник позивача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та заперечував проти аргументів відповідача, викладених у відзиві та доповненнях до відзиву (запереченнях).

Відповідач у відзиві на позовну заяву та доповненнях до відзиву (запереченнях) посилається на наступні обставини:

як вбачається з Договору - останній, окрім додатків 4, 5 - підписано від імені Позивача 24.05.2011 р. ОСОБА_2. Додаток № 4 до Договору - «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» та додаток № 5 - «Однолінійна схема» - підписано ОСОБА_5 як начальником (до речі, підписантом Додаткової угоди від 21.05.2013 р. до Договору про постачання електричної енергії М 3657 від 18.12.2004 р. від імені ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» в особі Філії «Каховська ДЕД» є саме начальник Філії - Баранецький Богдан Богданович);

договір містить печатку Філії «Каховський райавтодор» Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» при цьому, позивач не посилається ані на незаконне використання печатки Філії «Каховський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», ані на наявність службового розслідування за фактом незаконного використання печатки тощо;

на думку відповідача, підпис сторони (сторін) на правочині підтверджує лише форму правочину, в якій його вчинено - письмову, а, відповідно, сам факт вчинення правочину юридичною особою - підтверджується наявністю печатки на документі, вчиненому в письмовій формі, тобто наявність печатки на спірному договорі є свідченням скріплення не підпису особи, а самого документу;

при укладенні Договору відповідач керувався, в т. ч., Статутом ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та Положенням філії «Каховський райавтодор» ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» щодо повноважень директора;

станом на дату укладення оспорюваного правочину (24.05.2011 р. - з боку Позивача) підписант Договору - ОСОБА_2 - був головним інженером ДП «Херсонський облавтодор» (що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Наказу № 108-ВК від 27.09.2006 р.) - посадовою особою Підприємства, у безпосередньому підпорядкуванні якого перебувала Філія.

Представник відповідача під час судового розгляду справи по суті (у вступному та заключному слові) заперечував проти позовних вимог та аргументів позивача, викладених у позові та письмових поясненнях (відповіді на відзив).

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

22.04.19 позов;

26.04.19 заява про виправлення недоліків;

18.06.19 письмове клопотання про долучення матеріалів до справи;

01.08.19 письмові пояснення (відповідь на відзив);

02.08.19 супровідний лист (клопотання про долучення доказів до справи).

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

15.05.19 письмове клопотання про продовження процесуального строку;

23.05.19 відзив;

23.05.19 клопотання про витребування доказів;

29.05.19 заява про долучення до матеріалів справи письмових доказів;

26.07.19 письмове клопотання про ознайомлення з матеріалами справи;

31.07.19 письмове клопотання про відкладення підготовчого засідання;

21.08.19 доповнення до відзиву (заперечення).

Заслухавши вступне та заключне слово представників учасників справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні докази, якими вони обґрунтовуються, господарський, суд

ВСТАНОВИВ:

Наказом директора ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» № 43 від 11.03.2011 р. з метою вдосконалення структури управління дорожнім господарством у Херсонській області, зі змінами внесеними наказом № 46/3 від 17.03.11 (аркуші справи 101-102), відповідно до Наказу ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» № 38 від 04.03.2011 р., було утворено комісію з припинення філії «Каховський райавтодор» та відповідно Витягу з ЄДРПОУ (аркуш справи 41) станом на 01 червня 2011 року Філія «Каховський райавтодор» припинила свою діяльність з 13.05.2011 р. Печатка і штампи Філії були здані до служби УМВС (наказ від 11.03.2011 року № 43).

26 березня 2019 р. АТ «Херсонобленерго» (надалі за текстом рішення - Відповідач) звернулось до ДП «Херсонський облавтодор» (надалі за текстом рішення - Позивач ) з листом № 50-014614-04 щодо проведення технічного обслуговування ЗТП-58А для безаварійної роботи мереж АТ «Обленерго» у зв`язку з знеструмленням багатоквартирного житлового будинку, який знаходиться за адресою м . Каховка, вул. Мелітопольська. 17. В обгрунтування заявлених имог, Відповідач зазначив, що між Позивачем та Відповідачем існує Договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 3657 від 16.05.2011 р. (надалі за текстом рішення - Договір). Відповідач зазначив, що власник мереж зобов`язаний забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та згідно Додатку № 4 до Договору зобов`язаний утримувати обладнання ЗТП-58А у справному етані та експлуатувати відповідно до ПКЕЕ, ГІТЕ.ПТБ.

Листом від 02.04.2019 р. за № 05-04/307 Позивач звернувся до Відповідача з проханням надати копію зазначеного Договору, яку Позивач отримав 10.04.2019 р. листом за № 37-016454-10 від 05.04.2019 р.

Відповідно до отриманої копії Договору № 3657 від 16.05.2011 р. Позивачем встановлено, що Договір підписаний філією «Каховський райавтодор» в особі начальника філії ОСОБА_2 24.05.2011 р.

Як встановлено під час судового розгляду справи, підписант Договору № 3657 від 16.05,2011 р. ОСОБА_2 з 03 жовтня 2006 р. працював на посаді головного інженера ДП «Херсонський облавтодор» за переведенням з філії «Каховська дорожньо-експлуатаційна дільниця» про що свідчить Наказ від 27.09.2006 р. № 108-ВК (аркуш справи 40), а з 24 червня 2011 р. був призначений на посаду заступника директора з ремонтів та утримання автомобільних доріг ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», зі звільненням його з посади головного інженера, про що свідчить Наказ від 24.06.2011 р. за № 119-ВК (аркуш справи 39).

Крім того, як зазначено вище, як на дату складання тексту зазначеного Договору (16.05.2011 р.), так і на дату його підписання (24.05.2011 р.), одного з учасників Договору - Філію «Каховський райавтодор» було припинено.

Враховуючи зазначені обставини (припинення Філії «Каховський райавтодор» до складання та підписання спірного Договору) судом не приймаються до уваги доводи Відповідача щодо наявності на оспорюваному Договорі печатки Філії «Каховський райавтодор» Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та підписання кількох додатків до Договору іншими посадовими особами Філії, як на підставу виникнення у Позивача господарських зобов`язань за вказаним Договором та дійсності останнього.

Посилання Відповідача на ту обставину, що станом на дату укладення (підписання) оспорюваного правочину (24.05.2011 р.) підписант Договору ОСОБА_2 був головним інженером ДП «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» також не свідчить про виникнення у Позивача зобов`язань за Договором та дійсність останнього, оскільки повноваження головного інженера у даному конкретному випадку не підтверджуються відповідною довіреністю.

Таким чином, судом встановлено наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання оспорюваного у справі правочину (господарського договору) недійсним на момент його вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Оспорюваний Договір не відповідає вимогам ч. 2 ст. 203 ЦК України (особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності), оскільки особа, яка підписала даний Договір не мала повноважень на його підписання.

Враховуючи, що спірний Договір фактично не виконувався, судом не застосовуються правові наслідки його недійсності.

Відповідно до положень частини 3 ст. 267 ЦК України: «позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.»

Відповідних заяв від сторін у справі не надходило.

За вказаних обставин аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.

Натомість ргументи, наведені відповідачем, щодо відсутності підстав для задоволення позову, не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.

Норми права, які застосував суд.

Цивільний кодекс України:

Стаття 16 «Захист цивільних прав та інтересів судом»:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

визнання права;

визнання правочину недійсним;

припинення дії, яка порушує право;

відновлення становища, яке існувало до порушення;

примусове виконання обов`язку в натурі;

зміна правовідношення;

припинення правовідношення;

відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.»

Стаття 215 «Недійсність правочину»:

«Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).»

Стаття 203 «Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину»:

«Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.»

Стаття 216 «Правові наслідки недійсності правочину»:

«Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.»

Стаття 207 «Вимоги до письмової форми правочину»:

«Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.»

Стаття 216 «Правові наслідки недійсності правочину»:

«Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.»

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 3657 від 16.05.2011 р.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Херсонобленерго" (адреса місцезнаходження: 73003, місто Херсон, вулиця Пестеля, будинок 5; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 05396638) на користь Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (адреса місцезнаходження: 73000, місто Херсон, вулиця Поповича, будинок 23; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 31918234) 1921грн.00коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, через місцевий суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Дата складання повного рішення 18 вересня 2019 р.

Суддя Ю.В. Гридасов