РІШЕННЯ

Іменем України

10 вересня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/575/19

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Тарасевич А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/575/19, розгляд якої здійснено у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Творчій кластер Ремзавод

пр-т Миру, 194, м. Чернігів, Чернігівська обл., 14000

до відповідача: Чернігівської міської ради

вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000

про повернення безпідставно набутих коштів у сумі 11660,00 грн

за участю:

представників позивача: Юрченка Є.Є. наказ № 03-к від 05.04.2019 директор, ОСОБА_1 А ОСОБА_2 М. посвідчення № 000660 від 22.03.2019 адвокат,

представника відповідача: Гладченко Н.Л. довіреність № 256/2-08/вих/01 від 28.03.2019 головний спеціаліст юридичного відділу;

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Творчій кластер Ремзавод, звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Чернігівської міської ради про стягнення з відповідача суми безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 11 660 грн.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву на позов, заперечення на відзив на позов, розгляд спору по суті призначено на 30.07.2019 о 12 год.00 хв.

У судовому засіданні 30.07.2019 судом оголошено перерву до 10.09.2019 до 12 год.00 хв.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції та розписками про повідомлення учасників справи про оголошення перерви у судовому засіданні.

У судових засіданнях 30.07.2019 та 10.09.2019 були присутні повноважні представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 10.09.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим що, відповідачем отримано грошові кошти на суму 11 660 грн в якості орендної плати відповідно до Договору оренди земельної ділянки, однак, Договір оренди земельної ділянки так і не був укладений між сторонами.

Відповідач у відзиві на позов № 70/06-03 від 26.07.2019 проти позовних вимог заперечив.

Так, відповідач зазначає, що у відповідності до наказу Міністерства фінансів України № 11 від 14.01.2011 «Про бюджетну класифікацію», яким затверджено Класифікацію доходів бюджету, кодом бюджетної класифікації з орендної плати з юридичних осіб є 18010600.

Згідно з переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106) за кодом бюджетної класифікації 18010600, органом, що контролює справляння надходжень бюджету, зокрема, забезпечує відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих додержавного та місцевих бюджетів є ДФС (Державна Фіскальна служба).

Пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2015 № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України31.12.2015 за № 1679/28124.

Як зазначає відповідач, позивачем не було вчинено дії, передбачені чинним законодавством зі звернення до відповідного органу стосовно повернення зазначених вище грошових коштів, доказів такого звернення позивачем не надано.

Відзив на позов судом прийнято до розгляду, оскільки останній відповідачем надано у встановлені судом строки.

Відзив на позов долучено судом до матеріалів справи.

Позивачем надано відповідь на відзив від 05.08.2019, відповідно до якого останній не погоджується з позицією відповідача стосовно застосування положень наказу Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013, оскільки останній містить порядок помилково та/або надмірно сплачених сум грошових зобов`язань. Позивач вважає, що він сплачував орендну плату не помилково, оскільки мав намір укласти договір оренди спірної земельної ділянки.

Крім того, позивач зазначає, що функція розпорядження коштами місцевого бюджету належать саме відповідачу, тому саме Чернігівська міська рада є належним відповідачем по справі.

Відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Фактичні обставини справи.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 13255150 від 22.11.2013, свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 13257014 від 22.11.2013, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 13255684 від 22.11.2013, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 13257196 від 22.11.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю «Творчий кластер «Ремзавод» є власником нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення корпус № 4 будівля цеху шестерень з прибудовою, побутовий корпус з прибудовою літ.Б-1, Б1-1, Б2-1, Б3-1, Б4-1, Б5-1. Загальною площею 4 338,0 кв.м., нежитлового приміщення корпус № 6 адмінбудівля, літейний цех, агрегатна дільниця, шихтовий двір з прибудовами літ. В-2, В1-1, В2-1, В3-1, В4-1, В5-1, В6-1, В7-1, В8-1, В9-1, загальною площею 2 926,1 кв.м.

Земельна ділянка по проспекту Миру, 194 в місті Чернігові належить до земель комунальної власності.

Рішенням Чернігівської міської ради № 22/VII-27 від 17.08.2017 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення Товариству з обмеженою відповідальністю «Творчий кластер «Ремзавод» на земельну ділянку, орієнтовною площею 1,5859 га по проспекту Миру, 194 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови з подальшою передачею земельної ділянки в оренду.

На виконання вищезазначеного рішення позивачем було розроблено Проект землеустрою, який було погоджено Висновком Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 27.12.2017 № 01-24/779 та Висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 13.03.2018 № 2135/82-18. Також було встановлено та погоджено Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради межові знаки на земельній ділянці, орієнтовною площею 1,5859 га, по проспекту Миру, 194.

Відповідач з клопотанням від 28.04.2018 за № 5 звернувся до Чернігівської міської ради з проханням надати в оренду відповідачу ділянку по проспекту АДРЕСА_1 , 194 терміном на 2-5 років.

Рішенням Чернігівської міської ради № 31/VII-23 від 31.05.2018 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Творчий кластер «Ремзавод» у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,5859 га по проспекту Миру,194 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови з подальшою передачею земельної ділянки в оренду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2018 у справі № 2540/2548/18, залишеного в силі Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2018, визнано протиправним та скасовано підпункт 9.3 пункту 9 рішення Чернігівської міської ради від 31.05.2018 № 31/VII-23 «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам». Зобов`язано Чернігівську міську раду на найближчій сесії розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,5859 га, по проспекту Миру,194 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови з подальшою передачею земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Творчий кластер «Ремзавод» та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради листами № 01-20/134 від 22.03.2019, № 01-20/203 від 25.04.2019, № 01-20/417 від 04.06.2019, № 01-20/460 від 26.06.2019 повідомило позивачу, що питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,5859 га, по проспекту Миру,194, було включено до проекту рішення міської ради, але не набрало необхідної кількості голосів і було знято з розгляду.

Позивач платіжними дорученнями № 20 від 21.02.2019 на суму 2350,00 грн, №22 від 12.03.2019 на суму 2350,00 грн, № 27 від 12.04.2019 на суму 2320,00 грн, № 43 від 14.05.2019 на суму 2320,00 грн, № 62 від 07.06.2019 на суму 2320,00 грн сплатив на рахунок УК у м. Чернігові/м.Чернігів/18010600 №5002 орендну плату за земельну ділянку за період з лютого 2019 року по травень 2019 року 11 600 грн.

Зазначені суми орендної плати відображені також в податковій декларації з плати за землю позивача за 2019 рік

Оскільки договір оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем наразі не укладений, позивач звернувся до суду з вимогою про повернення безпідставно набутих коштів у розмірі 11 600 грн.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 21 Закону України « Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.265 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку, плати за землю.

Норма підпункту 14.1.147 ПК України встановлює, що плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою ( підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Позивач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Договір оренди земельної ділянки по проспекту Миру, 194 в місті Чернігові між Позивачем та Відповідачем не укладався.

Враховуючи ту обставину, що позивачем здійснювались проплати в якості орендної плати за землю, що є обов`язковим платежем у складі податку на майно та враховуючи положення статті 1 ПК України, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надмірно сплачені грошові зобов`язання є суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового Кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань передбачені статтею 43 Податкового кодексу України.

Статтею 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Згідно приписів п. 87.1. ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є, зокрема, суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена, зокрема, за рахунок помилково надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

В матеріалах справи наявні платіжні доручення за якими позивачем здійснювалось перерахування коштів на доходний рахунок бюджету з зазначенням коду: 18010600. Так, у вказаних вище платіжних дорученнях зазначено призначення платежу: орендна плата за земельну ділянку.

У відповідності до наказу Міністерства фінансів України №11 від 14 січня 2011 року Про бюджетну класифікацію, яким затверджено Класифікацію доходів бюджету, кодом бюджетної класифікації з орендної плати з юридичних осіб є 18010600.

Згідно з частиною 7 статті 45 Бюджетного кодексу України перелік податків і зборів та інших доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року №106 «Про деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» відповідно до частини 7 статті 45 Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України постановлено: « 1.Установити, що перелік податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету визначається відповідно до переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. 2. Органам, що контролюють справляння надходжень бюджету: 1) забезпечити відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів».

Так, згідно з Переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року №106) за кодом бюджетної класифікації 18010600, органом, що контролює справляння надходжень бюджету, зокрема, забезпечує відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів є ДФС (Державна Фіскальна служба).

Пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03 вересня 2013 року повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 року № 1146, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2015 року за № 1679/28124.

Отже, на контролюючий орган покладено обов`язок у визначений строк підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, який відповідно здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 03.06.2014 р. у справі № 21-161а14.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не було вчинено дії передбачені чинним законодавством зі звернення до відповідного органу, стосовно повернення зазначених вище грошових коштів. Доказів такого звернення позивачем суду надано не було.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України, юридичні та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивачем не доведено наявність у нього порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів щодо не повернення безпідставно перерахованих грошових зобов`язань, оскільки він не надав доказів щодо звернення з заявою до відповідних органів на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до вищезазначених норм, територіальний орган Державної казначейської служби України за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (ДФС), здійснює повернення помилково або надмірно сплачених грошових зобов`язань платників податків.

Відтак, Чернігівська міська рада не є належним відповідачем у справі.

Суд врахувує і ту обставину, що між Позивачем та Відповідачем відсутні договірні відносини.

Інші докази та пояснення позивача судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутнє порушене право позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

За наведених обставин у їх сукупності суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується Позивачем, що останній не вчиняв дій, передбачених чинним законодавством зі звернення до відповідного органу, стосовно повернення зазначених вище грошових коштів.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, судові витрати в сумі 1921 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 178, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Товариству з обмеженою відповідальністю «Творчий кластер «Ремзавод», код 38931623 до Чернігівської міської ради, код 34339125 про повернення безпідставно набутих коштів у сумі 11 660,00 грн відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Творчий кластер «Ремзавод».

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 16.09.2019.

Суддя М.П. Ноувен