ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
20.09.2019 Справа № 905/719/18
Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Биковій Я.М., розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю СТЕЛ, м.Маріуполь, Донецька область №б/н від 29.05.19р. на рішення, дії (бездіяльність) приватного виконавця під час виконання судового рішення у справі №905/719/18
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю СВІСС КРОНО, м.Кам`янка-Бузька, Львівська область
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СТЕЛ, м.Маріуполь, Донецька область
про стягнення 305025,28грн.
За участю представників сторін:
від скаржника (боржника): не з`явився;
від відповідача (стягувача): не з`явився;
від приватного виконавця: не з`явився.
СУТЬ СКАРГИ:
Рішенням господарського суду Донецької області від 10.07.2018 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю СВІСС КРОНО, м.Кам`янка-Бузька, Львівська область до Товариства з обмеженою відповідальністю СТЕЛ, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення заборгованості у загальному розмірі 305025,28грн., задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу 180526,07грн., інфляційні нарахування в сумі 21092,26грн., пеню в сумі 40827,67грн., відсотки за користування чужими грошовими коштами в сумі 61855,77грн., та судовий збір в розмірі 4564,53грн.

30.07.18р. господарським судом Донецької області видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області №905/719/18 від 10.07.18.

05.06.19р. до господарського суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЛ», м.Маріуполь, Донецька область №б/н від 29.05.19р. на рішення, дії (бездіяльність) приватного виконавця під час виконання судового рішення про визнання неправомірним розпорядження приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Чернецького Юрія Дмитровича від 20.02.2019р. про перерахування коштів заставодержателю в сумі 706200,12 грн.

В обґрунтування скарги, скаржник посилався на безпідставність перерахування приватним виконавцем суми 706200,12грн. (залишку нерозподілених коштів) як заставодержателю за договором іпотеки №2284 від 18.11.2013, який укладений в забезпечення зобов`язання за договором купівлі-продажу продукції №2013/139 від 18.11.2013, з огляду на те, що факт наявності заборгованості за даним договором не встановлювався та вказані обставини не були предметом дослідження в ході вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки. Для підтвердження обставин, викладених у скарзі скаржник надав договір іпотеки від 18.11.2013, лист приватного виконавця №289 від 15.05.2019, постанову ВП №57027994 від 27.02.2019.

Ухвалою суду від 07.06.2019 відмовлено у відновленні пропущеного строку, скаргу залишено без розгляду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.08.2019 ухвалу господарського суду Донецької області від 07.06.2019 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для розгляду.

09.09.2019 матеріали справи №905/719/18 надійшли на адресу господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.09.2019 задоволено заяву від 09.09.2019 про самовідвід судді Лейби М.О. від розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю СТЕЛ, м.Маріуполь, Донецька область №б/н від 29.05.19р. на рішення, дії (бездіяльність) приватного виконавця під час виконання судового рішення у справі №905/719/18.

Розпорядженням №01-01/459 від 10.09.2019 призначено повторний автоматичний розподіл справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між судді від 10.09.2019 справу №905/719/18 передано на розгляд судді Левшиній Я.О.

Ухвалою суду від 11.09.2019 скаргу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 20.09.2019.

16.09.2019 від стягувача на електрону адресу суду надійшли письмові пояснення (заперечення на скаргу) з накладенням цифрового підпису, до яких додані додаткові документи.

19.09.2019 від боржника на електронну адресу надійшов відгук на заперечення стягувача.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг, оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису. Усі процесуальні документи, які надаються до суду електронною поштою повинні бути скріпленні електронним цифровим підписом, відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис.

Проте, вказаний електронний документ не відповідає вимогам вказаної норми закону, а тому, таке звернення не підлягає оцінки судом в порядку Господарського процесуального законодавства України.

19.09.2019 від приватного виконавця надійшли пояснення (заперечення) №452 від 17.09.2019 по суті скарги (з накладенням електронного цифрового підпису) з додатками.

20.19.2019 на електронну адресу суду від стягувача надійшло клопотання (з накладенням електронного цифрового підпису) про розгляд скарги за відсутністю його представника.

Представники сторін та приватний виконавець в судове засідання 20.09.2019 не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши матеріали скарги, суд

встановив:

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.07.18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю СВІСС КРОНО, м.Кам`янка-Бузька, Львівська область до Товариства з обмеженою відповідальністю СТЕЛ, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення заборгованості у загальному розмірі 305025,28грн., задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу 180526,07грн., інфляційні нарахування в сумі 21092,26грн., пеню в сумі 40827,67грн., відсотки за користування чужими грошовими коштами в сумі 61855,77грн., та судовий збір в розмірі 4564,53грн.

30.07.2018 господарським судом Донецької області видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області №905/719/18 від 10.07.2018.

05.06.19р. до господарського суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕЛ», м.Маріуполь, Донецька область №б/н від 29.05.19 на рішення, дії (бездіяльність) приватного виконавця під час виконання судового рішення, у якій скаржник просить визнати неправомірним розпорядження приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Чернецького Юрія Дмитровича від 20.02.2019р. про перерахування коштів заставодержателю в сумі 706200,12 грн.

Оцінивши наявні в справі докази, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч.2 ст.13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіцький проти України" (Заява №38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

За приписами статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

При цьому, за змістом статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем, інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно із ч.1 п.1 ст.18 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

16.08.2018 приватним виконавцем Чернецьким Ю.Д. відкрито виконавче провадження ВП №57027994 на підставі наказу про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 10.07.18 у справі №905/719/18.

Як вбачається з матеріалів справи, та вже було встановлено судом 17.08.2018, 20.08.2018 приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів та майна боржника у ВП №57027994.

Відповідно до листа ПАТ «ПУМБ» №116/7287-2/07 від 22.08.2018 станом на день прийняття постанови до виконання на арештованому рахунку кошти відсутні для виконання арешту, залишок коштів на рахунку ТОВ «СТЕЛ» на час накладення арешту складає 905,60 грн.

Листом філії м.Маріуполя АТ «Укрексімбанк» повідомлено приватного виконавця, що залишок коштів станом на 22.08.2018р. 0,00 грн.

Регіональним сервісним центром в Донецькій області повідомлено приватного виконавця, що транспортні засоби за ТОВ «СТЕЛ» не зареєстровані.

За змістом ч.5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Частиною 5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

При цьому, доказів звернення боржника до приватного виконавця з пропозицією щодо видів майна чи предметів, які необхідно реалізувати у першу чергу, матеріали справи не містять.

19.09.2018 приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Корольова В`ячеслава ОСОБА_1 , який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності за №922/16, виданий Фондом Державного майна України 21.11.2016 строк: 21.11.2019р.) для участі у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.07.2018р. у справі №905/719/18.

Відповідно до висновку про вартість об`єкта незалежної оцінки, складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , станом на 19.09.2018 вартість об`єкта оцінки: комплекс, об`єкт нерухомості (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 23), загальна площа (кв.м.): 1293,7, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :04:013:0040 становить 1509000,00грн.

За змістом п.1 розділу І Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною (Організатор) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження та реалізації майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 уповноважено державне підприємство «СЕТАМ» на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи реалізації майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів, торгів за фіксованою ціною та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим цим наказом.

Реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця (п.1, п.2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна).

Листом №10445/18-18-18 від 26.10.2018 ДП «Сетам» повідомило, у тому числі, приватного виконавця, що реалізації предмета іпотеки комплекс будівель та споруд загальною площею 1293,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер лота 310900, шляхом проведення електронних торгів відбудеться 26.11.2018 о 09:00 год., початкова ціна продажу майна 1509000,00грн.

Відповідно до витягів з веб-сайту https://setam.net.ua електронні торги вказаного предмета іпотеки 26.11.2018 за ціною 1509000,00 грн., 09.01.2019 за ціною 1207200,00 грн., 11.02.2019 за ціною 1056300,00 грн. не відбулись.

Згідно розділу ІХ Порядку реалізації арештованого майна не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється Організатором на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження». У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється Організатором на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження». Організатор після підписання протоколу електронних торгів, що не відбулися, зобов`язаний виставити майно на реалізацію за ціною, яка визначається з урахуванням абзаців першого та другого цього пункту, не пізніше як протягом п`яти робочих днів з дня підписання протоколу.

Аналогічні приписи містить ч.5 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно актів уцінки арештованого майна від 13.02.2019р. ВП №57027994 відсоток, на який вперше уцінено майно становив 20%, вартість майна після уцінки становила 1207200,00грн., та вдруге майно уцінено на 30%, вартість майна після уцінки становила 1056300,00грн., тобто загальна сума уцінки майна боржника, що підлягає реалізації не перевищує загальний розмір (відсоток) уцінки майна, встановлений Законом.

Частинами 5-9 ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Листом №90 від 13.02.2019 приватним виконавцем повідомлено стягувача, що різниця між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню складає 769330,36 грн., у разі наявності бажання залишити за собою нереалізоване майно, відповідна сума грошових коштів підлягає внесенню протягом 10 робочих днів з моменту отримання цього листа.

За змістом постанови від 26.02.2019 у ВП №57027994 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу зазначено, що 20.02.2019р. приватним виконавцем отримано відповідь стягувача про бажання (згоду) залишити за собою нереалізоване майно та від стягувача надійшли грошові кошти у сумі 769330,36 грн., як різниця між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів (залишку нестягнутої суми боргу), що підлягають стягненню на його користь; постановлено передати стягувачу в рахунок погашення залишку нестягнутої суми боргу в розмірі 286969,64 грн., згідно з наказом господарського суду Донецької області від 30.07.2018р. у справі №905/719/18, комплекс, об`єкт нерухомості, загальна площа (кв.м.): 1293,7, реєстраційний номер 23, місцезнаходження: Донецька обл., м.Маріуполь, АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :04:013:0040 (комунальна власність Маріупольська міська рада), вартість якого, за ціною третіх електронних торгів складає 1056300,00 грн.

20.02.2019 на депозитний рахунок приватного виконавця від стягувача надійшли грошові кошти у сумі 769330,36грн., як різниця між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів (залишку нестягунтої суми боргу), що підлягають стягненню на його користь.

20.02.2019 приватним виконавцем здійснено розподіл коштів та перераховано, зокрема, суму 706200,12грн. за розпорядженням від 20.12.2019, як кошти заставодержателю (ч.5 ст. 51 ЗУ «ПВП») згідно довідки №50 від 20.02.2019 (про суму заборгованості за зобов`язанням забезпеченим договором іпотеки).

27.02.2019 приватним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та складено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу у ВП №57027994.

28.02.2019 приватним виконавцем винесені постанови про зняття арешту з майна та коштів боржника та про закінчення виконавчого провадження ВП№57027994.

Предметом оскарження по даній справі є дії приватного виконавця щодо розподілення залишку коштів, а саме перерахування в межах виконачого провадження №57027994 коштів в сумі 706200,12грн. як заставодержателю в рахунок погашення боргу за зобов`язанням, забезпеченим іпотекою.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу №2013/139 (укладеним між ТОВ «КРОНО-УКРАЇНА» та ТОВ «ТЕС») між ТОВ «КРОНО-УКРАЇНА» (іпотекодержатель) та ТОВ «СТЕЛ» (іпотекодавець) укладений договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Кам`янка-Бузького районного нотаріального округу Робак Л.А, зареєстровано за №2284 (далі договір іпотеки), відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно разом з усіма його приналежностями, а саме: комплекс, який знаходиться за адресою: Донецька АДРЕСА_1 , загальною площею 1293,7кв. м, складається з: основна будівля пилорами, З-1, площа 605,6 кв.м; навіс, И-1; котельня, з-1, площа 25,4кв.м; адміністративно-побутовий корпус з складськими приміщеннями Д2 площа 434,2кв.м, огорожа, ворота, 1Ю2; виробнича дільниця з нарізки скла для корпуса, площа 228,5 кв.м (далі предмет іпотеки).

18.11.2013 між ТОВ «КРОНО-УКРАЇНА» (іпотекодержатель) та ТОВ «СТЕЛ» (іпотекодавець) укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя (позасудове врегулювання), згідно якого сторони досягли згоди про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі цього договору наступними засобами, а саме:

- передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встанвленому цим договором;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на піставі договору купівлі-продажу, у порядку встановеному законом.

Право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно цього договору, належить іпотекодержателю (п. 4 договору).

Визначені цим договором способи звернення стягнення на предмет іпотеки не перешкоджає іпотекодержателю звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку або застосувати інші встановлені законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (п.5 договору).

Право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, способами визначеними цим договором, виникає у випадку залишення без задоволення іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя щодо усунення порушень основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору у тридцятиденний строк або більш тривалий строк встановлений іпотекодержателем. При цьому в зазначеному документі іпотекодержатель зазначає попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб визначений цим договором в разі невиконання іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя щодо усунення порушень основного зобов`язання та/або умов іпотечногго договору (п. 6 договору).

У випадку залишення іпотекодавцем без задоволення письмової вимоги іпотекодержателя щодо усунення порушень основного зобов`язання та /або умов іпотечного договору у встановлений іпотекодержателем строк, право власності на предмет іпотеки в силу цього договору передається іпотекодержателю в рахунок виконання основного зобов`язання іпотекодавця в порядку, встановленому чинним законодавством (п. 7 договору).

Цей договір діє до повного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання (п. 23 договору).

Договір посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №2237.

З матеріалів справи вбачається, що 10.10.2017 ТОВ «СВІСС КРОНО» (правонаступник ТОВ "КРОНО УКРАЇНА") направило на підставі п. 16 договору іпотеки вимогу про усунення порушення, в якій вимагало сплатити суму основного боргу 706200,12грн., пеню 128963,11грн., відсотки за користування чужими грошовими коштами 793904,43грн., втрати від інфляціх 492836,02грн. Вказана вимога містить попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання цієї вимоги про усунення порушення.

За приписами ч. 5 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Як зазначає приватний виконавець, ним було здіснено перерахування залишку в сумі 706200,12грн. заставодержателю на підставі довідки №50 від 20.02.2019 ТОВ «СВІСС КРОНО» про наявність невиконаного зобов`язання щодо оплати отриманої ТОВ «ТЄС» продукції відповідно до договору купівлі-продажу продукції від 18.11.2013 на загальну суму 706200,12грн.

Таким чином, дії приватного виконавця щодо розподілу залишку коштів на підставі ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» узгоджуються з нормами Закону.

Однак, суд зазначає, що в даному випадку для надання оцінки правомірності перерахування приватним виконавцем грошової суми 706200,12грн., необхідно встановити обставини, які не були предметом дослідження у справі №905/719/18, а саме факт порушення зобов`язання за договором купівлі-продажу продукції від 18.11.2013, наявності заборогованості, її розмір тощо.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, поряд із визнанням правочину недійсним, також відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Судові справи, в яких наявний спір про цивільне право, не можуть переглядатися в порядку провадження за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця під час виконання судового рішення. В даному випадку, оскільки грошові кошти (залишок від реалізації майна, яке було предметом іпотеки) були перераховані заставодержателю, ефективним способом захисту прав боржника може бути пред`явлення до суду позову із залученням стягувача і приватного виконавця як відповідачів.

Так, згідно зі статтею 393 ЦК України серед способів захисту права власності закріплено визнання незаконним та скасування правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника.

За приписами ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.ст.129, 234, 339-344 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю СТЕЛ, м.Маріуполь, Донецька область №б/н від 29.05.19 на рішення, дії (бездіяльність) приватного виконавця під час виконання судового рішення у справі №905/719/18 про визнання неправомірним розпорядження приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Чернецького Юрія Дмитровича від 20.02.2019р. про перерахування коштів заставодержателю в сумі 706200,12 грн. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути в десятиденний строк в апеляційному порядку згідно розділу IV ГПК України.

Повний текст ухвали підписаний 25.09.2019.

Суддя Я.О. Левшина