УХВАЛА

20.09.2019Справа № 910/12886/19
Суддя Картавцева Ю.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові продукти» про забезпечення позову, що подана до відкриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Нові продукти» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Крим Вино» та Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про дострокове припинення дії свідоцтва на знак для товарів і послуг №149749 від 26.12.2011 та зобов`язання вчинити дії. До позовної заяви позивачем долучено заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд заборонити відповідачу 1 у будь-який спосіб передавати повністю або частково виключні майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг «ПАНДОРА» за свідоцтвом України №149749 іншим особам, надавати дозволи (видавати ліцензії) на використання знаку для товарів і послуг за вказаним свідоцтвом України у використання іншим особам, у тому числі на підставі ліцензійних угод, або відмовлятися від свідоцтва України №149749; заборонити відповідачу 2 вносити будь-які зміни (відомості) до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знака для товарів і послуг «ПАНДОРА» за свідоцтвом України №149749 та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність», крім тих змін, що відображають та стосуються повного дострокового припинення дії відповідно до рішення суду у даній справі свідоцтва України.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, всупереч ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заявником не викладено у заяві про забезпечення позову жодних пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Так, без жодного обґрунтування заявник вказує, що у нього відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Разом з тим, імперативні норми ст. 139 Господарського процесуального кодексу України зобов`язують заявника зазначити відповідні пропозиції стосовно зустрічного забезпечення, а не наділяють заявника правом вказати про наявність пропозицій чи їх відсутність.

З огляду на викладене, вказана заява підлягає поверненню в порядку ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України як таку, що подана без додержання вимог статті 139 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 136, 139, 140, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові продукти» про забезпечення позову, що подана до відкриття провадження у справі, повернути заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Картавцева