ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" вересня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2118/19

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши

заяву Фізичної особи-підприємця Вдовенка Віталія Вікторовича, м. Київ
про вжиття заходів забезпечення позову
у справігосподарського суду Київської області № 911/2118/19
за позовом Фізичної особи-підприємця Вдовенка Віталія Вікторовича, м. Київ
до 1. Приватного підприємства «Конкорд», Київська обл., м. Славутич 2. ОСОБА_1 , Київська обл., м. Славутич
простягнення 115390 грн.
встановив:

В провадженні господарського суду Київської області перебуває справа за позовом Фізичної особи-підприємця Вдовенка Віталія Вікторовича (далі позивач) до Приватного підприємства «Конкорд» (далі перший відповідач), ОСОБА_1 (далі другий відповідач) про солідарне стягнення з відповідачів 115390 грн., з яких 76890 грн. основний борг, 38500 грн. штраф.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання першим відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором купівлі-продажу від 02.04.2019 № 0204/7 щодо здійснення розрахунку за придбаний та отриманий товар, які (зобов`язання) забезпечені порукою відповідно до укладеного між позивачем та другим відповідачем договору поруки від 02.04.2019 № П-0204/7 за виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу від 02.04.2019 № 0204/7.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить другому відповідачу ОСОБА_1 , а саме 1/5 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та накладення арешту на грошові кошти першого відповідача Приватного підприємства «Конкорд», в сумі 115390 грн., які знаходяться на р/р НОМЕР_1 , МФО 353586, Чернігівське РУ АТ КБ «Приватбанк».

Подана заява мотивована тим, що перший відповідач тривалий час не виконує взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу від 02.04.2019 № 0204/7 щодо здійснення розрахунку за придбаний і отриманий товар та тривале невиконання другим відповідачем своїх зобов`язань за договором поруки від 02.04.2019 № П-0204/7 за виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу від 02.04.2019 № 0204/7, що на переконання заявника свідчить про умисне ухилення відповідачів від виконання взятих на себе зобов`язань, а тому невжиття таких заходів може утруднити та зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1. ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 1, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд зазначає, що при розгляді справ предметом позовних вимог яких є стягнення грошових коштів вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно доцільне лише у разі відсутності у боржника грошових коштів.

З огляду на зазначене, заявлений заявником захід забезпечення позову як накладення арешту на майно другого відповідача не є адекватним вимогам, на забезпечення яких він вживається, оскільки, по-перше, позивачем в позовній заяві заявлені вимоги про солідарне стягнення з відповідачів грошових коштів, по-друге, позивач не зазначає в заяві та не надає до неї відповідних доказів, які б свідчили про відсутність у другого відповідача грошових коштів у розмірі суми позову, а відтак зазначений захід забезпечення позову не спрямований саме на збереження грошових коштів останнього до вирішення справи по суті та не забезпечує збалансованість інтересів сторін.

Звертаючись з вимогою про накладення арешту на грошові кошти першого відповідача заявник не подає доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого позивачем заходу до забезпечення позову у даній справі та доказів, що їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, а саме лише посилання в поданій заяві про забезпечення позову на тривале невиконання першим відповідачем своїх договірних грошових зобов`язань та потенційну можливість ухилення першого відповідача від виконання судового рішення та існування загрози того, що вразі прийняття рішення господарським судом, його виконання буде неможливим чи утрудненим не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

З огляду на вищезазначене, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить другому відповідачу ОСОБА_1 , а саме 1/5 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та накладення арешту на грошові кошти першого відповідача Приватного підприємства «Конкорд», в сумі 115390 грн., які знаходяться на р/р НОМЕР_1 , МФО 353586, Чернігівське РУ АТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст. 136-140, ст.ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд, -

постановив:

В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Вдовенка Віталія Вікторовича про забезпечення позову відмовити повністю.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк