УХВАЛА

м. Київ

17.09.2019Справа № 910/3301/18
За позовом ОСОБА_1

До 1. Приватного підприємства «Сансет»

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу корпоративних прав

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичак О.М.

Без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства «Сансет», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав Приватного підприємства «Сансет» від 30.12.2015, укладеного від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав Приватного підприємства «Сансет`від 09.04.2016, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав Приватного підприємства «Сансет» від 05.07.2017, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 волевиявлення до відчуження частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Сансет» не виявлялось, а договір купівлі-продажу від 30.12.2015р. останнім не підписувався. Отже, на думку позивача, оспорювані правочини суперечать приписам чинного законодавства, що підставою для визнання останніх недійсними.

Ухвалою від 15.06.2018р. призначено по справі судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; провадження по справі зупинено.

До господарського суду надійшов висновок №15789/15790/18-32 від 03.12.2018р. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою від 29.12.2018р. поновлено провадження по справі; призначено підготовче засідання на 28.01.2019р. Одночасно, вказаною ухвалою судом було запропоновано учасникам судового процесу надати письмові пояснення по справі з урахуванням висновку №15789/15790/18-32 від 03.12.2018р. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

24.01.2018р. до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової експертизи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.01.2019 призначено повторну судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України та зупинено провадження у справі.

21.03.2019р. до суду надійшов висновок №8-4/267 від 07.03.2019р. експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

У зв`язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу від 28.01.2019р. Господарського суду міста Києва, матеріали справи було скеровано до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою від 23.04.2019р. Північного апеляційного господарського суду ухвалу від 28.01.2019р. Господарського суду міста Києва залишено без змін.

Ухвалою від 18.06.2019р. поновлено провадження у справі; призначено судове засідання на 09.07.2019р.

08.07.2019р. до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/3301/18.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач 2 посилався на те, що останнього існують сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Спичака О.М. під час розгляду справи оскільки позовну заяву ОСОБА_1 з тими ж самими позовними вимогами вже повертали заявнику, проте лише суддею Спичаком О.М. відкрито провадження. Крім того, вказаним учасником судового процесу вказано на те, що суддею Спичаком О.М. грубо порушуються норми господарського процесуального законодавства.

Одночасно, 08.07.2019р. до суду також надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/3301/18.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач 3 посилався на те, що суддею Спичаком О.М. грубо порушуються фундаментальні принципи господарського процесу, оскільки фактично ОСОБА_3 повідомлявся про судові засідання не завчасно, що унеможливило його прибуття у судові засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 суд ухвалив, зокрема, заяву ОСОБА_3 про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/3301/18 передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

За наслідками проведеного автоматизованого розподілу заяву ОСОБА_3 про відвід судді Спичака О.М. передано для розгляду судді Картавцевій Ю.В.

Ухвалою від 11.07.2019р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Спичака О.М.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу справи № 910/3301/18, визначено суддю Баранова Д.О. для розгляду заяви ОСОБА_2 про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи № 910/3301/18.

Ухвалою від 11.07.2019р.у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи № 910/3301/18 відмовлено.

Ухвалою від 02.08.2019р. розгляд справи було призначено на 03.09.2019р.

02.08.2019р. до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 про визнання добросовісним набувачем корпоративних прав на Приватне підприємство «Сансет».

Ухвалою від 03.09.2019р. зустрічний позов по справі повернуто.

16.09.2019р. . до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 про визнання добросовісним набувачем корпоративних прав на Приватне підприємство «Сансет».

Проте, за висновками суду зустрічний позов ОСОБА_3 не підлягає прийняттю до спільного розгляду з первісним позовом, а підлягає поверненню відповідачу 3 з урахуванням наступного.

Пунктом 3 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

За приписами ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Ухвалою від 26.03.2018р. відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання. Одночасно. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу 1 у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство.

17.04.2018р. відповідачем 3 було подано відзив на позов, в якому вказано про отримання ухвали від 26.03.2018р. про відкриття провадження у справі.

За таких обставин, подання відповідачем 3 зустрічного позову у справі 02.09.2019р., вчинено з порушенням вставного строку, а отже, фактично суперечить приписам ч.1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України.

З приводу заяви відповідача 3 про поновлення пропущеного строк на подання зустрічного позову, суд зазначає наступне.

Зі змісту ст.119 Господарського процесуального кодексу України полягає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Вирішуючи питання щодо поновлення процесуального строку судом враховано, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливим елементом верховенства права є гарантії справедливого судочинства. Так, у справі «Bellet v. France» Європейським судом з прав людини вказано, що ст.6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.

При цьому, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі «Golder проти Сполученого Королівства» Європейським судом з прав людини зазначено, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

Проте, у даному випадку суд зазначає, що повернення зустрічного позову ніяким чином не призведе до порушення права на доступ до правосуддя, а є відтворення державного регулювання правил здійснення господарського судочинства.

Слід звернути увагу на те, що посилання ОСОБА_3 зупинення провадження по справі до закінчення проведення судової експертизи, а також призначення повторної експертизи, ніяким чином не вказує на поважність причин пропуску строку для звернення до суду з зустрічним позовом. Крім того, слід заувати, що фактично зупинення провадження у справі мало місце вже після закінчення строку для подання зустрічного позову.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо не доведення відповідачем 3 поважних причин пропуску встановленого чинним господарським процесуальним законодавством строку для подачі зустрічного позову, а отже, і достатніх підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу зустрічного позову.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 не позбавлено права та можливості захистити свої права та законні інтереси шляхом подання окремого позову.

Частиною 6 ст.180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 46, 180, ст.234, ст.235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про поновлення строку на подачу зустрічного позову.

2. Повернути зустрічну позовну заяву і додані до неї документи ОСОБА_3 .

3. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.09.2019р.

Суддя О.М. Спичак