ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/880/18
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №5

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Принцевської Н.М.,

Ярош А.І.

секретар судового засідання Клименко О.В.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Шеретова О.В.;

від третьої особи відповідача-1: не з`явився;

від третьої особи відповідача-2: Ковалевська М.В.;

від третьої особи позивача: Сотнікова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Скадовське хлібоприймальне підприємство

на рішення Господарського суду Херсонської області

від 15 березня 2019 року (повний текст складено 26.03.2019р.)

по справі № 923/880/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Юнісон

до відповідача Приватного акціонерного товариства Скадовське хлібоприймальне підприємство

треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача:

1.Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області

2.Дочірнє підприємство Ілліч-Агро Донбас Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про звільнення майна з-під арешту, -

суддя суду першої інстанції: Остапенко Т.А.

час та місце винесення рішення: 15.03.2019р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 10.07.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Банк Юнісон» (далі позивач, Банк, ПАТ «Банк Юнісон») звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Приватного акціонерного товариства Скадовське хлібоприймальне підприємство (далі відповідач, ПрАТ Скадовське ХПП) про звільнення з під-арешту майна, належного на праві власності відповідачу.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 15.03.2019р. по справі №923/880/18 (суддя Остапенко Т.А.) задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Юнісон» у повному обсязі.

Ухвалюючи рішення від 15.03.2019р., Господарський суд Херсонської області виходив з того, що між ПАТ «Банк «Юнісон» (позикодавець) та ТОВ «Деміс-Агро» (боржник) було укладено кредитний договір, в забезпечення якого між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки нерухомого майна, що належить ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство» і який є майновим поручителем боржника; вимога позивача про усунення порушення отримана відповідачем не виконана; проте, арешти, накладені на іпотечне майно, перешкоджають позивачу, як пріоритетному обтяжувачу реалізовувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Скадовське хлібоприймальне підприємство» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 15.03.2019р. по справі №923/880/18 повністю і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Юнісон». Посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт, зокрема зазначає, що судом насамперед не встановлено чи має позивач права іпотекодержателя, що підлягають судовому захисту.

Підставами такого сумніву відповідач зазначає невирішені судові спори у справах №923/150/18, №910/1451/18 та №910/11224/18 у яких вирішується, зокрема, питання щодо визнання відсутності у відповідача прав іпотекодержателя на об`єкт нерухомого майна - майнового комплексу, розташованого за адресою: Херсонська обл. м.Скадовськ, вул.Шевченка, на підставі Договору іпотеки від 05.02.2014р., укладеного між ПАТ "Банк "Юнісон" та ПрАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство".

Відповідач вказує, що враховуючи існування вищенаведених справ та їх невирішеність, судами не визначений належний позивач, що має право на звернення до суду з позовом звільнення відповідного майна з-під арешту.

Крім того, відповідач наполягає на тому, що судом першої інстанції безпідставно відхилені його доводи щодо застосування норм Закону України «Про виконавче провадження», як такі, шо не грунтуються на законі, з посиланням на пріоритет задоволення прав іпотекодержателя та порушення права позивача на звернення стягнення у позасудовий спосіб в порядку ст.от.36-38 Закону України «Про іпотеку».

Апелянт зазначає, що Господарським судом Одеської області залишено поза увагою та не застосовано до спірних правовідносин положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема пункт 7 частини 4 статті 24 цього Закону (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Так, згідно п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Проте, відповідно до пункту 7 частини 4 статті 24 цього Закону відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не с підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Отже, наявність арештів, щодо яких заявлено позовні вимоги, не позбавляє права позивача звернути стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб.

Таким чином, апелянт вказує, що висновки суду щодо існування порушеного права позивача на звернення стягнення у позасудовий спосіб через наявність арештів не грунтується на законі.

Крім цього, ПрАТ Скадовське ХПП вважає, що так як право застави виникло до ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів та згода на це заставодержателя (позивача) відсутня, підставою для звернення стягнення є п.2 ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачений випадок для звернення стягнення на заставлене майно боржника для задоволення вимог стягувача, що не є заставодержателем, а саме: «вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заетаводержателю».

Водночас, апелянт звертає увагу, що станом на даний момент, оціночна ринкова вартість майна в межах виконавчого провадження не визначена, тому, позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту, на думку відповідача, є передчасними.

Також, відповідач звертає увагу, що судова практика, на яку посилається позивач, ґрунтується на нормах Закону України «Про виконавче провадження», який втратив чинність, де статтею 54 було прямо визначено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз`яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Але, Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., після набрання чинності якого було відкрито виконавче провадження та накладено арешт, передбачає іншу концепцію та не містить вказівки на безумовне право заставодержателя на звільнення з-під арешту заставного майна.

Більш детально доводи Приватного акціонерного товариства «Скадовське хлібоприймальне підприємство» викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, колегією для розгляду справи №923/880/18 від 24.04.2019р. визначено: головуючий суддя Савицький Я.Ф., судді Колоколов С.І. та Разюк Г.П.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.04.2019р. апеляційну скаргу ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство» на рішення Господарського суду Херсонської області від 15.03.2019р. по справі №923/880/18 залишено без руху, встановлено апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надати до суду докази сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі, протягом 7 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

07.05.2019р. від ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство» до Південно-західного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали суду надійшло клопотання про усунення недоліків, до якого апелянтом додано докази сплати судового збору.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство» на рішення Господарського суду Херсонської області від 15.03.2019р. по справі №923/880/18, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 7 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

30.05.2019р. від Публічного акціонерного товариства Банк Юнісон до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство», яким позивач не погоджується з її доводами та просить у задоволенні останньої відмовити повністю, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Тією ж датою, 30.05.2019р., апелянт надав до суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовими рішеннями в інших справах, а саме: №910/11224/18 за позовом ПАТ Банк Юнісон до ТОВ КУА Ексельсіор, яке діє від власного імені, в інтересах та за рахунок ПВНЗІФ Солдо, треті особи: ПрАТ Скадовське хлібоприймальне підприємство, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним нікчемного договору відступлення права вимоги від 26.04.2016 року та 910/1451/18 за позовом ТОВ КУА Ексельсіор, яке діє від власного імені, в інтересах та за рахунок ПВНЗІФ Солдо до ПАТ Банк Юнісон, треті особи: ПрАТ Скадовське хлібоприймальне підприємство, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання укласти договір відступлення права вимоги за договором іпотеки.

Клопотання про зупинення провадження по справі відповідач обґрунтовує неможливістю розгляду апеляційної скарги по справі №923/880/18 до набрання законної сили вищевказаними судовими рішеннями у зв`язку з тим, що зазначеними рішеннями буде визначена належна особа іпотекодержателя та кредитора.

Відповідач вказує, що право звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту є лише у належного позивача іпотекодержателя, а він не визначений станом на даний час тому, що спори, в яких це питання розглядається, ще не вирішені, що позбавляє апеляційний суд можливості правильно вирішити цю справу.

Судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження по справі №923/880/18 у зв`язку з наступним.

За приписами п.5 ч.1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Право суду зупинити провадження у справі передбачено ст. 228 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов`язаної справи іншим судом.

При цьому для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, ще мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи певної черговості розгляду вимог тощо. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 918/926/17.

Пов`язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для такого господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вищенаведеного клопотання про зупинення, оскільки обставини, що є предметом дослідження у справах № 910/11224/18 та № 910/1451/18 не пов`язані із предметом даного позову, а матеріали справи дозволяють встановити та оцінити обставини, які входять до предмету доказування.

При цьому, набуття іншою особою прав іпотекодержателя є підставою для залучення її до участі у справі як правонаступника Позивача в порядку ст. 52 ГПК України, яке відбувається на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, скаржник не навів випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення інших справ, з якими закон (процесуальне право) пов`язують обов`язок зупинити провадження у даній справі. А тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в поданому клопотанні про зупинення провадження слід відмовити.

03.06.2019р. від Головного територіального управління юстиції у Херсонській області до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ПрАТ Скадовське ХПП в якому третя особа-1 підтримує апеляційну скаргу відповідача та просить розглядати справу без участі свого представника.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2019р. розгляд апеляційної скарги по справі №923/880/18 призначено на 19.06.2019р.

05.06.2019р. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ПрАТ Скадовське ХПП, відповідно до якого третя особа-3 заперечує проти задоволення останньої.

Також, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб надані заперечення проти клопотання апелянта про зупинення провадження у даній справі.

11.06.2019р. від Дочірнього підприємство Ілліч-Агро Донбас Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ПрАТ Скадовське ХПП в якому третя особа-2 просить про задоволення апеляційної скарги.

12.06.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання ПАТ Банк Юнісон про участь в судовому засіданні, яке призначене на 19.06.2019 року, в режимі відеоконференції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.06.2019р. клопотання ПАТ Банк Юнісон про проведення судового засідання по справі №923/880/18, в режимі відео конференції задоволено, судове засідання по справі призначено в режимі відеоконференції. Доручено Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м.Київ, вул..О.Копиленка,6) забезпечити проведення судового засідання по справі №923/880/18, розгляд якої призначено на 19.06.2019р. о 12:00 год., в режимі відео конференції у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

14.06.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Дочірнього підприємство Ілліч-Агро Донбас Публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча про участь в судовому засіданні, яке призначене на 19.06.2019 року, в режимі відеоконференції, проведення якої третя особа-2 просила доручити Апеляційному суду Донецької області.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 18.06.2019р. №298 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2019р., у зв`язку з перебуванням суддів Колоколова С.І. та Разюк Г.П. у відпустці, апеляційну скаргу ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство» передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2019р. колегією суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І. прийнято до свого провадження справу №923/880/18; призначено розгляд спрви на 10.07.2019р.; призначено проведення судового засідання по справі №923/880/18 в режимі відеоконференції; доручено Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду (вул. Московська, 8, корп. 5, м. Київ, 01029) та Донецькому апеляційному суду (87500, м. Маріуполь, пр. Миру, 1а) забезпечити проведення судового засідання по справі №923/880/18, розгляд якої призначено на 10 липня 2019 року о 10:30 год., в режимі відеоконференції у приміщенні Донецького апеляційного суду та Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відповідно.

05.07.2019р. за вх. №1606/19, Д11 до суду апеляційної інстанції від Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшов лист, яким зазначалось про відсутність можливості проведення у вказаному суді 10.07.2019р. відеоконференції по справі №923/880/18.

08.07.2019р. від ПрАТ Скадовське ХПП до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, яким відповідач просить залучити до матеріалів справи Постанову Верховного Суду від 11.06.2016р. у справі 910/2374/18 та врахувати її при апеляційному перегляду справи №923/880/18, посилаючись на неможливість подання вказаного документу до суду першої інстанції, у зв`язку з прийняттям зазначеної постанови після винесення оскаржуваного рішення Господарського суду Херсонської області, а також після спливу 7-денного строку для подачі заяв та клопотань, встановленого ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019р.

Апеляційний суд, розглянувши вказане клопотання та надані додаткові докази, долучив останні до матеріалів справи.

09.07.2019р. від ПАТ «Банк Юнісон» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про врахування під час розгляду справи №923/880/18 постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019р. у справі №910/11224/18.

У судовому засіданні 10.07.2019р., яке відбулось в режимі відеоконференції, оголошено перерву до 17.07.2019р. відповідно до ч.2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, про що зазначено у відповідної ухвалі суду апеляційної інстанції від 10.07.2019р.

16.07.2019р. від ПрАТ Скадовське ХПП до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зайнятістю адвоката у іншому судовому процесі в Центральному апеляційному господарському суді у м. Дніпро. Також представник відповідача просить врахувати, що справа є складною, апелянт не має іншого представника.

У судове засідання 17.07.2019р. представники учасників процесу не з`явились.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.07.2019р., у зв`язку з великою завантаженістю суду апеляційної інстанції та перебування головуючого судді Савицького Я.Ф. у відпустці з 29.07.19 по 06.09.19, суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І. у відпустці з 29.07.19 по 03.09.19, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, призначено розгляд справи №923/880/18 на 11.09.2019р.

24.07.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від Дочірнього підприємство Ілліч-Агро Донбас ПАТ Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча надійшло клопотання про участь в судовому засіданні, яке призначене на 11.09.2019 року, в режимі відеоконференції, проведення якої третя особа-2 просила доручити Апеляційному суду Донецької області.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.07.2019р. клопотання Дочірнього підприємство Ілліч-Агро Донбас ПАТ Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча задоволено, проведення судового засідання по справі №923/880/18 призначено в режимі відео конференції; доручено Донецькому апеляційному суду (87500, м. Маріуполь, пр. Миру, 1а) забезпечити проведення судового засідання по справі №923/880/18, розгляд якої призначено на 11.09.2019 року об 11:30 год., в режимі відеоконференції у приміщенні Донецького апеляційного суду.

29.07.2019р. та повторно 27.08.2019р. до суду апеляційної інстанції від ПАТ «Банк Юнісон» також надійшло клопотання про участь в судовому засіданні, яке призначене на 11.09.2019 року, в режимі відеоконференції, проведення якої позивач просив доручити, зокрема, Голосіївському районному суду м.Києва.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.09.2019р. клопотання позивача задоволено, доручено Голосіївському районному суду м.Києва (03127, м.Київ, вул. Полковника Потєхіна,14А) забезпечити проведення судового засідання по справі №923/880/18, розгляд якої призначено на 11.09.2019 року об 11:30 год., в режимі відеоконференції у приміщенні Голосіївського районного суду м.Києва.

У судовому засіданні 11.09.2019р., яке відбулось у режимі відеоконференції, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 05.02.2014р. між ПАТ "Банк "Юнісон" та ТОВ "Деміс-Агро" (надалі - Боржник, Позичальник) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №15/14 КЛ-КБ (надалі - Кредитний договір), за яким Банк відкриває боржнику відновлювану кредитну лінію у національній валюті з лімітом кредитування 24380000,00 (двадцять чотири мільйони триста вісімдесят тисяч) грн. та із сплатою процентів у розмірі: до 10.02.2014 - 21% річних, до 05.05.2015 - 22% річних, з 05.02.2015 -25% річних (а.с. 19-30).

Строк дії кредитної лінії-до 31 травня 2017 року (включно).

Згідно з п. 4.2. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику Кредит лише у межах строку дії Кредитної лінії окремими частинами (траншами). Кожний транш надається на підставі окремої додаткової угоди до Кредитного договору.

07.02.2014р. між позивачем та Боржником була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору, відповідно до якої позивач надав Позичальнику транш у сумі 12000000,00 (дванадцять мільйонів) гривень.

Згідно із п. 4 цієї Додаткової угоди Позичальник зобов`язався повернути транш у термін, визначений у п. 9.1. Кредитного договору.

Відповідно до п 9.1. Кредитного договору (з урахуванням змін, внесеними Договором про внесення змін та доповнень № 2 до Кредитного договору від 05.02.2015), кожний транш має бути поверненим в останній день строку, що складає 728 календарних днів з дати укладення додаткової угоди, на підставі якої цей транш наданий.

Тобто, кінцевий строк повернення траншу у розмірі 12000000,00 грн., наданого 07.02.2014, - 05 лютого 2016 року.

Також, за п. 7.1. Кредитного договору за управління Кредитом у 2015 році Позичальник був зобов`язаний сплатити комісійну винагороду у розмірі 121900,00 (сто двадцять одна тисяча дев`ятсот) гривень у строк до 02 лютого 2016 року.

Проте, зазначена комісійна винагорода Позичальником сплачена не була.

Пунктом 11.1. Кредитного договору визначено, що за прострочення повернення кредиту чи його частини та/або сплати процентів та/або комісії за укладення Кредитного договору Позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня, від простроченої суми за кожний день прострочення.

Матеріали справи свідчать, що належне виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором забезпечене іпотекою майнового комплексу, що розташований за адресою: Херсонська обл., місто Скадовськ, вул. Шевченка, 2, і належить на праві власності ПрАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство".

Право власності ПрАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство" на об`єкт нерухомості підтверджується Свідоцтвом про право власності №16911844, виданим Реєстраційною службою Скадовського районного Управління юстиції Херсонської області 28.01.2014р. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Скадовським районним управлінням юстиції Херсонської області за номером 4450447 від 28.01.2014р.

Місцевим господарським судом встановлено, що 05.02.2014р. між позивачем та ПрАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство" укладено Договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 345 і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. (надалі - Договір іпотеки) (а.с. 39-46).

Додатковим договором №1 до Договору іпотеки від 05.02.2014р. (а.с. 47) були внесені зміни в частині збільшення заставної вартості предмету іпотеки. На забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором ПрАТ Скадовське ХПП поручилось за зобов`язання Боржника (ТОВ "Деміс-Агро") наступним майном: цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, який складається з адмінбудівлі-лабораторії А (площа 204 кв. м.); складу № 2 Б (площа 1207,5-кв. м.); складу №3 В (площа 1123,4 кв. м.); складу № 4 Г (площа 1207,4 кв. м.); складу № 5 Д (площа 914,3 кв. м.); складу № 7 З (площа 1060,5 кв. м.); вагової І (площа 53,3 кв. м.); пожежного депо Є (площа 66,4 кв. м.); пекарні К (площа 67,8 кв. м.); зерносушарки 2ДСП-32 Л (площа 69,4 кв. м.); зерносушарки складу № 5 Н (площа 97,4 кв. м.); прохідної О (площа 18,2 кв. м.); матеріального складу С (площа 93,7 кв. м.); дизельної Т (площа 78,8 кв. м.); службової будівлі Ф (площа 83,7 кв. м.); котельної Ц (площа 8,5 кв. м.); естакади ГУАР-30 М; окремого пускового комплексу П; гаражів У; трансформаторної X; складів Ч, Ш, Щ та Ю; механічної майстерні Е; складу 1; навісу 2; туалету 4; УРАГ-15; ГУАР РБ-2, 11; ГУАР-30, 12; бункеру БЦС-100, 13; ГУАР-30,14; огорожі, 5-9; мостіння, І-Х; візіровочної з естакадою, 15 (площа 11,8 кв м.); складу № 6 Ж (площа 1119,3 кв. м.); складу « 3»; складу Я.

Вищевказане майно належить ПрАТ Скадовське ХПП на праві власності, реєстраційний номер нерухомого майна 47(а.с. 48-52, 77-80).

Пунктом 6.1. Договору іпотеки встановлено, що іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання будь-якого із зобов`язань, забезпечених іпотекою згідно з цим Договором.

Відповідно до Договору іпотеки (п.6.2.), звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя (позасудове врегулювання), яким вважатиметься застереження, що міститься у пункті 6.3. цього Договору. Порядок реалізації предмета іпотеки для погашення заборгованості за основним договором визначається іпотекодержателем та може здійснюватися як з залученням іпотекодавця, так і без нього, всіма можливими засобами, зокрема, але не обмежуючись, через аукціони (прилюдні торги), біржі тощо.

Пункт 6.3. Договору іпотеки є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, визнається Сторонами та відповідно до статті 36 Закону України Про іпотеку вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, що надає право іпотекодержателю в порядку позасудового регулювання звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього Договору.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Договору іпотеки приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. 05.02.2014р. було зареєстроване обтяження за № 4575975.

Як зазначає суд першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Боржник (ТОВ "Деміс-Агро") свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, грошові кошти (транш) у розмірі 12000000,00 грн. позивачу не повернув. Сплачувати проценти за користування грошовими коштами Позичальник припинив з 17.12.2015р.

Отже, як вказує позивач, загальний розмір заборгованості Позичальника за Кредитним договором станом на 02.10.2018р. ( а.с. 31) складає 35093884,71 грн., з яких:

12000000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом;

8860343,93 грн. - прострочена заборгованість із сплати процентів;

121900,00 грн. - прострочена заборгованість за комісіями;

10069408,49 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;

4042232,29 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Водночас, рішенням господарського суду Херсонської області від 26.05.2015 р. у справі №923/442/15 відмовлено в задоволенні позову ДП "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" до ПрАТ Скадовське хлібоприймальне підприємство, ТОВ Яр Поле про зобов`язання ПрАТ Скадовське хлібоприймальне підприємство повернути зерно пшениці 6 класу врожаю 2014р. в кількості 3959580 кг вартістю 11229368 грн. 88 коп., зерно пшениці 5 класу врожаю 2014р. в кількості 1285440 кг вартістю 3855034 грн. 56 коп.; про зобов`язання ТОВ "Яр Поле" повернути зерно пшениці 6 класу врожаю 2014р. в кількості 17040 кг вартістю 48325 грн. 44 коп.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2015р. рішення суду частково скасовано, зобов`язано ПАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство" протягом одного місяця повернути Дочірньому підприємству "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" безпідставно набуте майно - зерно пшениці 6 класу врожаю 2014р. у кількості 3959580 кг загальною вартістю 11229368,88 грн. та зерно пшениці 5 класу врожаю 2014 року у кількості 1285440 кг загальною вартістю 3855034,56 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.08.2015р. Дочірньому підприємству "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" виданий відповідний наказ № 923/442/15 від 03.08.2015р.

27.08.2015р. Скадовським районним відділом державної виконавчої служби ГУ ТУ юстиції у Херсонській області відкрите виконавче провадження ВП № 48552734.

Відповідно до Постанови від 13.10.2015р. виконавче провадження ВП № 48552734 передано на виконання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Як зазначає місцевий господарський суд, при здійсненні виконавчого провадження державним виконавцем Третьяковим С.Ю. винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №48552734 від 16.10.2015р., на підставі якої в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване обтяження №11629423.

Також, судом першої інстанції встановлено, що 15.07.2016р. Постановою державного виконавця виконавче провадження ВП №48552734 закінчене, а наказ повернутий до Господарського суду Херсонської області на підставі п.11 ч.1 ст.49, ч.3 ст.75 Закону України Про виконавче провадження. Оскільки виконавчий збір в сумі 1508440,34 грн. з боржника ПАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство" не стягнуто, державним виконавцем не знято арешт, накладений на майно боржника, що відповідає ст. 50 Закону України Про виконавче провадження №606-XIV (чинного на дату винесення Постанови).

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 07.04.2016р. у справі №923/442/15 змінено порядок та спосіб виконання судового рішення та стягнуто з ПрАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство" на користь ДП "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" заборгованість на загальну суму 15084403,44 грн.

26.12.2016р. Господарським судом Херсонської області видано відповідний наказ.

29.12.2016р. на підставі Наказу Господарського суду Херсонської області №923/442/15 від 26.12.2016р. Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Григоренком М.Ю. відкрито виконавче провадження ВП №53218177, винесено Постанову №53218177 про арешт майна боржника - майнового комплексу за адресою: Херсонська обл., м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47, що належить боржнику ПрАТ "Скадовське хлібоприймальне підприємство" у межах суми звернення стягнення: 16592843,78 грн. Відповідне обтяження зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №18449088 від 03.01.2017р.

Матеріали справи свідчать, що 27.01.2017р. за вих. №551 Позивачу Головним державним виконавцем Григоренком М.Ю. направлено повідомлення про арешт іпотечного майна - майнового комплексу за адресою: Херсонська обл., м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, в порядку ст. 51 Закону України Про виконавче провадження, зобов`язано Банк надати на адресу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області копію договору іпотеки від 05.02.2014р. та повідомити про залишок заборгованості по кредиту, забезпеченому зазначеним Договором іпотеки, яке отримане 07.02.2017р.

Листом від 13.02.2017р. за №182/13 Банком повідомлено Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про відсутність правових підстав для надання копії договору іпотеки від 05.02.2014р. та залишку заборгованості за кредитом.

20.06.2017р. за вих. №6214/2 Позивачу Головним державним виконавцем Григоренком М.Ю. повторно надіслано повідомлення про арешт іпотечного майна, отримане ним 26.06.2017р., яке залишене без відповіді.

Отже, існування вищезазначених арештів перешкоджає позивачу, як іпотекодержателю за Договором іпотеки від 05.02.2014р., задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом позасудового врегулювання в порядку статей 36-38 Закону України Про іпотеку.

Тому, ПАТ "Банк "Юнісон" звернувся до суду із цим позовом про звільнення з під-арештів, накладених Головним управлінням юстиції у Херсонській області на підставі постанови про арешт майна боржника і оголошення заборони на його відчуження №48552734 від 16.10.2015р. та постанови про арешт майна боржника №53218177 від 29.12.2016р., нерухомого майна, яке належить на праві власності Приватному акціонерному товариству Скадовське хлібоприймальне підприємство вищезазначеного цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Скадовськ, вул. Шевченка, 2, за реєстраційним номером 47.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників процесу, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною третьої статті 33 цього ж Закону визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому, статтею 36 Закону України "Про іпотеку" передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору

Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання (стаття 37 цього Закону); право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу (стаття 38 зазначеного Закону).

Тобто сторони у договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у позасудовому порядку

Як вже було зазначено вище, Договором іпотеки від 05.02.2014р. сторони домовились, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог Іпотекодержателя (позасудове врегулювання), яким вважатиметься застереження, що міститься у пункті 6.3. цього Договору. Порядок реалізації предмета іпотеки для погашення заборгованості за Основним договором визначається іпотекодержателем та може здійснюватися як з залученням іпотекодавця, так і без нього, всіма можливими засобами, зокрема, але не обмежуючись, через аукціони (прилюдні торги), біржі тощо (п.6.2. Договору)

Пункт 6.3. Договору іпотеки є застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, визнається Сторонами та відповідно до статті 36 Закону України Про іпотеку вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, що надає право іпотекодержателю в порядку позасудового регулювання звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього Договору.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки, відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно, виникає з моменту державної реєстрації іпотеки, яка здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Матеріали справи свідчать та судом першої інстанції встановлено, що на момент виникнення у ПАТ «Банк Юнісон» як у пріоритетного іпотекодержателя за Договором іпотеки від 05.02.2014р. підстав, щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки шляхом позасудового врегулювання в порядку статей 36-38 Закону України Про іпотеку, нерухоме майно (предмет іпотеки) перебуває під арештами, накладеними в межах виконавчих проваджень №48552734 та №53218177. У зв`язку з цим до відповідного об`єкта нерухомості зареєстровані обтяження №11629423 від 16.10.2015р. та №18449088 від 03.01.2017р.

Таким чином, сторони у даній справі передбачили, зокрема, передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у позасудовому порядку, але, як зазначає позивач, наявність вищезазначених арештів перешкоджає йому задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки шляхом застосування позасудових способів, тому що у Держреєстрі речових прав на нерухоме майно арештів та інших обтяжень наявні обтяження, що виникли після реєстрації іпотеки.

Судом першої інстанції була визнана доведеної позиція позивача про те, що він позбавлений можливості звернення своїх вимог на предмет іпотеки у позасудовому порядку, у зв`язку з існуванням відповідних арештів.

Проте, апеляційна колегія не погоджується з цим, и вказує, що наявність арештів державного виконавця нерухомого майна (предмету іпотеки) від 16.10.2015р. та від 03.01.2017р. не перешкоджала здійсненню відповідних реєстраційних дій.

Так, пунктом 6 частини 1 ст.24 Закону України «про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018р. №2478-VIII, серед іншого, з метою ефективного та швидкого задоволення іпотекодержателем фінансовою установою своїх грошових вимог до боржника за рахунок предмета іпотеки, доповнено частину 4 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" пунктом « 7», по суті якого державний реєстратор не вправі відмовити іпотекодержателю фінансовій установі в реєстрації права власності на предмет іпотеки у випадку наявності в Держреєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень та інших речових прав на таке майно, що в силу п.6 ч.1 ст.24 вказаного закону, за загальним правилом є підставою для відмови в проведенні державної реєстрації прав.

Таким чином, судова колегія зазначає, що наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності на таке майно за іпотекодержателем - фінансовою установою установою, у випадку реалізації останнім такого позасудового способу звернення стягнення на іпотечне майно, як набуття у власність.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що зазначений пункт 7 частини 4 статті ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", стосується державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33 - 38 Закону.

Таким чином, накладені на нерухоме майно (предмет іпотеки) арешти в межах виконавчих проваджень №48552734 та №53218177 жодним чином не порушують права позивача, як іпотекоджержателя.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що доказів в спростування вказаних обставин позивач не надав, а саме ПАТ «Банк Юнісон» не доведено обставин звернення до державного реєстратора для реєстрації права власності на іпотечне майно та відмови у такій реєстрації.

Отже, твердження позивача, що накладені арешти на відповідне нерухоме майно унеможливлює здійснення державної реєстрації його права власності на предмет іпотеки, є безпідставним.

У зв`язку із цим суд апеляційної інстанції дійшов висновку про помилковість обраного позивачем способу захисту порушеного права.

Окремо, судова колегія зазначає, що звернення стягнення на заставлене майно врегульовано статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, частиною першою вказаной статті прямо передбачено, що за рахунок предмету іпотеки можуть бути задоволені вимоги стягувачів, які не є заставодержателями.

Так, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

- право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

- вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

- наявна письмова згода заставодержателя.

Судова колегія звертає увагу, що пріоритет задоволення вимог заставодержателя гарантується частиною 5 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої, зокрема, за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, враховуючи, що право застави виникло до ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів (межах виконавчих проваджень №48552734 та №53218177) та відсутність згоди заставодержателя (позивача), судова колегія погоджується з позицією відповідача, що підставою для звернення стягнення є п. 2 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: «вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю».

При цьому, необхідно зазначити, що за приписом ч.2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

Тобто, визначення вартості майна без накладення арешту на майно є порушенням зазначеного Закону, отдже, дії державного виконавця з накладення арешту на заставне майно є законними.

Як зазначено відповідачем та не спростовано ПАТ «Банк Юнісон», оціночна ринкова вартість майна в межах виконавчих проваджень станом на момент розгляду даного спору не визначена.

В свою чергу, апеляційна колегія звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що вартість нерухомого майна (предмета іпотеки) перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що наявність судового спору з приводу зняття майна з-під арешту, а не остаточного рішення щодо задоволення таких вимог, яке набрало законної сили, не є перешкодою для позасудового способу звернення стягнення. Іпотекодавець добровільно надав згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя, що зазначено в п.п. 6.2. та 6.3. Договору іпотеки.

Таким чином, позивачу не перешкоджало, навіть в процесі розгляду справи, застосування несудового, передбаченого законом і договором іпотеки, способу, враховуючи наявне в останньому застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено належними доказами обставин звернення до державного реєстратора для реєстрації права власності на іпотечне майно та відмови у такій реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої в оскаржуваному рішенні у достатній мірі не виклав мотиви, на яких воно базується; не з`ясував повно та всебічно обставини, що мають значення для справи; постановив рішення з порушенням норм матеріального права, що дає підстави для його скасування.

Відтак, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Скадовське хлібоприймальне підприємство слід задовольнити, а рішення Господарського суду Херсонської області від 15.03.2019р. по справі №923/880/18 скасувати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та апеляційний перегляд справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Скадовське хлібоприймальне підприємство» задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 15.03.2019р. у справі №923/880/18 скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Банк Юнісон відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк Юнісон (03028, м. Київ, просп. Науки, 30-А, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Скадовське хлібоприймальне підприємство» (50047, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Курильська, 16-А, поштова адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Вернадського, 7/91, ) судові витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи в сумі 5286,00 грн.

Доручити Господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови підписаний 16.09.2019р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Ярош А.І.