номер провадження справи 24/94/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 Справа № 908/1646/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Т.А., при секретарі Авраменко К.В.

За участю представників:

від позивача: Гончаров В.І., довіреність від 27.05.01.2019 № 540/20-19

від відповідача: не прибув

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/1646/19

за позовом: Концерну Міські теплові мережі (бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, 69065, поштова адреса: вул. Щаслива, буд. 2а, м. Запоріжжя, 69065 ідентифікаційний код 32121458)

до відповідача: Приватного підприємства Нізам (вул. Кругова, буд. 156, м. Запоріжжя, 69068, ідентифікаційний код 25484849)

про стягнення 80 982,11 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Концерн Міські теплові мережі звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Приватного підприємства Нізам про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію та гарячу воду за період з листопада 2016 року по березень 2019 року в сумі 67 753,28 грн., інфляційних втрат в сумі 7 823,59 грн., трьох процентів річних у сумі 2 650,24 грн., пені в сумі 2 755,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 08.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1646/19 за правилами спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 24/94/19. Судове засідання призначено на 06.08.2019.

Ухвалою суду від 06.08.2019 вирішено справу № 908/1646/19 розглядати за правилами загального позовного провадження. Відкрито підготовче провадження. Продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Судове засідання відкладено на 05.09.2019.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання 05.09.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оголошений склад суду.

Перевірені повноваження присутнього в судовому засіданні учасника процесу.

Позивач оголосив про обізнаність прав та обов`язків, викладених у статтях 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

За приписами ч. 6 ст. 183 ГПК України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Позивачем надана письмова згода розпочати розгляд справи по суті в судовому засіданні 05.09.2019.

Відповідно до ч. 2. ст. 185 ГПК України судом оголошено про закінчення підготовчого засідання та початок судового розгляду справи по суті.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на ст. ст. 11. 15, 16, 509, 525, 526, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 2, 3, 193, 232, 275-277 ГК України, Закон України Про теплопостачання, Закон України Про житлово-комунальні послуги, Правила користування тепловою енергією та вказує на те, що концерн Міські теплові мережі здійснює постачання теплової енергії в гарячій воді в нежитлове приміщення № 103 по вул. Портова, 2 загальною площею 191,3 м2. право власності на яке зареєстровано за ПП Нізам. Система опалення у будинку є централізованою. Відповідачем договір з позивачем на надання послуг з теплопостачання укладений не був. За період з листопада 2016 року по березень 2017 року, з грудня 2017 року по квітень 2018 року, з листопада 2018 року по квітень 2019 року позивач відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 67 753,28 грн. Однак відповідач спожиту теплову енергію не оплатив. За прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачу нараховано 7 823,59 грн. інфляції та 2 650,24 грн. 3% річних. Також, згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» відповідачу нараховано 2 755,00 грн. пені. Просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

В засіданні 05.09.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Концерн Міські теплові мережі (Теплопостачальна організація) здійснює постачання теплової енергії в гарячій воді в нежитлове приміщення № 103 АДРЕСА_1 вул АДРЕСА_2 2 загальною площею 191,3 м2, яке знаходиться у житловому будинку та має єдину систему централізованого опалення.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на нежитлове приміщення в напівпідвалі літ А-5, АДРЕСА_2 прим АДРЕСА_3 103 зареєстровано за Приватним підприємством «Нізам».

З моменту придбання у власність вказаного приміщення відповідач використовує теплову енергію без укладення договору, що встановлено рішеннями Господарського суду Запорізької області від 10.12.2013 у справі № 908/3787/13 та від 20.12.2016 у справі № 908/2789/16, які набули чинності і виконані в примусовомупорядку.

У зв`язку з тим, що під час розгляду вказаних справ встановлені факти, що стосуються правовідносин сторін і обов`язку відповідача сплачувати позивачу за спожиту теплову енергію, вони не підлягають доказуванню відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

З метою недопущення порушення прав інших мешканців житлового будинку в частині отримання належних послуг з централізованого опалення, Концерн МТМ здійснював відповідачу відпуск теплової енергії з початку опалювального сезону 2016-2019 років відповідно до рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону у м. Запоріжжя (копії рішень містяться в матеріалах справи).

Так, за період з листопада 2016 року по березень 2017 року, з грудня 2017 року по квітень 2018 року, з листопада 2018 року по квітень 2019 року позивач відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 67 753,28 грн., що підтверджується рахунками та актами приймання - передачі теплової енергії, надісланими на адресу відповідача, про що свідчать реєстри отримання документів за відпущену теплову енергію.

Відповідач жодних заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі на адресу позивача не надав, виставлені рахунки за фактично спожиту теплову енергій не сплатив.

У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача з Вимогою (вих. № 832/19 від 11.06.2019) терміново сплатити заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 67 753,28 грн.

Зазначена Вимога була залишена відповідачем без задоволення.

Позовні вимоги про стягнення з Приватного підприємства Нізам заборгованості за відпущену теплову енергію та гарячу воду за період з листопада 2016 року по березень 2019 року в сумі 67 753,28 грн., інфляційних втрат в сумі 7 823,59 грн., трьох процентів річних у сумі 2 650,24 грн., пені в сумі 2 755,00 грн., є предметом судового розгляду у даній справі.

Правовідносини в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Законом України Про теплопостачання від 02.06.2005 № 2633-ІУ, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі Правила) та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно ст.19 Закону України Про теплопостачання, Теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.

Концерн Міські теплові мережі здійснює постачання теплової енергії в гарячій воді в нежитлове приміщення № 103 АДРЕСА_2 загальною площею 191,3 м2, яке знаходиться у житловому будинку та має єдину систему централізованого опалення.

Статтею 1 Закону України Про теплопостачання визначено поняття балансоутримувача (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово - комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Статтею 24 цього Закону визначено, що основним обов`язком споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії

Згідно Правил користування Споживачем тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії (п. 4.). Споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи тепло споживання (п. 14.).

У статті 179 Господарського кодексу України закріплено, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язковим для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

У спірний період (листопад 2016 року березень 2019 року) споживач свого обов`язку щодо укладення договору не виконав; відповідачем договору купівлі-продажу теплової енергії з Концерном МТМ укладено не було.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послуги, виконати роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор вправі вимагати виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, виходячи зі змісту якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно долучених до матеріалів справи актів приймання-передачі теплової енергії у спірний період позивач відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 67 753,28 грн.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

12.06.2013 позивачем на адресу відповідача направлено вимога щодо погашення суми заборгованості у сумі 67 753,28 грн.

Відповідач спожиту без договору теплову енергію не оплатив, направлену на його адресу Вимогу про сплату, залишив без задоволення.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що відповідачу послуги з централізованого теплопостачання позивачем не надавались або що відповідач ці послуги не отримував.

Слід зазначити, що пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затв. постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 передбачено, що споживач може відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Однак відповідач цією можливістю не скористався, відключення від мереж централізованого опалення згідно з визначеним законодавчими актами України порядком, не здійснив.

Також, слід відзначити, що властивості теплової енергії зводяться до наступного:

1) теплову енергію неможливо накопичувати у значній кількості і зберігати;

2) процес виробництва теплової енергії, як правило, неперервний і невід`ємно пов`язаний як з її транспортуванням, так і з споживанням;

3) теплова енергія при передачі споживається і не може бути повернена.

Статтею 387 Цивільного Кодексу України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка безпідставно, без відповідної правової підстави, володіє цим майном.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути це майно потерпілому.

Згідно ч. 2 ст. 1213 ЦК України, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Аналізуючи наведені вище норми права, суд дійшов висновку, що бездоговірне споживання відповідачем теплової енергії за рахунок централізованого опалення є порушенням вимог чинного законодавства з боку відповідача (Споживача), а тому вартість теплової енергії, безпідставно отриманої відповідачем підлягає стягненню як вартість безпідставно набутого майна, відповідно до положень ст.ст. 1212, 1213 ЦК України.

Таким чином, враховуючи порушення відповідачем вимог чинного законодавства щодо відсутності факту укладення з теплопостачальною організацією відповідного договору у спірний період та оплати вартості отриманої теплової енергії, а також вищезазначені приписи норм чинного законодавства України, з урахуванням викладеного, суд констатує правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача вартості безпідставно набутої теплової енергії в сумі 67 753,28 грн.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 2 755,00 грн. на підставі Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (ст. 547 ЦК України).

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Оскільки неустойка, як зазначалося вище, є способом забезпечення виконання зобов`язань, на неї поширюються відповідні положення правових норм щодо таких забезпечень.

Тож, згідно зі ст. 547 ЦКУ, угода (правочин) щодо неустойки вчиняється у письмовій формі. Недодержання письмової форми робить угоду про неустойку нікчемною

Відтак, умова про пеню повинна бути зафіксована сторонами у письмовій формі.

Доказів укладання сторонами правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання суду не надано.

Оскільки пеня може нараховуватися за домовленості сторін, а також на підставі закону, проте, за даними правовідносинами пеня законом не встановлена, відсутні правові підстави для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача 2 755,00 грн. пені.

Враховуючи наведені норми права суд відмовляю у задоволені позову в частині стягнення 2 755,00 грн. пені.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Судом перевірено розрахунки позивача 3% річних в сумі 2 650,24 грн. за загальний період з 20.12.2016 по 25.06.2019 та втрат від інфляції в сумі 7 823,59 грн. за період січень 2017 року травень 2019 року з урахуванням приписів законодавства. Вимоги в цій частині визнано обґрунтованими та задовольняються у повному обсязі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

В даному випадку відповідач не надав суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання ним своїх зобов`язань.

З урахуванням вищевикладеного позов задовольняється частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 855,65 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства Нізам (69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, 156; ) на користь концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, , поточний рахунок зі спеціальним режимом використання НОМЕР_1 у філії - Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957) вартість спожитої теплової енергії в сумі 67 753 (шістдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят три) грн. 28 коп.

Видати наказ.

Стягнути з приватного підприємства Нізам (69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, 156; ) на користь концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; , поточний рахунок НОМЕР_2 у філії - Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957) - 7 823 (сім тисяч вісімсот двадцять три) грн. 59 коп. інфляції, 2 650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 24 коп. 3% річних та судові витрати в сумі 1 855 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 65 коп.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.09.2019.

Суддя Т.А. Азізбекян