ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2019 р. Справа № 911/833/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., при секретарі судового засідання Литовці А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми «Матюші»

до: 1) Фурсівської сільської ради

2) Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод»

3) державного реєстратора державного підприємства «Київоблреклама» Рашкова Андрія Георгійовича

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування рішень державного реєстратора

за участю представників

позивача: Пашинін О.А. - адвокат, договір про надання правової допомоги № 18/12-06 від 22.12.2018;

відповідача 1: Бондаренко Л.М. - предст. за дов. № 184/02.14 від 06.02.2019;

відповідача 2: Кузьменко С.В. - адвокат, ордер серії КС № 534400;

відповідача 3: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» (далі - позивач, ТОВ Агрофірма «Матюші») з позовом до Фурсівської сільської ради (далі - відповідач 1), Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (далі - відповідач 2, ТДВ «Шамраївський цукровий завод») та державного реєстратора Державного підприємства «Київоблреклама» (далі - ДП «Київоблреклама») Рашкова Андрія Георгійовича (далі - відповідач 3), в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачі її в оренду ТДВ «Шамраївський цукровий завод» № 307/16-VІІ від 11.10.2018;

- визнати недійсним договір оренди не витребуваної (не розподіленої) земельної ділянки від 12.10.2018, укладений між Фурсівською сільською радою Білоцерківського району Київської області та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:014:0095, :03:001:0075, :03:006:0087, :01:006:0060, :01:005:0040;

- скасувати рішення державного реєстратора ДП «Київоблреклама» Рашкова Андрія Георгійовича про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:014:0095 загальною площею 23,0918 га, індексний номер: 43558577 від 18.10.2018 15:22:08;

- скасувати рішення державного реєстратора ДП «Київоблреклама» Рашкова Андрія Георгійовича про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0075 загальною площею 23,9275 га, індексний номер: 43560016 від 18.10.2018 15:55:03;

- скасувати рішення державного реєстратора ДП «Київоблреклама» Рашкова Андрія Георгійовича про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:006:0087 загальною площею 5,6756 га, індексний номер: 43561321 від 18.10.2018 16:26:39;

- скасувати рішення державного реєстратора ДП «Київоблреклама» Рашкова Андрія Георгійовича про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0060 загальною площею 3,3452 га, індексний номер: 43563298 від 18.10.2018 17:25:42;

- скасувати рішення державного реєстратора ДП «Київоблреклама» Рашкова Андрія Георгійовича про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0040 загальною площею 2,4615 га, індексний номер: 43558577 від 18.10.2018 18:13:49.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Фурсівська сільська рада не мала відповідного обсягу повноважень на розпорядження вказаними земельними ділянками. Також, при затвердженні технічної документації із землеустрою, не враховано, що під час виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в порушення ст. 198 Земельного кодексу України не було погоджено межі цих земельних ділянок з позивачем як суміжним землекористувачем.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.04.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 06.05.2019.

На підставі зазначеної ухвали та у зв`язку з задоволенням клопотань позивача про витребування доказів, зокрема:

- витребувано від Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області належним чином засвідчені копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право оренди товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», на нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки: площею 23,0918 га з кадастровим номером :01:014:0095, площею 23,9275 га з кадастровим номером :03:001:0075, площею 5,6756 га з кадастровим номером :03:006:0087, площею 3,3452 га з кадастровим номером :01:006:0060 та площею 2,4615 га з кадастровим номером :01:005:0040, що розташовані за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Матюшівська сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- витребувано від Білоцерківської районної державної адміністрації та державного реєстратора ДП «Київоблреклама» Рашкова Андрія Георгійовича належним чином засвідчені копії рішень: індексний номер: 43558577 від 18.10.2018 15:22:08 про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:014:0095 загальною площею 23,0918 га; індексний номер: 43560016 від 18.10.2018 15:55:03 про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0075 загальною площею 23,9275 га; індексний номер: 43561321 від 18.10.2018 16:26:39 про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0087 загальною площею 5,6756 га; індексний номер: 43563298 від 18.10.2018 17:25:42 про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0060 загальною площею 3,3452 га; індексний номер: 43558577 від 18.10.2018 18:13:49 про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:005:0040 загальною площею 2,4615 га.

На виконання ухвали господарського суду Київської області від 02.04.2019 Білоцерківська районна державна адміністрація листом від 12.04.2019 № 06-23/758 повідомила про ненадходження в управління адміністративних послуг та державної реєстрації Білоцерківської райдержадміністрації запитуваних рішень на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:014:0095, :03:001:0075, :03:006:0087, :01:006:0060, :01:005:0040.

06.05.2019 відповідачем 2 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Заперечуючи проти позову, відповідач 2 зокрема зазначає, що Фурсівська сільська рада мала повноваження передавати в оренду ТДВ «Шамраївський цукровий завод» спірні земельні ділянки, оскільки останні є нерозподіленими під час паювання. Крім того, відповідач 2 не погоджується з твердженнями позивача, що спірні земельні ділянки під господарськими шляхами та прогонами, передані в оренду відповідачу 2, належать до земель державної власності, передача яких має здійснюватись на конкурентних засадах шляхом проведення земельних торгів.

07.05.2019 відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позову та наполягає на тому, що як спірний договір, так і оскаржуване рішення Фурсівської сільської ради були відповідно укладені та видані в межах діючого законодавства та компетенції органу місцевого самоврядування.

У відзиві на позов відповідач 1 повідомив суд про неможливість виконання ухвали суду від 02.04.2019 щодо надання належним чином засвідчених копій технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право оренди ТДВ «Шамраївський цукровий завод», на нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки: площею 23,0918 га з кадастровим номером :01:014:0095, площею 23,9275 га з кадастровим номером :03:001:0075, площею 5,6756 га з кадастровим номером :03:006:0087, площею 3,3452 га з кадастровим номером :01:006:0060 та площею 2,4615 га з кадастровим номером :01:005:0040, що розташовані за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Матюшівська сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідачем 1 зазначено, що вказана технічна документація із землеустрою знаходиться на зберіганні та в розпорядженні відповідача 2.

04.06.2019 через канцелярію суду відповідач 3 подав відзив на позовну заяву, у якому, зокрема зазначив, що підстави для відмови ТДВ «Шамраївський цукровий завод» у реєстрації права оренди на спірні земельні ділянки, передбачених ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших вимог нормативно-правових актів, були відсутні, у зв`язку з чим при реєстрації права оренди на такі земельні ділянки жодних порушень законодавства чи прав будь-яких третіх осіб не було. До відзиву відповідач 3 долучив копії рішень про держану реєстрацію права оренди, витребувані ухвалою суду від 02.04.2019.

25.06.2019 через канцелярію суду позивачем подано клопотання про витребування доказів, у якому заявлено про витребування від ТДВ «Шамраївський цукровий завод» належним чином засвідчену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право оренди ТДВ «Шамраївський цукровий завод», на нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки: площею 23,0918 га з кадастровим номером :01:014:0095, площею 23,9275 га з кадастровим номером :03:001:0075, площею 5,6756 га з кадастровим номером :03:006:0087, площею 3,3452 га з кадастровим номером :01:006:0060 та площею 2,4615 га з кадастровим номером :01:005:0040, що розташовані за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Матюшівська сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про витребування доказів подається позивачем разом з позовною заявою.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем разом із клопотання про витребування доказів не подано заяву про поновлення процесуального строку, суд залишає відповідне клопотання без задоволення.

21.06.2019 та 01.07.2019 позивачем подано до суду відповіді на відзиви відповідачів, за змістом яких позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на протиправності спірного договору оренди, рішення Фурсівської сільської ради і рішень державного реєстратора.

01.07.2019 через канцелярію суду відповідачем 1 подано письмові пояснення на відповідь на відзив позивача.

01.07.2019 через канцелярію суду відповідачем 2 подано письмові пояснення на відповідь на відзив позивача.

З метою вирішення питань, визначених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання неодноразово відкладалось, строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, про що 20.05.2019 судом постановлено ухвалу.

На підставі ухвали господарського суду Київської області від 01.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.07.2019.

Ухвалою суду від 29.07.2019 розгляд справи по суті відкладено на 19.08.2019.

12.08.2019 через канцелярію суду представником позивача подано клопотання про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення, яке судом залучено до матеріалів справи.

19.08.2019 через канцелярію суду відповідачем 1 подано клопотання про виклик свідків. Так, Фурсівська сільська рада просить суд викликати та допитати як свідків осіб, які були присутні на засіданнях постійної комісії Фурсівської сільської ради, що відбулись 02.04.2018, 17.04.2018 та 08.08.2019, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до приписів ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Статтею 88 Господарського процесуального кодексу України визначено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

Стаття 89 Господарського процесуального кодексу України встановлює процесуальний механізм виклику свідка та визначає, зокрема: свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

За змістом наведених норм участь у господарському процесі свідків обумовлена наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Так, процесуальний закон встановлює, що свідок може повідомити відомі йому обставини, які мають значення для справи шляхом подання заяви, оформленої у відповідності до вимог ст. 88 Господарського процесуального кодексу України, яка подається у строк, встановлений для подання доказів.

Однак до суду не було подано та в матеріалах справи відсутні заяви свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оформлених відповідно до норм ГПК України, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача 1 про виклик свідків.

Також, 19.08.2019 через канцелярію суду позивачем, відповідачем 1 та відповідачем 2 подано клопотання та пояснення з додатковими доказами в додатках, які учасники справи просять суд долучити до матеріалів справи та врахувати під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Як було зазначено вище, ухвалою суду від 01.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.07.2019.

Заслухавши пояснення представників сторін щодо обґрунтування необхідності залучення до матеріалів справи поданих клопотань та пояснень та зважаючи на конкретні обставини даної справи, суд дійшов висновку, що учасники справи мали достатній час для подання відповідних пояснень та додаткових доказів у підготовчому провадженні. Крім того обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення були викладені у заявах по суті справи та не змінювались ними.

У зв`язку з вищезазначеним суд залишає без розгляду подані 19.08.2019 ТОВ Агрофірма «Матюші» (вх. № 15780/19), Фурсівською сільською радою (вх. №15759/19) та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» (вх. № 15778/19) клопотання та пояснення з додатковими доказами в додатках.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів. Представники сторін виступили з заключним словом, посилаючись на обставини і докази досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

19.08.2019, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Рішенням Фурсівської сільської ради від 24.04.2018 № 153/08-VII «Про надання дозволів на виготовлення документації із землеустрою» надано Товариству з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», , дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право оренди на нерозподілену (не витребувану) земельну ділянку орієнтовною площею 90,0 га під господарськими шляхами і прогонами, що розташована в адміністративних межах Матюшівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Фурсівської сільської ради від 11.10.2018 № 307/16-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачі її в оренду ТДВ «Шамраївський цукровий завод»»: затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право оренди товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», , на нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки площею 23,0918 га з кадастровим номером :01:014:0095, площею 23,9275 га з кадастровим номером :03:001:0075, площею 5,6756 га з кадастровим номером :03:006:0087, площею 3,3452 га з кадастровим номером :01:006:0060 та площею 2,4615 га з кадастровим номером :01:005:0040, що розташовані за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Матюшівська сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; передано в оренду товариству з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», , нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 23,0918 га з кадастровим номером :01:014:0095, земельну ділянку площею 23,9275 га з кадастровим номером :03:001:0075, земельну ділянку площею 5,6756 га з кадастровим номером :03:006:0087, земельну ділянку площею 3,3452 га з кадастровим номером :01:006:0060 та земельну ділянку площею 2,4615 га з кадастровим номером :01:005:0040, що розташовані за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Матюшівська сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на строк до моменту їх отримання власниками державних актів на право власності на земельну ділянку у порядку, визначеному законодавством; встановлено орендну плату за користування земельними ділянками, зазначеними у п. 2 цього рішення, у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Київській області за один гектар в рік з урахуванням існуючої на поточний рік індексації.

Між Фурсівською сільською радою (орендодавець) та Товариством з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод» (орендар) 12.10.2018 укладено договір оренди не витребуваної (не розподіленої) земельної ділянки (далі - Договір), відповідно до п. 1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у платне користування, на строк до моменту витребування, земельні ділянки площею: 23,0918 га (двадцять три цілих дев`ятсот вісімнадцять десятитисячних гектара), 23,9275 га (двадцять три цілих дев`ять тисяч двісті сімдесят п`ять десятитисячних гектара), 5,6756 га (п`ять цілих шість тисяч сімсот п`ятдесят шість десятитисячних гектара), 3,3452 (три цілих три тисячі чотириста п`ятдесят два десятитисячних гектара) та 2,4615 (дві цілих чотири тисячі шістсот п`ятнадцять десятитисячних гектара) цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за адресою Київська область, Білоцерківський район, Матюшівська сільська рада. Межі вищевказаних земельних ділянок встановлені в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 2.1. Договору в оренду передаються земельна ділянка площею 23,0918 га (двадцять три цілих дев`ятсот вісімнадцять десятитисячних гектара), з кадастровим номером: :01:014:0095; земельна ділянка площею 23,9275 га (двадцять три цілих дев`ять тисяч двісті сімдесят м`ять десятитисячних гектара), з кадастровим номером: :03:001:0075; земельна ділянка площею 5,6756 га (п`ять цілих шість тисяч сімсот п`ятдесят шість десятитисячних гектара), і кадастровим номером: :03:006:0087; земельна ділянка площею 3,3452 га (три цілих три тисячі чотириста п`ятдесят два десятитисячних гектара), з кадастровим номером :01:006:0060; га земельна ділянка площею 2,4615 га (дві цілих чотири тисячі шістсот п`ятнадцять десятитисячних гектара), з кадастровим номером :01:005:0040: за рахунок нерозподілених (не витребуваних) земельних ділянок, що розташовані за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Матюшівська сільська рада, цільове призначення: 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельних ділянок: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вищевказані земельні ділянки, передаються орендодавцем орендарю на підставі рішення шістнадцятої сесії Фурсівської сільської ради VIІ скликання від 10 жовтня 2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки а натурі та передачі її в оренду ТДВ «Шамраївський цукровий завод», та Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: від 04 жовтня 2018 року № НВ-018, від 04 жовтня 2018 року № НВ-018, від 03 жовтня 2018 року № НВ-018, від 04 жовтня 2018 року № НВ-018 та від 04 жовтня 2018 року № НВ-018 (п. 2.2. Договору).

Пунктом 3.1. Договору обумовлено, що договір оренди укладено строком до моменту отримання об`єкта оренди власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до п. 4.1. Договору річна орендна плата вноситься орендарем безготівково на розрахунковий рахунок орендодавця у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Київській області на поточний рік, але річна сума платежу не може бети меншою розміру земельного податку, встановленого для земельної ділянки сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

За умовами п. 4.2. Договору після розроблення та затвердження технічної документації із нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які є об`єктом даного договору у визначеному законодавством порядку, сторони зобов`язуються внести у нього відповідні зміни, шляхом укладення додаткової угоди, після чого річна орендна плата повинна вноситися орендарем безготівково на розрахунковий рахунок орендодавця у розмірі 12% від нормативної грошової земельних ділянок а рік.

Згідно з п. 6.3. Договору об`єкт оренди за цим договором вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 9.4. Договору передбачено, зокрема, обов`язок орендаря земельних ділянок на вимогу орендодавця або інших землевласників і землекористувачів земельних ділянок, які розташовані у єдиному масиві з об`єктом оренди цього договору, надавати можливість для проходу (проїзду) до земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні (оренді).

Відповідно до п. 15.1. Договору останній набирає чинності після його підписання сторонами. Право оренди на земельні ділянки, які є об`єктом оренди по цьому договору, виникає з моменту його державної реєстрації в органах Державного реєстру речових прав.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 18.10.2018 державним реєстратором Державного підприємства «Київоблреклама» Рашков А.Г. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на земельні ділянки:

- площею 23,0918 га з кадастровим номером :01:014:0095, індексний номер рішення: 43558577;

- площею 23,9275 га з кадастровим номером :03:001:0075, індексний номер рішення: 43560016;

- площею 5,6756 га з кадастровим номером :03:006:0087, індексний номер рішення: 43561321;

- площею 3,3452 га з кадастровим номером :01:006:0060, індексний номер рішення: 43563298;

- площею 2,4615 га з кадастровим номером :01:005:0040, індексний номер рішення: 43564227.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає про те, що у ТОВ Агрофірма «Матюші» на підставі договорів оренди землі перебуває в користуванні 605 земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Матюшівська сільська рада. Спірні земельні ділянки, які передано в оренду ТДВ «Шамраївський цукровий завод», є польовими дорогами, запроектованими для спільного використання, якими користується ТОВ Агрофірма «Матюші» для проїзду та обробки земельних ділянок, що перебувають у його користуванні. Позивач вважає, що внаслідок передачі Фурсівською сільською радою в оренду зазначених земельних ділянок поза межами визначених законом повноважень та без погодження із суміжними землекористувачами, було порушено права позивача на вільний доступ до земельних ділянок, що перебувають в останнього у користуванні, що стало підставою для звернення до суду.

Зокрема, позивач стверджує, що у Фурсівської сільської ради відсутні повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками, оскільки вони належать до державної власності, відповідно, такі повноваження належать до компетенції Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Земельного кодексу України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Учасниками справи не заперечується той факт, що спірні земельні ділянки є землями під сільськогосподарськими шляхами і прогонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За приписами ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 № 720/95 паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Статтею 7 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції, яка була чинною станом на день прийняття оскаржуваного рішення) визначений порядок розробки і затвердження проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Згідно з абзацом 4 ч. 4 ст. 7 цього Закону, із площі земельних ділянок, що підлягають розподілу виключаються інші землі, які недоцільно використовувати для несільськогосподарських потреб.

З урахуванням наведених вище норм, оскільки землі під господарськими шляхами і прогонами не підлягали паюванню, останні є нерозподіленими.

Згідно з п. 12 постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 № 122 «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються у розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Зважаючи на положення Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указу Президента України від 08.08.1995 № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», нерозподілена (невитребувана) земельна ділянка - це земельна ділянка, що була запроектована у складі єдиного земельного масиву без визначення меж у натурі (на місцевості), проте не була розподілена на зборах власників земельних часток (паїв) через неявку на збори осіб - власників права на земельну частку (пай) чи їх спадкоємців.

Отже, з урахуванням положень Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 № 122, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки - частки (паї) не є землями державної чи комунальної власності, а перебувають лише у розпорядженні відповідних рад та адміністрацій, отже надання таких ділянок у користування здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування відповідно до наданих їм повноважень та до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Таким чином, наведене виключає можливість належності спірних у справі земельних ділянок до земель державної власності.

Натомість належність спірних земельних ділянок до колективної форми власності підтверджується листом міськрайонного управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві від 03.03.2018 № 509/181-18, адресованим ТДВ «Шамраївський цукровий завод», та Державним актом на право колективної власності на землю Серія КВ 000020, зареєстрованим за № 21 від 07.06.1996, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, за доводами позивача, викладеними у позовній заяві, у відповідь на неодноразові адвокатські запити міськрайонне управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області повідомило, що згідно державного акту па право колективної власності на землю колишньої КСА «Матюші» Серія КВ 000020, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 21 від 07.06.1996 земельні ділянки з кадастовими номерами :01:014:0095 площею 23,0918 га, :01:005:0040 площею 2,4615 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відносяться до земель колективної власності в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0060 площею 3,3452 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області входить до державного акту на право постійного користування на землю колишньої КСА «Матюші» Серія ІІ- КВ 00215, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 22п від 07.06.1996.

Предметом позову у даній справі є вимога ТОВ Агрофірма «Матюші» про визнання незаконним і скасування рішення Фурсівської сільської ради № 307/16-VІІ від 11.10.2018, визнання недійсним договору оренди не витребуваної (не розподіленої) земельної ділянки від 12.10.2018, укладеного між Фурсівською сільською радою та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» та скасування рішень державного реєстратора ДП «Київоблреклама» Рашкова А.Г. про державну реєстрацію права оренди за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на земельні ділянки, які є предметом спірного договору оренди, у зв`язку з порушенням, на думку позивача, його прав, який орендує земельні ділянки, що знаходяться в єдиному масиві зі спірними земельними ділянками.

Обґрунтовуючи своє право на оскарження, зокрема спірного правочину, позивач посилається на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 25.05.2016 у справі № 6-605цс16, відповідно до якої правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції Цивільний кодекс України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (ст. ст. 215, 216 Цивільного кодексу України). З огляду на зазначені приписи, правила ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб. Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 Цивільного кодексу України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Доводячи суду свій статус заінтересованої особи, позивач фактично зазначає, що перебування земельних ділянок, які є предметом спірного договору, в оренді ТДВ «Шамраївський цукровий завод», перешкоджає йому користуватися земельними ділянками, що орендує ТОВ Агрофірма «Матюші» та які знаходяться безпосередньо в єдиному масиві.

Разом з тим, суд не може погодитися з такою мотивацією позивача для його визнання заінтересованою особою щодо оскаржуваного правочину, оскільки сам факт передання в оренду земельних ділянок, що є предметом спірного правочину не є порушенням прав позивача. Суд зазначає, що неперебування даних ділянок в оренді ТДВ «Шамраївський цукровий завод» не змінить характеристик орендованих позивачем земельних ділянок на місцевості (в натурі) і не дасть йому права користування іншими земельними ділянками крім тих, які він орендує на законних підставах.

Суд наголошує, що для вирішення питання користування суміжними земельними ділянками для забезпечення користування власними (орендованими) земельними ділянками існує, зокрема, інститут земельних сервітутів, які законодавцем і передбачено для подібних випадків.

Тому, суд дійшов висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав та не доведено суду факту порушення даних прав та законних інтересів відповідачами у справі шляхом укладення оскаржуваного договору оренди та прийняття рішення Фурсівською сільською радою.

Заявляючи вимогу про недійсність договору оренди не витребуваної (не розподіленої) земельної ділянки від 12.10.2018, позивач зазначає, що цей правочин має бути визнаний недійсним як похідна вимога про скасування рішення Фурсівської сільської ради № 307/16-VІІ від 11.10.2018, а також з підстав невідповідності умов оспорюваного Договору нормам законодавства, зокрема, у зв`язку з відсутністю в Договорі істотних умов щодо строку його дії, а також ціни у зв`язку з непроведенням нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок.

Згідно із статтями 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільного кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (ст. ст. 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За приписами ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

Як вже було зазначено, ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Судом встановлено, що станом на дату укладення оскаржуваного Договору, спірні земельні ділянки, що є його предметом, мають статус невитребуваних (нерозподілених).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Отже сама лише відсутність у договорі тієї чи іншої істотної умови (умов) може свідчити про його неукладення, а не про недійсність, якщо інше прямо не передбачено законом.

Судом встановлено, що п. 3.1. Договору обумовлено, що договір оренди укладено строком до моменту отримання об`єкта оренди власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, в порядку, передбаченому законодавством.

Слід зазначити, що ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки.

Вказана норма є спеціальною по відношенню до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та має пріоритетне значення при визначенні такої істотної умови договору оренди землі, як строк його дії. Тобто законодавець визначив особливий вид строку при передачі в оренду нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок - «до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку».

На думку суду, зазначення мінімальних або максимальних строків при передачі в оренду таких земельних ділянок могло б призвести до порушення прав власників державних актів, які можуть з`явитись в будь-який момент і які мають на них переважне право.

Отже оспорюваний Договір містить таку істотну умову як строк його дії, проте з особливостями, які характерні при передачі в оренду нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок, що передбачено законом.

Щодо тверджень позивача щодо відсутності в оспорюваному Договорі його ціни у зв`язку з непроведенням нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок обов`язково проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної форми власності. Оскільки спірні земельні ділянки перебувають у колективній власності, при передачі їх в оренду проведення нормативної грошової оцінки не було обов`язковим

За приписами абз. 2 пп. 288.5.1. п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України (далі - ПК України), розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Згідно з пп. 288.5.2. п. 288.5. ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

У пункті 4.1. Договору визначено, що річна орендна плата вноситься орендарем безготівково на розрахунковий рахунок орендодавця у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Київській області на поточний рік, але річна сума платежу не може бети меншою розміру земельного податку, встановленого для земельної ділянки сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Крім того, сторони за умовами п. 4.2. Договору домовились, що після розроблення та затвердження технічної документації із нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які є об`єктом даного договору у визначеному законодавством порядку, сторони зобов`язуються внести у нього відповідні зміни, шляхом укладення додаткової угоди, після чого річна орендна плата повинна вноситися орендарем безготівково на розрахунковий рахунок орендодавця у розмірі 12% від нормативної грошової земельних ділянок на рік.

На момент прийняття оскаржуваного рішення та укладення спірного Договору, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 105 проводилась загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення.

Відповідачем до матеріалів справи надано копію Додаткової угоди від 24.04.2019 до Договору, яка укладена між Фурсівською сільською радою і ТДВ «Шамраївський цукровий завод». На підставі вказаної Додаткової угоди, у зв`язку з проведенням загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, яка набрала чинності з 01.01.2019, сторони внесли зміни до п. 4.1. та п. 4.2. Договору і виклали їх в новій редакції з урахуванням проведеної нормативної грошової оцінки спірних земельних ділянок.

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними доводи позивача про відсутність у спірному Договорі його істотних умов.

Отже, оспорюваний Договір, не суперечив діючому на момент його укладення законодавству, як не суперечило законодавству й прийняте Фурсівською сільською радою в межах його компетенції рішення від 11.10.2018 № 307/16-VII.

Слід також зазначити, що згідно з наявними в матеріалах справи доказами, позивач 02.04.2018 звертався до Фурсівської сільської ради з заявою № 334/02-13 про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) під господарськими шляхами і прогонами, що розташована в адміністративних межах Матюшівської сільської ради. Вказане підтверджується Протоколом засідання постійної комісії Фурсівської сільської ради з питань агропромислового комплексу, земельних, водних, лісових ресурсів, екології, використання надр та здійснення благоустрою від 17.04.2018 №15.

За наслідками розгляду заяви ТОВ Агрофірма «Матюші» рішенням Фурсівської сільської ради від 24.04.2018 № 151/08-VII відмовлено ТОВ Агрофірма «Матюші» у наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка посвідчує право оренди на невитребувану (нерозподілену) під господарськими шляхами і прогонами, що розташована в адміністративних межах Матюшівської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області, у зв`язку з тим, що до заяви не додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування і розмір земельної ділянки та документи, які підтверджують право оренди земельних паїв між цими пайовими дорогами.

Наведені обставини свідчать про те, що позивач, звертаючись до Фурсівської сільської ради із вказаною заявою, визнавав таким чином її повноваження щодо передачі спірних земельних ділянок в оренду.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами, що спірний договір оренди не витребуваної (не розподіленої) земельної ділянки від 12.10.2018 було укладено з порушенням діючого на момент укладення земельного законодавства та не доведено, які саме охоронювані законом інтереси позивача порушує спірний Договір.

У зв`язку з цим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним і скасування рішення Фурсівської сільської ради № 307/16-VІІ від 11.10.2018 та визнання недійсним договору оренди не витребуваної (не розподіленої) земельної ділянки від 12.10.2018, укладеного між Фурсівською сільською радою та ТДВ «Шамраївський цукровий завод».

Позовні вимоги про скасування рішень державного реєстратора ДП «Київоблреклама» Рашкова А.Г. є похідними від вимог про визнання незаконним і скасування рішення Фурсівської сільської ради № 307/16-VІІ від 11.10.2018 та визнання недійсним договору оренди не витребуваної (не розподіленої) земельної ділянки від 12.10.2018, укладеного між Фурсівською сільською радою та ТДВ «Шамраївський цукровий завод», а тому також не підлягає до задоволення.

Беручи до уваги викладене вище, наявність передбачених законом підстав для задоволення позову не була доведена суду у встановленому порядку належними та допустимими доказами, відтак суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Судові витрати, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.09.2019.

Суддя О.В. Щоткін