ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2019 р. Справа№ 910/2069/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Бовсуновська Ю.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизельсервіс»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 25.04.2019

у справі №910/2069/19 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Акціонерного товариства «Покровський

гірничо-збагачувальний комбінат»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизельсервіс»

про зобов`язання вчинити дії та стягнення 22 200,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизельсервіс» (далі - ТОВ «Дизельсервіс», відповідач) про зобов`язання вчинити дії та стягнення 22 200,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки № Т1161/05 від 22.03.2017 щодо якості поставленого товару, відтак просило зобов`язати відповідача замінити муфту перемикання зубчасту креслення № 1030.15.30 у кількості 1 штука на загальну суму 111 000,00 грн. належної якості та стягнути з відповідача на користь позивача 22 200,00 грн. штрафу.

Заперечуючи проти позову, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказував, що на момент складання Акту № 56 від 03.09.2018 неможливо встановити дійсну причину виходу з лади муфти та цей Акт підписано представником відповідача з особливою думкою. Крім цього, відповідач стверджував, що наданий позивачем висновок експертизи не містить відповідей на питання, які були зазначені представником відповідача в Акті, як особлива думка; на проведення експертизи не було запрошено представника відповідача; висновок експерта не відповідає технічній документації та умовам Договору щодо вимог якості поставленого товару, оскільки в рамках Договору поставки сторони не підписували креслення № 1030.15.32, а погоджене сторонами креслення № 1030.15.30сб не містить вимог щодо твердості матеріалів втулки, так само як і сертифікату якості, тобто відсутні документи, в яких встановлені вимоги до твердості матеріалу втулки. Відповідач також вказував на недотримання позивачем вимог Інструкції П-7 та п. 5.2 Договору поставки № Т1161/05 від 22.03.2017 в частині обов`язкових реквізитів претензії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2019 у справі №910/2069/19 позов задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Дизельсервіс» замінити муфту перемикання зубчасту креслення № 1030.15.30 у кількості 1 штука на загальну суму 111 000,00 грн. належної якості. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизельсервіс» на користь Акціонерного товариства «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» 22 200,00 грн. штрафу, 3 842, 00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішення, ТОВ «Дизельсервіс» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що позивач не довів в судовому порядку факту порушення постачальником умов укладеного між сторонами Договору поставки. Проте суд першої інстанції не звернув увагу та не надав правової оцінки запереченням відповідача в цій частині, а саме, що висновок експерта не відповідає технічній документації та умовам Договору щодо якості поставленого товару. Так, в рамках Договору поставки сторони не підписували креслення № 1030.15.32, а погоджене сторонами креслення № 1030.15.30сб не містить вимог щодо твердості матеріалів втулки, так само як і сертифікату якості, тобто відсутні документи, в яких встановлені вимоги до твердості матеріалу втулки. На думку апелянта, позивачем не дотримано вимог Інструкції П-7 та п. 5.2 Договору поставки № Т1161/05 від 22.03.2017 в частині обов`язкових реквізитів претензії тощо.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки № Т1161/05 від 22.03.2017 щодо якості поставленого товару, в зв`язку з чим в силу приписів чинного законодавства та умов Договору повинен замінити муфту перемикання зубчасту креслення № 1030.15.30 в кількості 1 штука на загальну суму 111 000,00 грн. належної якості та сплатити позивачу штраф в розмірі 22 200,00 грн.

В судове засідання апеляційної інстанції 10.09.2019 з`явилися представники сторін, представник відповідача надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та ухвали нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача в даному судовому засіданні також надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 22.03.2017 між ТОВ «Дизельсервіс» (відповідач, постачальник за договором) та Публічним акціонерним товариством «Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат», найменування якого змінено на АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» (позивач, покупець за договором) укладено Договір поставки № Т1161/05 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, код товару за УКТ ЗЕД, за державним класифікатором продукції та послуг вказуються в Специфікаціях (Додатках) до Договору, які є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язався прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених Договором.

Підтвердженням належної якості товару, що поставляється, є сертифікат (та/або паспорт) якості з відповідною відміткою відділу технічного контролю (ВТК), виданий виробником товару, а також інші документи, передбачені чинним законодавством України, що підтверджують якість товару та його відповідність національним стандартам, технічним умовам та іншим встановленим законодавством вимогам (п. 2.3 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар на умовах та у спосіб, зазначений у Специфікаціях (додатках) до Договору. Умови поставки визначаються згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

Положеннями п.5.2 Договору сторони погодили, що покупець здійснює прийом товару за якістю відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої Постановою Держарбітражу при раді міністрів СРСР від 20.04.1966 № П-7 зі змінами та доповненнями.

За змістом п. 7.1 Договору постачальник гарантує високу якість поставленого товару, його повну відповідність чинним національним стандартам, технічним умовам, паспорту (сертифікату) виробника та/або технічним характеристикам товару, встановленим умовами Договору та іншим вимогам, встановленим чинним законодавством України. Строк гарантії на товар встановлюється сторонами у специфікаціях і починається з моменту введення товару в експлуатацію (з моменту поставки).

Відповідно до п. 7.2 Договору, якщо протягом гарантійного строку виявляться недоліки: некомплектність або невідповідність товару повністю або частково умовам Договору, постачальник зобов`язується за свій рахунок усунути всі виявлені дефекти шляхом заміни дефектного товару новим товаром, відповідним умовам даного Договору протягом 20 (двадцяти) календарних днів після письмового повідомлення постачальника покупцем про це або про винесення висновку незалежної компетентної організації про невідповідність товару умовам Договору.

Договір згідно п. 13.1 набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами. Сторони погодили, що датою укладення Договору вважається остання дата підпису сторін Договору, якщо інше не узгоджено умовами Договору. Термін дії Договору закінчується 31.12.2018, але не раніше повного виконання зобов`язань обома сторонами.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст.173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу приписів ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 655 ЦК України) одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено матеріалами справи, за змістом Специфікації (Додатку) № 1 від 22.03.2017 до Договору постачальник зобов`язався поставити на адресу покупця товар по 7 позиціям на загальну суму 1 610 432,70 грн., в тому числі муфту перемикання зубчасту, креслення № 1030.15.30, у кількості 5 штук, за ціною 92 500,00 грн. за од. без ПДВ на загальну суму 462 500,00 грн. без ПДВ.

На виконання умов Договору на підставі до видаткової накладної № 536 від 17.10.2017 та товарно-транспортної накладної № 645 від 17.10.2017 відповідач поставив позивачеві муфту перемикання зубчасту, креслення № 1030.15.30 у кількості 5 штук, за ціною 92 500,00 грн. за од. без ПДВ на загальну суму 555 000,00 грн. з ПДВ, які були введені в експлуатацію.

Як вище згадувалось, п.7.1 Договору сторони погодили, що постачальник гарантує високу якість поставленого товару, його повну відповідність чинним національним стандартам, технічним умовам, паспорту (сертифікату) виробника та/або технічним характеристикам товару, встановленим умовами Договору та іншим вимогам, встановленим чинним законодавством України. Строк гарантії на товар встановлюється сторонами у специфікаціях і починається з моменту введення товару в експлуатацію (з моменту поставки).

Відповідно до п. 7.2 Договору, якщо протягом гарантійного строку виявляться недоліки: некомплектність або невідповідність товару повністю або частково умовам Договору, постачальник зобов`язується за свій рахунок усунути всі виявлені дефекти шляхом заміни дефектного товару новим товаром, відповідним умовам даного Договору протягом 20 (двадцяти) календарних днів після письмового повідомлення постачальника покупцем про це або про винесення висновку незалежної компетентної організації про невідповідність товару умовам Договору.

13.04.2018 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, якою встановлено гарантійний строк експлуатації товару - муфта перемикання зубчаста, креслення № 1030.15.30 у кількості 5 шт. - 24 місяці з дати введення в експлуатацію.

Як стверджував позивач, 22.08.2018 під час експлуатації вийшла з ладу муфта перемикання зубчаста, креслення № 1030.15.30, тому позивач листом № 3617/05 від 28.08.2018 викликав уповноваженого представника відповідача для складання двостороннього акту про приховані недоліки продукції виробничо-технічного призначення відповідно до Інструкції П-7, не пізніше трьох робочих днів з дати отримання листа.

Листом за вих. № 29/08-01 від 29.08.2018 відповідач повідомив позивача про направлення уповноважених представників для спільного приймання продукції за якістю.

03.09.2018 комісією АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат» за участю уповноваженого представника відповідача було складено Акт № 56 про приховані недоліки продукції виробничо-технічного призначення, поставленої на АТ «Покровський гірничо-збагачувальний комбінат», в п. 15 якого викладено висновок про характер виявлених дефектів в продукції, зокрема, зазначено, що:

а) при експлуатації у Північному кар`єрі на ЭШ 15/90 № 175, инв. № 40596, після демонтажу і з наступним розібранням на території Ремонтно-механічного цеху АТ «Покровський ГЗК» виявлена деформація «муфти перемикання зубчастої, креслення 1030.15.30» в кількості 1 шт. (маркування АТ «Покровський ГЗК»: 4/10.17), а саме: руйнування зубців на внутрішній і зовнішній частинах муфти, а також зім`яття внутрішніх шліц, що призвело до пошкодження сполучної деталі.

б) поставлена «муфта перемикання зубчаста, креслення 1030.15.30» в кількості 1 шт. (маркування АТ «Покровський ГЗК»: 4/10.17) не придатна до експлуатації і підлягає заміні постачальником.

До вищезгаданого акту представником постачальника (відповідача) викладено особливу думку, в якій зазначено, що при огляді деталей муфти кресл. 1030.15.30 були виявлені дефекти (удари зуб об зуб, удари у шліцевому з`єднанні), які призвели до руйнування конструкції. Такі навантаження (на удар) не відповідають правилам використання цього обладнання. Оскільки представника відповідача не було викликано на місце аварії і йому невідомо як працювали сполучні деталі (чи розбиті посадочні місця, чи була змазка, чи заклинило, що призвело до зрізу зубів по всій окружності), він не може пересвідчитися у правильній експлуатації обладнання, що є порушенням договірних гарантійних зобов`язань зі сторони АТ «Покровський ГЗК», в такому випадку підтвердити свою вину відповідач не може.

За висновком експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати № Н-1323 від 25.09.2018, за результатами проведеної експертизи виявлено, що :

- твердість НВ матеріалу втулки, яка має сліди експлуатації, не відповідає вимогам креслення № 1030.15.32.

- твердість НВ матеріалу втулки, яка не має слідів експлуатації, не відповідає вимогам креслення № 1030.15.32 по нижній межі.

08.11.2018 позивач направив відповідачу претензію за вих. № 101-847/90 з вимогою належним чином виконати договірні зобов`язання щодо зміни товару належної якості та сплати штрафу в розмірі 22 200,00 грн. за поставку неякісного товару, яка залишена відповідачем без задоволення, що й стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

За змістом ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк).

Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями ч. 3 ст. 269 ГК України визначено, що гарантійний строк експлуатації обчислюється від дня введення виробу в експлуатацію, але не пізніше одного року з дня одержання виробу покупцем (споживачем).

Як вище згадувалось, 13.04.2018 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 4 до Договору, якою встановлено гарантійний строк експлуатації товару - муфта перемикання зубчаста, креслення № 1030.15.30 у кількості 5 шт. - 24 місяці з дати введення в експлуатацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Аналогічні за змістом правила встановлені ч. 6 ст. 269 ГК України, відповідно до якої постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Зміст наведених приписів чинного законодавства свідчить про встановлення презумпції вини продавця товару, який надав гарантії щодо його якості, а тому обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього. Підставами, що звільняють продавця від відповідальності за недоліки товару, щодо якого надана гарантія, є порушення покупцем правил користування (експлуатації) чи зберігання товару, дії третіх осіб, випадок або непереборна сила, що мали місце після передачі товару покупцеві.

Факт виявлення недоліків поставленого товару підтверджується складеним сторонами Актом № 56 про приховані недоліки продукції виробничо-технічного призначення, поставленої на АТ «Покровський ГЗК», відповідно до якого була виявлена деформація «муфти перемикання зубчастої, креслення 1030.15.30» в кількості 1 шт. (маркування АТ «Покровський ГЗК»: 4/10.17), а саме: руйнування зубців на внутрішній і зовнішній частинах муфти, а також зім`яття внутрішніх шліц, що призвело до пошкодження сполучної деталі.

Правові наслідки передання товару неналежної якості визначені, зокрема ч. 2 ст. 678 ЦК України, згідно якої у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Разом з цим, обов`язковим згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України є подання доказів наявності фактичних обставин, на які кожна сторона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 73 ГПК України).

Належними згідно ст. 76 ГПК України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, що входять до предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, всупереч обов`язку доказування, відповідач, який гарантував якість товару, не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність підстав для звільнення його від відповідальності за виявлені недоліки товару, зокрема порушення позивачем правил експлуатації товару, а тому зобов`язаний здійснити заміну товару на вимогу покупця.

Виходячи зі змісту п.п. 5.4, 5.5 Договору така заміна мала б відбутися протягом 20 календарних днів з дати підписання відповідного акту або з дати висновку незалежної організації (Торгово-промислової палати України або іншої організації, узгодженої сторонами).

Проте, зазначене зобов`язання відповідачем також не виконане.

Доводи відповідача про недоведеність позивачем причин ушкодження муфти та виходу її з ладу, суд першої інстанції правомірно визнав безпідставними з огляду на покладення саме на відповідача відповідальності за недоліки товару, на який встановлено гарантійний термін, та обов`язку доведення наявності підстав для звільнення його від відповідальності за недоліки товару.

Посилання відповідача (апелянта) на порушення позивачем вимог п. 5.2 Договору та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7 в частині відсутності в претензії позивача необхідних документів, також не заслуговують на увагу як безпідставні та необґрунтовані, оскільки вказані обставини не спростовують факту виявлення згідно Акту № 56 про приховані недоліки продукції виробничо-технічного призначення недоліків переданого на АТ «Покровський ГЗК» товару, у складанні якого брав участь уповноважений представник відповідача, до якого були додані передбачені Інструкцією П-7 документи.

Крім цього, відповідно до п. 40 Інструкції П-7 до претензії додаються документи, якщо вони відсутні у постачальника. Перелік документів, на відсутність яких вказував відповідач, свідчить про те, що вказані документи наявні у відповідача (документи, що посвідчують якість і комплектність продукції, ТТН), складені за участю його представника (акт про виявлені недоліки) та були надані позивачем (висновок експертизи).

За таких обставин, апеляційний суд визнав правомірними висновки місцевого суду щодо обґрунтованості вимог позивача про зобов`язання відповідача замінити муфту перемикання зубчасту креслення № 1030.15.30 у кількості 1 штука на загальну суму 111 000,00 грн. належної якості, які доведено позивачем належними та допустимими доказами, не спростовано відповідачем, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 22 000, 00 грн. штрафу за поставку товару неналежної якості.

В силу положень ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (п. 1 ст. 218 ГК України).

Порушенням зобов`язання на підставі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

За змістом ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За змістом ч. 2, ч. 3 ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності (договірної санкції) за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань.

Положеннями п. 10.1.1 Договору сторони визначили обов`язок постачальника за умовами Договору поставити товар відповідної якості.

За кожне порушення обов`язків, передбачених п.п. 3.3.,10.1.1, 10.1.2, 10.1.7-10.1.9 Договору з урахуванням положень п. 4.7. Договору відносно можливості відтермінування дати надання документів, покупець має право стягнути з постачальника штраф у розмірі 20 % загальної вартості партії товару з урахуванням ПДВ, по якій виникло порушення (п. 11.7 Договору).

Відповідно до п. 11.13 Договору у разі порушення строку заміни товару, встановленого п.п. 5.4, 5.5 Договору, покупець має право вимагати від постачальника в термін до 3 (трьох) банківських днів після закінчення такого строку заміни штрафу у розмірі 20 % від вартості неякісного та/або невідповідного асортименту Товару.

Оскільки згідно Специфікації до Договору вартість муфти становить 111 000,00 грн. з ПДВ, нарахований позивачем штрафу за поставку товару неналежної якості (20%) в розмірі 22 200, 00 грн. є арифметично вірним та обґрунтованим.

З огляду на наведене та те, що відповідач з урахуванням вимог ч. 2 ст. 679 ЦК України та ч. 6 ст. 269 ГК України не надав доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення його від відповідальності за виявлені недоліки товару, апеляційний суд дійшов висновку щодо правомірності висновків місцевого суду про обгрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 22 000, 00 грн. штрафу за поставку товару неналежної якості.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизельсервіс» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2019 у справі №910/2069/19 - без змін.

Матеріали справи 910/2069/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.09.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко