СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2019 р. Справа № 917/1400/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Гончарова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (вх.№2009 П/2) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.05.2019, постановлену суддею Киричуком О.А. у приміщенні господарського суду Полтавської області у справі №917/1400/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", м. Гадяч, Полтавська область,

про стягнення 15917447,81 доларів США,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.05.2019 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Гадячсир на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. стосовно проведення оцінки майна залишено без розгляду.

Суд першої інстанції зазначив, що скаржником не обґрунтовано належними та допустимими доказами, що він звернувся до суду зі скаргою у строки, встановлені частиною 1 ст.341 Господарського процесуального кодексу України (у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав).

ТОВ "Гадячсир" у межах встановленого законом строку подало апеляційну скаргу, в якій просить вказану ухвалу скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду скарги на дії державного виконавця.

Апелянт зазначає, що станом на день звернення з апеляційною скаргою обов`язкове повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна боржника на його адресу державним виконавцем не направлялося, а отже, і не надходило; представник ТОВ "Гадячсир" ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №.05.2019 та встановив, що звіт про оцінку вартості майна надійшов до ВППР ДДВС МЮ України лише 06.05.2019, тобто за 1 календарний день до дати ознайомлення скаржником з його змістом; також скаржник звернувся до суду з клопотанням про витребування у ВППР ДДВС МЮ України усіх наявних у нього документів, що так чи інакше стосуються питання призначення та проведення суб`єктом оціночної діяльності (ТОВ "Приватна експертна служба") оцінки майна боржника, однак вказане клопотання залишено судом першої інстанції поза увагою та без жодного реагування; у порушення вимог частини 1 ст.343 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції розглянув вищевказану скаргу апелянта не у судовому засіданні та без участі стягувача, боржника і державного виконавця.

Також апелянт просить суд в ухвалі про призначення апеляційної скарги до розгляду вирішити питання про зупинення передачі на реалізацію описаного і арештованого майна ТОВ "Гадячсир" (а саме, на автомобілі, перелік яких наведено в апеляційній скарзі).

Окрім того, апелянт надав клопотання (вх.№6238 від 03.07.2019) у порядку ст.81 Господарського процесуального кодексу України, в якому просить витребувати з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України докази, що підтверджують факт ознайомлення оцінювача, уповноваженого суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ТОВ Приватна експертна служба, з об`єктом оцінки, та документів, що стосуються питання призначення та проведення суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ТОВ Приватна експертна служба оцінки майна боржника в рамках виконавчого провадження №56311245.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 вказану апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки заявником не дотримано вимог пункту 3 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України, а саме, не надано доказів надіслання копії апеляційної скарги позивачу (стягувачу) у даній справі - ПАТ "Укрсоцбанк". Встановлено заявнику десятиденний строк з дня вручення йому копії відповідної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир". Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 10.09.2019 о 14:30 год. Встановлено строк до 30.08.2019 для подання відзивів на апеляційну скаргу, а також на клопотання апелянта про зупинення передачі на реалізацію описаного і арештованого майна ТОВ "Гадячсир" та про витребування доказів - з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 05.09.2019 для подання заяв, клопотань тощо. Також судом зазначено, що клопотання апелянта про зупинення передачі на реалізацію описаного і арештованого майна ТОВ "Гадячсир" та про витребування доказів будуть розглянуті у судовому засіданні, при цьому заявнику слід надати суду відповідне процесуальне та фактичне обґрунтування кожного з клопотань та їх зв`язку з вимогами апеляційної скарги.

22.08.2019 від АТ «Укрсоцбанк» до суду надійшов відзив (вх.№7953) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що сам по собі факт ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 07.05.2019 не може свідчити про дотримання десятиденного строку на звернення до суду зі скаргою. Скаржником не обґрунтовано на належними та допустимими доказами, що він звернувся до суду у строки, встановлені частиною 1 ст.341 Господарського процесуального кодексу України. Стосовно клопотання про зупинення передачі на реалізацію описаного і арештованого майна ТОВ «Гадячсир» та витребування доказів зазначає, що зупинення передачі на реалізацію описаного і арештованого майна ТОВ «Гадячсир» та витребування доказів призведе до порушення ст.129-1 Конституції України та прав стягувача на виконання законного рішення суду.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2019 у зв`язку з відпусткою судді - доповідача Шевель О.В. та судді Лакізи В.В. для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №917/1400/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді доповідача Пуль О.А., судді Крестьянінов О.О., судді Тарасова І.В.

Представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Також підтримав заявлені клопотання про зупинення передачі на реалізацію описаного і арештованого майна ТОВ "Гадячсир" та про витребування доказів.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційної скарги та заявлених відповідачем клопотань заперечувала, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши клопотання апелянта про зупинення передачі на реалізацію описаного і арештованого майна ТОВ "Гадячсир" (а саме, на автомобілі, перелік яких наведено в апеляційній скарзі), колегія суддів виходить з такого.

Згідно зі пунктами 5,6 частини 1 ст.170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, підстави заяви (клопотання, заперечення), перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення). Згідно з частиною 4 цієї статті суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідачем ані у заявленому клопотанні, ані у судовому засіданні не наведено посилань на жодну норму Господарського процесуального кодексу України, якою було б передбачено вчинення господарським судом відповідних дій.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не наведено підстав такого клопотання, не доведено та не мотивовано, яким чином дане клопотання стосується вимог апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, якою скаргу на дії державного виконавця не розглянуто по суті, а залишено без розгляду.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення передачі на реалізацію описаного і арештованого майна ТОВ "Гадячсир" з підстав його необґрунтованості та невідповідності вимогам ст.170 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів, розглянувши ліквідатора боржника про витребування доказів, дійшла висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з такого.

Згідно з частиною 1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Колегія суддів зазначає, що у вказаному клопотанні заявником не наведено пояснень щодо зв`язку вимоги про витребування вищезазначених доказів з вимогами апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, якою скаргу на дії державного виконавця не розглянуто по суті, а залишено без розгляду. Окрім того, заявником не мотивовано неможливості самостійно надати відповідні докази (як це передбачено частиною 1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України), ураховуючи ту обставину, що, як зазначає сам апелянт, 07.05.2019 представник ТОВ "Гадячсир" ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №56311245.

Зазначене у силу приписів частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України має наслідком залишення клопотання про витребування доказів без задоволення як необґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 15.11.2016 у справі №917/1400/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ТОВ "Гадячсир" задоволено позов про стягнення кредитних коштів у сумі 15917447,81 доларів США.

На виконання вказаного рішення господарським судом Полтавської області видано наказ № 917/1400/16 від 03.10.2017.

20.05.2019 до господарського суду Полтавської області надійшла спірна скарга ТОВ "Гадячсир" від 17.05.2019 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. стосовно проведення оцінки майна.

Скаржник просив суд: визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо проведення оцінки майна боржника у виконавчому провадженні №56311245; визнати протиправною оцінку майна (звіт про оцінку майна від 23.04.2019, складений суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ТОВ Приватна експертна служба за результатами проведення незалежної оцінки колісних транспортних засобів в кількості 5 одиниць, що належать ТОВ Гадячсир) та скасувати її; визнати недійсним звіт (висновок) про оцінку майна від 23.04.2019, складений суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання ТОВ Приватна експертна служба та скасувати висновок суб`єкта оціночної діяльності про вартість відповідного майна; зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторно визначити вартість описаного та арештованого в межах виконавчого провадження № 56311245 майна боржника.

Господарський суд Полтавської області, приймаючи оскаржувану ухвалу, пославшись на ст. 118, частину 1 ст.119, 341 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку, що подана скарга підлягає залишенню без розгляду.

Як свідчать матеріали справи, звертаючись до суду першої інстанції зі спірною скаргою на дії державного виконавця, скаржник не зазначає про порушення державним виконавцем вимог щодо повідомлення в установленому порядку про результати визначення вартості чи оцінки майна. Скаржник стверджує, що звіт про оцінку майна від 23.04.2019 надійшов до ВППР ДДВС МЮ України лише 06.05.2019, однак матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували дані обставини. Відсутній у матеріалах справи і сам звіт.

У переліку додатків до скарги заявник вказав: докази, що підтверджують день, коли скаржник дізнався про порушення своїх прав як сторони виконавчого провадження №56311245 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С.

Таким доказом скаржник вважає фотокопію, що міститься на аркуші 24 матеріалів оскарження.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту даної фотокопії взагалі неможливо встановити, копія з якого саме документу зроблена. Оригіналу документа, з якого зроблена фотокопія, у судове засідання апелянтом не надано.

Тому вказана фотокопія не може вважатися належним доказом у справі, жодних інших доказів в обґрунтування своїх тверджень про дату ознайомлення 07.05.2019 як стягувачем у виконавчому провадженні, ані в суді першої, ані апеляційної інстанції, не надано.

У ході розгляду справи представник відповідача (скаржника) зазначив, що це є копія витягу з матеріалів виконавчого провадження, однак інформації про те, що цей документ є витягом з конкретного виконавчого провадження із зазначенням відповідного номера провадження та періоду, на вказаному аркуші матеріалів оскарження немає, проте містить записи представників ТОВ «Гадячсир» про неодноразове ознайомлення з матеріалами справи, починаючи з травня 2018 року.

Натомість заявник стверджує і вважає днем, з якого він дізнався про порушення своїх прав як сторони виконавчого провадження, саме 07.05.2019, жодних обґрунтувань щодо пропуску процесуального строку на звернення до суду у скарзі не наведено, клопотання про поновлення процесуального строку скаржник до господарському суду не заявляв.

Відповідно до частини 1 ст.251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно зі статтею 253 Цивільного кодексу України початок перебігу строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Стаття 255 Цивільного кодексу України передбачає порядок вчинення дій в останній день строку. Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно зі ст.341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Ураховуючи норми чинного законодавства та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами, що днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, є саме 07.05.2019, тому підстав вважати доводи апелянта про виконання ним вимог діючого законодавства щодо дотримання строку на оскарження дій державного виконавця немає.

Відповідно до ст.118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно залишив скаргу апелянта без розгляду.

Доводи апелянта, що стосуються розгляду заявленої скарги на дії державного виконавця по суті, колегія суддів у силу приписів ст.269 Господарського процесуального кодексу України не розглядає, оскільки судом першої скарга на дії державного виконавця по суті заявлених вимог не досліджувалась та не надавалась оцінка правомірності дій державного виконавця, а була залишена без розгляду з підстав порушення заявником норм процесуального права при подачі відповідної скарги.

Ураховуючи, що висновки оскаржуваної ухвали скаржник не спростував, апеляційна скарга є не доведеною та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.05.2019 у справі №917/1400/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, пунктом 1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.05.2019 у справі №917/1400/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.09.2019.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя І.В. Тарасова