ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/305/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Мишкіної М.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія і Газ Україна

на ухвалу господарського суду Одеської області від 10.05.2019, суддя в І інстанції Гут С.Ф., повний текст якої складено 15.05.2019 в м. Одесі

по справі № 916/305/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія і Газ Україна

до: Державного підприємства Одеський нафтопереробний завод та Фонду державного майна України

за участю прокуратури Одеської області

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія і Газ Україна" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Одеський нафтопереробний завод" та Фонду державного майна України про визнання недійсним договору про внесення змін №16 від 31.01.2019 до договору від 11.06.2018 №155/1 про відповідальне зберігання майна, укладеного між відповідачами.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що на виконання вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2017 у справі №523/8045/17, яким застосовано спеціальну конфіскацію шляхом звернення всього рухомого та нерухомого майна, земельної ділянки, належних Публічному акціонерному товариству "Одеський нафтопереробний завод" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергія і Газ Україна", у дохід держави в особі Кабінету Міністрів України, між відповідачами було укладено договір про внесення змін №16 від 31.01.2019 до договору №155/1 від 11.06.2018 про відповідальне зберігання майна, згідно з п. 1 якого п. 7.2 договору викладено в новій редакції. Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2017 є таким, що не набрав законної сили у зв`язку з його оскарженням до апеляційного суду. Отже, у Фонду державного майна України відсутні законні підстави для управління та розпорядження майном позивача, зокрема на укладення оспорюваного договору про внесення змін, що суперечить закону, а тому вказаний договір відповідно до ст. 215 ЦК України є недійсним.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/305/19 та в подальшому ухвалою суду від 11.04.2019 для представництва інтересів держави до участі у даній справі допущено прокуратуру Одеської області.

22-25.04.2019 року Фонд державного майна України та прокуратура Одеської області звернулися до господарського суду Одеської області з клопотаннями про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2017р. у справі № 523/8045/17.

Вимоги клопотань обґрунтовані наявністю підстав для зупинення провадження у справі передбачених п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, а саме тим, що предметом позову у даній справі є договір про відповідальне зберігання майна, яке за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2017р. було конфісковано у дохід держави в особі Кабінету Міністрів України в результаті вирішення кримінального провадження № 523/8045/17 щодо ОСОБА_1 , яке перебуває на розгляді в апеляційному суді Кіровоградської області, тому вирок у вказаній справі матиме преюдиційне значення для вирішення даної справи №916/305/19.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.05.2019 клопотання Фонду державного майна України та прокуратури Одеської області про зупинення провадження по справі задоволено.

Провадження у справі №916/305/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія і Газ Україна до Державного підприємства Одеський нафтопереробний завод та Фонду державного майна України за участю прокуратури Одеської області про визнання договору недійсним зупинено до набрання законної сили вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2017р. у справі №523/8045/17.

Ухвала суду мотивована тим, що оспорюваний у цій справі договір від 31.01.2019р. №16 про внесення змін до договору від 11.06.2018р. №155/1 про відповідальне зберігання майна (до якого застосовано спеціальну конфіскацію) відповідно до п. 8.2. п.8. є його невід`ємною частиною. Згідно з преамбулою (вступною частиною) договору від 11.06.2018р. №155/1 його укладено за наслідком застосованої спеціальної конфіскації у дохід держави в особі Кабінету Міністрів України всього рухомого та нерухомого майна ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» та ТОВ «Енергія і газ України» за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2017р. у справі №523/8045/17. Враховуючи вищевикладене, суд визнав за необхідне клопотання Фонду державного майна України та прокуратури Одеської області про зупинення провадження по справі задовольнити, зупинити провадження по справі №916/305/19 до набрання законної сили вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2017р. у справі №523/8045/17.

ТОВ Енергія і Газ Україна у поданій до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить зазначену ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити до господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Скаржник зазначає, що судом не враховано заперечень позивача проти зупинення провадження у справі, а також не відображено мотивів їх відхилення, що свідчить про невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам щодо обґрунтованості судового рішення в силу неповноти з`ясування обставин та ненадання оцінки всім аргументам учасників справи.

Поза увагою суду залишилася та обставина, що на момент укладення оспорюваного договору про внесення змін № 16 від 31.01.2019 року, вирок Суворовського районного суду міста Одеси був таким, що не набрав законної сили з огляду на його апеляційний перегляд.

Таким чином, станом на 31.01.2019 року, коли було укладено оспорюваний договір, вирок Суворовського районного суду міста Одеси від 19.06.2017 року у справі № 523/8045/17, у зв`язку з яким укладався договір про відповідальне зберігання майна № 155/1 від 11.06.2018 року, не набрав законної сили, власником майна було і залишається ТОВ «Енергія і Газ Україна», а отже у Фонду державного майна України не було жодних правових підстав для укладення договору про внесення змін № 16 до договору №155/1 про відповідальне зберігання майна від 11.06.2018 року, при цьому уклавши його, державою в особі Фонду державного майна України було порушено право приватної власності ТОВ «Енергія і Газ Україна» на належне йому майно.

Також при постановленні оскаржуваної ухвали господарським судом було допущено порушення процесуальних прав позивача та не забезпечено дотримання засад змагальності сторін та рівності учасників процесу перед законом і судом.

У відзиві на апеляційну скаргу заступник прокурора заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану ухвалу місцевого суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, ТОВ "Енергія і Газ Україна" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Одеський нафтопереробний завод" та Фонду державного майна України про визнання недійсним договору про внесення змін №16 від 31.01.2019 до договору від 11.06.2018 №155/1 про відповідальне зберігання майна, укладеного між відповідачами.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач вказує те, що на виконання вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2017 у справі №523/8045/17, яким застосовано спеціальну конфіскацію шляхом звернення всього рухомого та нерухомого майна, земельної ділянки, належних Публічному акціонерному товариству "Одеський нафтопереробний завод" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергія і Газ Україна", у дохід держави в особі Кабінету Міністрів України, між відповідачами було укладено договір про внесення змін №16 від 31.01.2019 до договору №155/1 від 11.06.2018 про відповідальне зберігання майна, згідно з п. 1 якого п. 7.2 договору викладено в новій редакції, а саме: « 7.2. Цей договір укладено строком на 1 рік або до пред`явлення органом управління вимоги про повернення майна». Однак, вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2017 є таким, що не набрав законної сили у зв`язку з його оскарженням до апеляційного суду. Отже, у Фонду державного майна України відсутні законні підстави для управління та розпорядження майном позивача, зокрема на укладення оспорюваного договору про внесення змін, що суперечить закону, а тому вказаний договір відповідно до ст. 215 ЦК України є недійсним.

Вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 19.06.2017р. у справі №523/8045/17 застосовано спеціальну конфіскацію шляхом звернення всього рухомого та нерухомого майназемельної ділянки, належних Публічному акціонерному товариству "Одеський нафтопереробний завод" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергія і Газ Україна", у дохід держави в особі Кабінету Міністрів України.

13.09.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №632-р "Про віднесення майнових комплексів Публічного акціонерного товариства "Одеський нафтопереробний завод" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія і газ Україна" до сфери управління Фонду державного майна", відповідно до якого майнові комплекси (рухоме та нерухоме майно, земельна ділянка), конфісковані у Публічного акціонерного товариства "Одеський нафтопереробний завод" і Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія і газ Україна", віднесені до сфери управління Фонду державного майна, доручено Міністерству енергетики та вугільної промисловості разом з Фондом державного майна забезпечити проведення інвентаризації конфіскованого майна, яке передано на відповідальне зберігання та в оперативне управління Державному підприємству "Укртранснафтопродукт", а також доручено Фонду державного майна за результатами проведеної інвентаризації прийняти конфісковане майно за актом приймання-передачі від Державного підприємства "Укртранснафтопродукт".

У наступному, на підставі наказу Фонду державного майна України №1694 від 09.11.2017 (зі змінами) було проведено інвентаризацію конфіскованого майна, яке передано на відповідальне зберігання і в оперативне управління Державному підприємству "Укртранснафтопродукт" та заходиться у відокремленого підрозділу Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1/1, станом на 30.03.2018, за результатами якої складено інвентаризаційний опис необоротних активів (основні засоби, нематеріальні активи, інші необоротні матеріальні активи, капітальні інвестиції) б/н від 30.03.2018.

11.06.2018 між Фондом державного майна України ("Орган управління") та Державним підприємством "Одеський нафтопереробний завод" ("Зберігач") укладено договір №155/1 про відповідальне зберігання майна, відповідно до пункту 1.1 якого Зберігач приймає на себе зобов`язання щодо відповідального зберігання майна, що передано йому Органом управління згідно з актом приймання-передачі №84 від 11.06.2018.

Відповідно до підписаного Фондом державного майна України, Державним підприємством "Укртранснафтопродукт" та Державним підприємством "Одеський нафтопереробний завод" акту приймання-передачі №84 від 11.06.2018 Державне підприємство "Укртранснафтопродукт" передало, а Фонд державного майна України прийняв майно, зазначене в інвентаризаційному описі необоротних активів б/н від 30.03.2018, який додається до цього акту та є його невід`ємною частиною. Водночас Фонд державного майна України передав на відповідальне зберігання, а Державне підприємство "Одеський нафтопереробний завод" прийняло на відповідальне зберігання майно, зазначене в інвентаризаційному описі необоротних активів б/н від 30.03.2018, при цьому Державне підприємство "Укртранснафтопродукт" з дати підписання акту приймання-передачі та до 18.06.2018 включно забезпечує збереження та охорону вказаного майна.

За умовами пунктів 7.1-7.2 договору №155/1 від 11.06.2018 вказаний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Даний договір укладено строком на 6 місяців або до пред`явлення Органом управління вимоги про повернення майна.

В силу пункту 7.4 договору №155/1 від 11.06.2018 якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством України, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформляється договором про внесення змін до цього договору.

31.01.2019 між Фондом державного майна України та Державним підприємством "Одеський нафтопереробний завод" укладено договір про внесення змін №16 від 31.01.2019 до договору №155/1 від 11.06.2018, зокрема, щодо строку дії договору №155/1 від 11.06.2018, зазначивши, що вказаний договір укладено строком на 1 рік або до пред`явлення Органом управління вимоги про повернення майна.

Водночас згідно з договором про внесення змін №16 від 31.01.2019 до договору №155/1 від 11.06.2018 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору №155/1 від 11.06.2018 або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця вказаний договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Умови договору про внесення змін №16 від 31.01.2019 до договору №155/1 від 11.06.2018 застосовуються до відносин між сторонами, які існували з 12.12.2018. Інші умови договору №155/1 від 11.06.2018 залишаються без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.07.2017р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами представника ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» Сільницького І. ОСОБА_2 , директора компанії «Емпсон Лімітед» ОСОБА_3 , адвоката Поліщука С.М., який діє в інтересах ОСОБА_4 , представника ТОВ «Енергія і Газ Україна» Тітомера І.В. і повернуто їх представникам разом з усіма надісланими з ними матеріалами.

Постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 26.06.2018р. у справі №523/8045/17 касаційні скарги представника ТОВ «Енергія і Газ Україна» ОСОБА_5 та адвоката Поліщука С.М. в інтересах ОСОБА_4 задоволено, ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 21.07.2017р. у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

У наступному, до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшло подання Апеляційного суду Одеської області про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_1 з Апеляційного суду Одеської області до іншого суду апеляційної інстанції. Подання мотивовано тим, що до апеляційного суду в порядку апеляційного оскарження надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 , проте всі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області вже брали участь у розгляді кримінального провадження стосовно останнього на стадії досудового розслідування. Таким чином, відсутність судді в судовій палаті з розгляду кримінальних справ апеляційного суду, який би міг бути визначений суддею-доповідачем, унеможливлює утворення складу суду для судового розгляду.

Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.07.2018р. вказане подання задоволено та матеріали кримінального провадження направлено до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.08.2018р. відкрито апеляційне провадження у вказаному кримінальному провадженні №523/8045/17.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п.3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Враховуючи наведене, колегія суддів повністю погоджується з висновком місцевого суду про те, що предмет позову ТОВ «Енергія і Газ Україна» у справі №916/305/19 стосується майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також те, що позивач вважає порушеним своє право на власність стосовно майна, яке передано Кабінетом Міністрів України до сфери управління Фонду державного майна України саме на виконання вироку суду, від результатів перегляду вказаного вироку у кримінальному провадженні №523/8045/17 щодо ОСОБА_1 , яке перебуває на розгляді в Апеляційному суді Кіровоградської області, залежить подальший розгляд даної господарської справи, оскільки в предмет доказування по даній справі входить наявність або відсутність у Кабінету Міністрів України підстав для видання розпорядження щодо віднесення майнових комплексів ТОВ «Енергія і Газ Україна» до сфери управління Фонду державного майна України, та, в свою чергу, повноважень у Фонду на передачу вказаного майна на відповідальне зберігання ДП «Одеський нафтопереробний завод».

Об`єктивна неможливість вирішення господарської справи полягає у тому, що судовим рішенням у кримінальному провадженні, що переглядається в апеляційному порядку, встановлюються обставини, що звільнені від доказування в силу ч.6 ст.75 ГПК України. При цьому зібрані у справі докази наразі не дозволяють суду встановити та оцінити факти, які є предметом судового розгляду, зокрема, оцінити правомірність укладення відповідачами оспорюваного договору про внесення змін № 16 від 31.01.2019 до договору від 11.06.2018 № 155/1 про відповідальне зберігання майна, оспорюваних позивачем, що здійснювалося як вказує сам позивач на підставі вироку Суворовського районного суду м.Одеси, яким застосовано спеціальну конфіскацію до усього майна ТОВ «Енергія і Газ Україна», а також на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України, виданого на виконання вказаного вироку.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок господарського суду першої інстанції щодо необхідності зупинення провадження у даній справі №916/305/19 до набрання законної сили вироку суду у справі №523/8045/17, що перебуває на розгляді в Апеляційному суді Кіровоградської області.

Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника не спростовують висновків про те, що дану господарську справу №916/305/19 об`єктивно неможливо розглянути до набрання законної сили судовим рішенням у справі №523/8045/17 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 .

Також, судом було правильно застосовано ті норми процесуального права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, а незгода скаржника із оскаржуваною ухвалою і бажання винесення нового рішення на його користь не свідчить про те, що судом було порушено норми процесуального права. Водночас, скаржником в порушення принципів доказування, не надано належних та допустимих доказів того, що існують обставини, які б прямо чи опосередковано свідчили про відсутність необхідності у зупиненні провадження у справі.

Оскаржувана ухвала господарського суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі є обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.

Посилання скаржника на неправильне застосування норм процесуального права під час винесення оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування зазначеного судового акту апеляційний господарський суд не вбачає.

Враховуючи викладене та беручи до уваги унормовані статтею 269 ГПК України межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не припустився порушення або неправильного застосування норм процесуального права, отже, оскаржувана ухвала скасуванню або зміні не підлягає.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 1 921 грн. покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 227, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 10 травня 2019 у справі № 916/305/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія і Газ Україна - без задоволення.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Богатир К.В.

Мишкіна М.А.