ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

13 вересня 2019 року Справа № 924/817/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Хмельницької міської ради

на рішення господарського суду Хмельницької області від 02.05.2019 р.

(ухвалене о 17:50 год. у м. Хмельницький, повний текст складено 13.05.2019 р.)

у справі № 924/817/16 (суддя Димбовський В.В.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани"

до Хмельницької міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Приватного підприємства "Зарічбуд"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліміт"

3) Апеляційного суду Хмельницької області

4) ОСОБА_1

5) ОСОБА_2

про визнання незаконним та скасування рішення двадцять сьомої сесії Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013 року "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 року №532"

за участю представників сторін:

від позивача - Мартинкова О.Л . ;

від відповідача - Крамар А.В.;

від Приватного підприємства "Зарічбуд" - не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліміт" - не з`явився;

від Апеляційного суду Хмельницької області - не з`явився;

від ОСОБА_1 - не з`явився;

від ОСОБА_2 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" звернулось до Господарського суду Хмельницької області із позовом до Хмельницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення двадцять сьомої сесії Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013 р. "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 р. №532".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюване рішення прийнято відповідачем в порушення вимог земельного та цивільного законодавства, у зв`язку з чим воно є незаконним, оскільки земельна ділянка перебуває у колективній власності позивача та від цього права він не відмовлявся, тому відповідач не вправі був нею розпоряджатися шляхом прийняття рішення.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14.11.2016 р. у справі №924/817/16, позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" до Хмельницької міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного підприємства "Зарічбуд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліміт", Апеляційного суду Хмельницької області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення двадцять сьомої сесії Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013р. "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998р. №532".

Постановою Вищого господарського суду України від 25.05.2017р. вищевказані судові рішення скасовані, провадження у справі припинено.

В подальшому, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду постановою від 20.02.2018р. скасував постанову Вищого господарського суду України від 25.05.2017р., справу передав на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.12.2018р. справу №924/817/16 касаційні скарги Апеляційного суду Хмельницької області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліміт" задоволено частково, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 26.01.2017р. та рішення господарського суду Хмельницької області від 14.11.2016р. у справі №924/817/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зокрема скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір у даній справі та задовольняючи позов суди обох інстанцій не дослідили спірне рішення на предмет підстав його прийняття з огляду на зазначення у ньому серед підстав прийняття - рішення господарського суду Хмельницької області від 26.06.2012 р. у справі № 22/5025/448/12, оскільки дослідження даних обставин у сукупності з іншими обставинами у справі, та з урахуванням наведених норм права, має значення для правильного вирішення спору.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.05.2019 р. у справі № 924/817/16 позов задоволено. Визнано незаконним рішення двадцять сьомої сесії Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013 р. "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 р. №532" та скасовано його.

Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 р. №532 передано у колективну власність АТЗТ "Гречани" земельну ділянку загальною площею 160,0 га, на виконання якого 29.10.1998 р. виконавчим комітетом Хмельницької міської ради видано АТЗТ "Гречани" державний акт на право колективної власності на землю серія ХМ №854 із додатком - списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства.

В подальшому, Хмельницька міська рада рішенням двадцять сьомої сесії №70 від 28.08.2013р. "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 року №532", на підставі пропозиції постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, звернення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани", матеріалів інвентаризації земельних ділянок відповідно до акта на право колективної власності на землю №854 від 29.10.1998 р., рішення господарського суду Хмельницької області від 26.06.2012 року у справі №22/5025/448/12, керуючись Земельним кодексом України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішила внести зміни та доповнення до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 р. №532 "Про передачу земель у колективну власність АТЗТ "Гречани", а саме: викласти п. 1 в наступній редакції "1. Передати у власність Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" (ідентифікаційний код 05529646), що є правонаступником АСТЗТ "Гречани", земельні ділянки: по АДРЕСА_1 , площею 3,1800 га, цільове призначення несільськогосподарські угіддя (господарський двір); по АДРЕСА_5, площею 0,1266 га, цільове призначення несільськогосподарські угіддя (господарський двір); по АДРЕСА_3, площею 37,3102 га, цільове призначення несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження"; доповнити п. 1. підпунктом наступного змісту: "1.1. передати в запас міста земельні ділянки: по АДРЕСА_3 площею 17,0 га; по АДРЕСА_4 площею 2,1 га".

Судом встановлено, що за приписами ст. 1, п. "в" ст. 2, п. "в" ст. 20 Закону України "Про землеустрій" (в редакції станом на 28.08.2013р.) при прийняті оспорюваного рішення, яке передбачало передачу та фактичне вилучення земельних ділянок 17 га та 2,1 га, передбачено обов`язковість щодо розробки проекту землеустрою, однак в порушення вказаних норм, оспорюване рішення прийняте на підставі матеріалів інвентаризації земельних ділянок.

Суд першої інстанції вказав, що оскільки спірне рішення передбачало формування нових земельних ділянок та зміну їх цільового призначення, то відповідно до ст. 123 ЗК України підставою його прийняття також мав бути проект землеустрою, а прийняттю оспорюваного рішення за приписами ст. 22 Закону України "Про землеустрій" роботам також мало передувати відповідне рішення щодо проведення робіт із землеустрою.

Місцевий господарський суд встановив, що підставою передачі у запас міста двох земельних ділянок площею 17,0 га та 2,1 га була лише заява ОСОБА_4 , в той час коли за приписами ст. 142 ЗК України мала укладатися угода про передачу права власності на земельну ділянку, котра підлягає нотаріальному посвідченню, однак суд констатував, що такої угоди не укладалося.

Також судом зазначено, що оскаржуване рішення Хмельницької міської ради прийняте всупереч положенням земельного законодавства, оскільки згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №854 від 29.10.1998 р., землі площею 160 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а землі, надані СТОВ "Агрофірма "Гречани" рішенням №70 від 28.08.2013 року, є землями несільськогосподарського призначення.

З огляду на порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, порушення встановленого порядку при передачі земель позивачу та в запас міста при прийнятті оспорюваного рішення, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим ухвалив рішення про задоволення позову.

Також, місцевим господарським судом було досліджено рішення господарського суду Хмельницької області від 26.06.2012 р. у справі № 22/5025/448/12, як одна із підстав прийняття оспорюваного рішення міської ради.

Зокрема судом зазначено, що з рішення господарського суду Хмельницької області у справі №22/5025/448/12 та матеріалів справи № 924/817/16, вбачається, що утворення земельної ділянки площею 79,10 га не відбувалося на підставі проекту землеустрою, також не вбачається, що вказана земельна ділянка сформована із нерозподілених часток (паїв).

З посиланням на Указ Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 8 серпня 1995 року N 720/95 суд вказав, що розпаюванню підлягали всі сільськогосподарські угіддя АТЗТ "Гречани" в межах земельної ділянки площею 160 га., як землі сільськогосподарського призначення згідно з Державним актом на право колективної власності на землю.

Місцевий господарський суд проаналізувавши обставини справи констатував, що з матеріалів справи не вбачається передання на баланс позивача, як підприємства-правонаступника, майна, що не було розпайоване, а також передачі йому розпайованого майна АТЗТ "Гречани", оскільки у випадку формування нової земельної ділянки площею 79,10 га, при реорганізації АТЗТ "Гречани" та створення в подальшому СТОВ "Агрофірма Гречани" повинна була бути застосована спеціальна норма чинного законодавства щодо реорганізації та подальшого формування правонаступника КСП.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що визначення у статуті СТОВ агрофірми "Гречани" правонаступництва реорганізованого КСП "Гречани" не свідчить про передачу майна від реорганізованого підприємства правонаступнику, а матеріалами справи не підтверджують ту обставину, що земельна ділянка площею 79,10 га знаходиться в межах земельної ділянки площею 160 га сільськогосподарських угідь АТЗТ "Гречани".

Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив рішення про задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Хмельницька міська рада звернулася з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення господарського суду Хмельницької області від 02.05.2019 р. у справі № 924/817/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

Не можна погодитись з судом першої інстанції з приводу того, що в даному випадку прийняттю спірного рішення міської ради повинно було передувати розроблення проекту землеустрою, оскільки таке твердження суперечить ст. 20 Земельного Кодексу України, яка не передбачає розробку проекту землеустрою у разі зміни виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії.

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя та несільськогосподарські угіддя. Спірне рішення міської ради стосувалось несільськогосподарський угідь та про це неодноразово зазначалось представником відповідача у судових засіданнях.

Судом у справі № 924/345/14 встановлено, що приймаючи спірне рішення № 70 від 28.08.2013 р. та вносячи зміни до рішення № 532 від 29.09.1998 р., за відповідними заявами СТОВ "Агрофірма "Гречани" Хмельницька міська рада діяла з метою впорядкування земель з врахуванням проведеного розпаювання земель між громадянами.

Невірним та таким, що не відповідає обставинам справи є твердження суду першої інстанції, що оскаржуване рішення Хмельницької міської ради прийняте всупереч положенням земельного законодавства, оскільки згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №854 від 29.10.1998 р., землі площею 160 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а землі, надані СТОВ "Агрофірма "Гречани", рішенням №70 від 28.08.2013 р., є землями несільськогосподарського призначення. Акцентуємо увагу апеляційного суду, що в оскаржуваному рішенні не йде мова про землі несільськогосподарського призначення, а про несільськогосподарські угіддя, які згідно ст. 22 Земельного кодексу України входять в склад категорії - землі сільськогосподарського, призначення. При цьому, якщо суд вважає, що дані земельні ділянки є сільськогосподарськими угіддями, то вони мали бути розпайовані повністю між членами КСП "Гречани".

При реорганізації АТЗА "Гречани" та в подальшому створення СТОВ "Агрофірма "Гречани" повинні були застосовуватись спеціальні норми чинного законодавства, які встановлювали певний порядок реорганізації та в подальшому формування підприємств-правонаступників таких реорганізованих КСП, і в такому випадку не може лише братись до уваги просте формулювання в статуті СТОВ "Агрофірма "Гречани".

Так, статут позивача, зокрема, в редакції від 20.04.2007р. не містить положень щодо передачі у статутний фонд товариства будь-ким з учасників земельної ділянки.

Крім цього, проаналізувавши засновників, зазначених в даному статуті, лише один з них мав відношення до АТЗТ "Гречани" - ОСОБА_5 , який при цьому згідно статуту вніс у статутний капітал, який становив 46250 грн., лише частку у розмірі 15% статутного фонду, яка становила 6937,5 грн.

Два інших засновники взагалі не були членами-пайовиками реорганізованого АТЗТ "Гречани" та не мали у власності ні майнові ні земельні паї.

Виходячи з наведеного земельна ділянка, яку спірним рішенням Хмельницької міської ради було прийнято в запас міста, не перебувала у статутному капіталі СТОВ "Агрофірма "Гречани". Дану обставину підтверджує і вищезазначений розмір статутного капіталу, який за своєю величиною не відповідає логічній вартості земельної ділянки такої площі.

Згідно перехідних положень Земельного кодексу України в редакції від 25.10.2001р. заборонялось до 01.01.2005 р. вносити право на земельну частку (пай) до статутних фондів господарських товариств.

У своєму рішенні суд першої інстанції фактично підтвердив вищезазначене, вказавши, що визначення у статуті СТОВ агрофірми "Гречани" правонаступництва реорганізованого КСП "Гречани" не свідчить про передачу майна від реорганізованого підприємства правонаступнику, а матеріалами справи не підтверджують ту обставину, що земельна ділянка площею 79,10 га знаходиться в межах земельної ділянки площею 160 га сільськогосподарських угідь АТЗТ "Гречани".

Проаналізувавши дане твердження, можна зробити висновок, що суд підтвердив, що земельна ділянка, передана в запас міста спірним рішенням, не є власністю позивача, а відповідно права позивача не порушені.

Проте, зазначивши вищенаведене, суд в подальшому всупереч даному твердженню вказав однією з підстав неправомірності оскаржуваного рішення міської ради, відсутність угоди відповідно до ст. 142 Земельного кодексу України про передачу права власності на земельну ділянку.

Проте, відповідно до ст. 142 Земельного кодексу України у разі добровільної відмови власника землі на користь територіальної громади відповідно подається його заява до відповідного органу, то і в подальшому відповідний орган має висловити свою позицію на підставі розгляду такої заяви, відповідно міська рада - прийняти рішення., і лише після цього може бути укладена відповідна угода, як наслідок домовленості. А тому, відсутність такої угоди не може бути підставою для скасування оспорюваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, Хмельницька міська рада вважає, що вказане свідчать про неповне та поверхневе дослідження матеріалів справи судом, невірне застосування норми чинного законодавства, що в свою чергу є підставою для скасування даного рішення.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

На думку позивача подана апеляційна скарга є необґрунтованою, безпідставною, не спростовує позицію позивача належними та допустимими доказами та доводами, а тому не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує наступне.

Безпідставним є посилання відповідача на те, що підставою для прийняття спірного рішення стали відповідні заяви СТОВ "Агрофірма "Гречани".

Хмельницька міська рада в ході судового розгляду не заперечила той факт, що у колективну власність АТЗТ "Гречани" була передана земельна ділянка площею 160 га, на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998р. №532. Відповідно до п.2 вказаного рішення, на відділ земельних ресурсів та земельної реформи було покладено обов`язок щодо видачі державного акту на право колективної власності. В результаті чого Товариству було видано державний акт на право колективної власності на землю №854, де цільовим призначення землі було: землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Спірним рішенням Хмельницької міської ради було внесено зміни у вищевказане рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998р. №532, а саме - викладено пункт 1 в новій редакції.

При цьому, жодних змін в пункт 2, який стосувався видачі державного акту, не вносилось. Як було встановлено скасованими рішеннями суду, та не заперечено постановою Верховного Суду, це свідчить про те, що Державний акт є чинним на даний момент, а відповідно до нього, 160га землі СТОВ "Агрофірма "Гречани" є землями саме для ведення товарного сільськогосподарського призначення, що унеможливлює зміну їх цільового призначення. Ці обставини підтверджують і іншими судовими рішеннями, що наявні у справі

Враховуючи зазначене посилання відповідача на те, що спірним рішення міської ради жодним чином не проводилась зміна цільового призначення земельної ділянки та діяла виключно в межах категорії земель сільськогосподарського призначення, є помилковими.

Безпідставним є посилання відповідача на впорядкування земель оспорюваним рішенням та відсутність документів, що підтверджують правонаступництво.

Правонаступництво передбачено Цивільним кодексом України судовими рішеннями та довідкою уповноваженого органу - державного реєстратора, а тому, доведеним матеріалами справи є факт повного правонаступництва СТОВ "Агрофірма "Гречани" всіх прав та обов`язків його попередників.

Сам по собі факт існування спірного рішення №70 в даному випадку є порушенням прав власності позивача, оскільки відповідач наразі протиправно не повертає землі СТОВ "Агрофірма "Гречани", посилаючись на чинність рішення №70, а це, в свою чергу, позбавляє позивача права володіння та користування землями для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З огляду на ці обставини, позивач вважає, що рішення №70 порушує права власності позивача на землі, що залишились нерозпайованими, та призводить до незаконності проведеної процедури розпаювання.

Зазначає, що в даному випадку Хмельницька міська рада порушила право власності позивача, що в свою чергу свідчить про незаконність рішення №70 в розумінні норм міжнародного та національного законодавства.

Як в ході судового розгляду, так і в апеляційній скарзі відповідач не спростував позовні вимоги СТОВ "Агрофірма "Гречани", не надав доказів законності передачі земель позивача в користування третім особам, та не спростував протиправність оспорюваного рішення.

Враховуючи викладене, позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якої зазначає наступне.

Вважає, що оспорюване рішення Хмельницької міської ради від 28.08.2013 № 70 є законним та обґрунтованим, прийнятим за зверненням повноважного на той час директора.

Вказує, що на час прийняття оспорюваного рішення та укладення правочинів директор ОСОБА_4 був повноважною посадовою особою СТОВ "Агрофірма Гречани", який мав повне право, надано статутом товариства в редакції на час звернення, звертатися із зазначеним у даному зверненні. Це, зокрема підтверджується наступним.

Зазначає, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на той час ОСОБА_4 був керівником та підписантом СТОВ "Агрофірма "Гречани". При цьому, жодні обмеження щодо представництва від імені юридичної особи не зазначені.

Підтримує викладену в апеляційній скарзі позицію Хмельницької міської ради щодо суперечності твердження суду першої інстанції з приводу того, що в даному випадку прийняттю спірного рішення міської ради повинно було передувати розроблення проекту землеустрою, оскільки зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії також є зміною цільового призначення земельної ділянки. Таке твердження суперечить ст. 20 Земельного Кодексу України, яка не передбачає розробку проекту землеустрою у разі зміни виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії. Спірне рішення міської ради стосувалось несільськогосподарських угідь, оскільки всі сільськогосподарські угіддя, які перебували у колективній власності АТЗТ "Гречани" були передані громадянам у приватну власність. Крім цього, судом у справі № 924/345/14 встановлено, що спірним рішенням в межах категорії земель за заявою власника - СТОВ "Агрофірма "Гречани" було проведено впорядкування земель, а не зміну цільового призначення.

За вказаного ОСОБА_1 , просить задоволити апеляційну скаргу Хмельницької міської ради, а рішення господарського суду Хмельницької області від 02.05.2019 у справі № 924/817/16 скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Приватне підприємство "Зарічбуд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліміт", апеляційний суд Хмельницької області та ОСОБА_2 не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

13 вересня 2019 року в судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції з господарським судом Хмельницької області представник скаржника підтримало доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскарженого рішення було порушено норми матеріального та процесуального права. З огляду на вказане, вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 02.05.2019 р. у справі № 924/817/16 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Представник позивача в судовому засіданні заявила, що з доводами апелянта не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просила суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання 13.09.2019 р. представники третіх осіб не з`явилися.

Враховуючи приписи ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що треті особи була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, направлені третім особам (т. 5, а. с. 238-239, т. 6, а. с. 23-28,), а також те, що явка представників сторін та третіх осіб в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників третіх осіб.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що відповідно до Статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" (т. 1, а. с. 127-139), затвердженого установчими зборами учасників 20.04.2007р. та зареєстрованого 04.09.2007р. за №8000446, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" є підприємством, заснованим на базі КСП "Гречани", що реорганізується і утворене на засадах угоди громадянами шляхом об`єднання їх підприємницької діяльності, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства, "Про власність", "Про зовнішньоекономічну діяльність та іншого чинного законодавства України для здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку на основі повного господарського розрахунку, самофінансування та самоокупності. В силу положень п. 1.4. статуту товариство є правонаступником реорганізованого КСП "Гречани". Згідно п. 1.2. та п. 1.5. статуту товариство є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки у банківських установах, круглу печатку, кутовий штамп з власним найменуванням, бланки, торговельну марку (знак для товарів і послуг), іншу атрибутику юридичної особи, може від свого імені укладати договори, набувати майнові та пов`язані з ними немайнові права, нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем в суді, третейському суді; товариство набуває та здійснює правомочності власника землі і майна, необхідних йому для досягнення статутної мети.

Відповідно до листа державного реєстратора Хмельницької районної державної адміністрації №37/13-1557/12 від 08.06.2012 р. (т. 1, а. с. 117), 29.12.1995 р. Хмельницькою районною державною адміністрацією зареєстровано Акціонерне сільськогосподарське підприємство "Гречани" (код 05529646), яке було створене внаслідок реорганізації Акціонерного сільськогосподарського товариства закритого типу "Гречани" (код 05529646) та стало правонаступником усіх його майнових та немайнових прав та обов`язків. 01.06.1999 р. Хмельницькою районною державною адміністрацією зареєстровано Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" (код 05529646), яке створено внаслідок реорганізації Колективного сільськогосподарського підприємства "Гречани" (код 05529646) та стало правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов`язків останнього. Таким чином, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" (код 05529646) є правонаступником Колективного сільськогосподарського підприємства "Гречани" та Акціонерного сільськогосподарського товариства закритого типу "Гречани".

Виконавчий комітет Хмельницької міської ради рішенням №532 від 29.09.1998 р. "Про передачу земель у колективну власність АТЗТ "Гречани", розглянувши матеріали, подані відділом земельних ресурсів та земельної реформи, згідно клопотання Акціонерного товариства закритого типу "Гречани", керуючись Постановою Верховної Ради України "Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі" від 13.03.1992 року №2200-ХІІ, указом Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10.11.1994 р. №666-94 і статтею 5 Земельного кодексу України, вирішив: передати у колективну власність АТЗТ "Гречани" земельну ділянку загальною площею 160,0 га; видачу Державного акта на право колективної власності на землю покласти на відділ земельних ресурсів та земельної реформи (т. 1, а. с. 118).

На виконання вказаного рішення Акціонерному сільськогосподарському підприємству закритого типу "Гречани" 29.10.1998 р. було видано Держаний акт №854 на право колективної власності на землю, згідно якого Акціонерному сільськогосподарському підприємству закритого типу "Гречани" Хмельницькою міською радою народних депутатів Хмельницького району Хмельницької області передано у колективну власність 160,0 га землі в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Хмельницької міської ради народних депутатів від 29.09.1998 р. №532. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №851 (т. 1, а. с. 119).

До зазначеного Державного акту додано список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства (т. 1, а. с. 119).

В подальшому, Хмельницька міська рада рішенням двадцять сьомої сесії № 70 від 28.08.2013р. "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 р. №532", на підставі пропозиції постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, звернення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани", матеріалів інвентаризації земельних ділянок відповідно до акта на право колективної власності на землю №854 від 29.10.1998 р., рішення господарського суду Хмельницької області від 26.06.2012 року у справі №22/5025/448/12, керуючись Земельним кодексом України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішила внести зміни та доповнення до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 р. №532 "Про передачу земель у колективну власність АТЗТ "Гречани", а саме: викласти п. 1 в наступній редакції "1. Передати у власність Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" (ідентифікаційний код 05529646), що є правонаступником АСТЗТ "Гречани", земельні ділянки: по вул. Вокзальній, 138, площею 3,1800 га, цільове призначення несільськогосподарські угіддя (господарський двір); по АДРЕСА_5, площею 0,1266 га, цільове призначення несільськогосподарські угіддя (господарський двір); по АДРЕСА_3, площею 37,3102 га, цільове призначення несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження"; доповнити п. 1. підпунктом наступного змісту: "1.1. передати в запас міста земельні ділянки: по АДРЕСА_3 площею 17,0 га; по АДРЕСА_4 площею 2,1 га" (т. 1, а. с. 7-8).

Зазначене рішення Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013 р. підписано міським головою, погоджено заступником міського голови, заступником голови постійної комісії з питань містобудування, земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища, директором департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів, та не підписано начальником юридичного відділу у зв`язку із зауваженнями.

Згідно із висновками до проекту рішення міської ради "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 року №532" за підписом завідуючої юридичним відділом Хмельницької міської ради, за результатами правової експертизи вказаного проекту встановлено, що у аналізованому рішенні визначено цільове призначення земельних ділянок несільськогосподарські угіддя, проте, Земельним кодексом України не передбаченого такого виду цільового призначення земель. Окрім того, на земельні ділянки площею 3,18 га по АДРЕСА_4, площею 0,1266 га по АДРЕСА_5 та площею 37,3102 га по АДРЕСА_3 відсутня документація на підтвердження перебування вказаних земельних ділянок у комунальній власності, при цьому, на даний час є чинним акт на право колективної власності Акціонерного сільськогосподарського товариства закритого типу "Гречани" №854 від 29.10.1998 р. на земельну ділянку площею 160 га. Таким чином, фактично Хмельницька міська рада вчинить дії по розпорядженню земельною ділянкою, яка їй не належить. В той же час, не надано доказів припинення права власності попереднього власника на земельні ділянки, які пропонується передати в запас міста та не зменшено розмір земельної ділянки площею 160 га, наданого рішенням від 1998 року (т. 1, а. с. 125-126).

09.04.2014 р. між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" в особі керівника Шевчука Ю.І. (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліміт" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу, за умовами якого продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 3,18 га, цільове призначення для іншого сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки несільськогосподарські угіддя (господарський двір). Мета придбання реалізація статутної діяльності в сфері будівництва. Відповідно до п. 1.2. вказаного договору за даними витягу з ДЗК (НВ-2014 виданий Управлінням Держземагенства у Хмельницькому районі 03.04.3014 року): кадастровий номер земельної ділянки - :14:004:0182; загальна площа згідно із правовстановлюючим документом, гектарів: 3,18; обмеження охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи, виникло на підставі Постанови КМУ №209 від 04.03.1997 року; місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1; цільове призначення для іншого несільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки - несільськогосподарські угіддя (господарський двір); код цільового використання 01.13. Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано 09.04.2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т. 1, а. с. 92).

Рішенням Хмельницької міської ради №79 від 17.09.2014 р. "Про припинення права користування земельною ділянкою шляхом розірвання договору оренди землі, затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання земельних ділянок у постійне користування, оренду юридичним особам, громадянам, поновлення договорів оренди земельних ділянок шляхом укладання додаткових угод та внесення змін у рішення сесій міської ради" вирішено затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передати їх у постійне користування юридичним особам, зокрема, Апеляційному суду Хмельницької області на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер :33:006:0118, цільове використання, підстава та категорія земель для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (рішення тридцять дев`ятої сесії міської ради від 25.06.2014 року №89), категорія земель: землі громадської та житлової забудови; площа ділянки 2,1001 га. (т. 1, а. с. 112).

19 грудня 2014 року між СТОВ "Агрофірма "Гречани" в особі директора ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу, згідно якого продавцем передано у власність покупця, а покупцем прийнято у власність земельні ділянки: площею 1,6 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , із наступною характеристикою земельної ділянки: площа - 1,60000 га, цільове призначення - землі консервації, залуження, кадастровий номер земельної ділянки :33:001:0072; площею 1,2 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , із характеристикою: площа - 1,20000 га, цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження; кадастровий номер земельної ділянки - :33:001:0073 (т. 1, а. с. 153).

Також, 19 грудня 2014 року між СТОВ "Гречани" в особі директора ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (покупець) були укладені договори купівлі-продажу, згідно яких продавець передав у власність, а покупець прийняв у власність земельні ділянки: площею 3 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження, кадастровий номер земельної ділянки :33:001:69 та 3 га, що знаходить за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження, кадастровий номер земельної ділянки :33:001:0070 (т. 1, а. с. 154-155).

22 грудня 2014 року СТОВ "Агрофірма "Гречани" в особі директора ОСОБА_4 . (продавець) та ТОВ "Ліміт" (покупець) уклали договори купівлі-продажу, згідно яких продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв у власність земельні ділянки: площею 6 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Характеристика ділянки: площа 6,0000 га, цільове призначення землі несільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження; кадастровий номер земельної ділянки :33:0067; земельна ділянка належить продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29570698, виданого реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області від 17.11.2014 року; та площею 13,2351 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Характеристика ділянки: площа 13,2351 га; цільове призначення землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження; кадастровий номер земельної ділянки :33:001:0066; земельна ділянка належить продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 29573361, виданого реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області від 17.11.2014 року; та площею 3,2751 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження; кадастровий номер земельної ділянки :33:001:0071 (т. 1, а. с. 158-160).

Право власності за покупцем на земельні ділянки зареєстровано 22.12.2014 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т. 1, а. с. 96, 98, 100).

22.12.2014 р. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" в особі директора Шевчука Ю.І. (продавець) та Приватне підприємство "Зарічбуд" (покупець) уклали Договір купівлі-продажу, згідно яких продавець передав у власність покупця, а покупець прийняв у власність земельну ділянку площею 6,0000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, та має таку характеристику: площа - 6,0000 га, цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження; кадастровий номер земельної ділянки :33:001:0068 (т. 1, а. с. 152).

Відповідно до рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2016 р. у справі №924/182/15 було визнано недійсним рішення зборів учасників СТОВ "Агрофірма "Гречани" від 20.04.2007 року, оформлене протоколом №3 від 20.04.2007 р., яким вирішено, зокрема, прийняти до складу засновників СТОВ "Агрофірма "Гречани" ОСОБА_6 і ОСОБА_4 з пайовими внесками 43 і 42 відсотки відповідно (т. 1, а. с. 11-24).

Також, в матеріалах справи наявна довідка Хмельницької філії Державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" №314 від 03.12.2018р., у якій зазначено, що згідно Технічної документації передачі земельних часток (паїв) в натурі на території Хмельницької міської ради Хмельницького району, а також Схеми організації земельних часток (паїв) від 2000 року, земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0118, площею 2.1 га, розташована на землях, що не підлягали розпаюванню та належать на праві колективної власності Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Гречани" відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №854 від 29.10.1998р. (т. 4, а. с. 1)

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування в судовому порядку.

Аналіз зазначених положень законодавства свідчить про те, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою матеріального права.

Предметом позову у цій справі є вимога позивача про визнання незаконним та скасування рішення двадцять сьомої сесії Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013р. "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998р. №532".

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, зокрема належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 34 ч. 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання відповідно до закону щодо регулювання земельних відносин.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить: а) розпорядження землями територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За приписами ч.1 та ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Частиною першою статті 155 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оспорюваного рішення) у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Тобто, якщо правовий акт індивідуальної дії органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси територіальних громад чи окремих осіб, він визнається недійсним у судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Як встановлено судом апеляційної інстанції вище, рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 р. №532 передано у колективну власність АТЗТ "Гречани" земельну ділянку загальною площею 160,0 га, на виконання якого 29.10.1998 р. виконавчим комітетом Хмельницької міської ради видано АТЗТ "Гречани" державний акт на право колективної власності на землю серія ХМ №854 із додатком - списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства.

В подальшому, Хмельницька міська рада рішенням двадцять сьомої сесії №70 від 28.08.2013р. внесла зміни та доповнення до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №532 від 29.09.1998 р., яким виклала п.1.1. рішення виконавчого комітету в наступній редакції: "передати у власність СТОВ "Агрофірма "Гречани", що є правонаступником АСТЗТ "Гречани", земельні ділянки: по АДРЕСА_4 площею 3,1800 га, цільове призначення - несільськогосподарські угіддя (господарський двір); по АДРЕСА_5, площею 0,1266 га, цільове призначення - несільськогосподарські угіддя (господарський двір); по АДРЕСА_3, площею 37,3102 га, цільове призначення - несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження". А також доповнила п.1 рішення підпунктом наступного змісту "1.1. передати в запас міста земельні ділянки: по АДРЕСА_3 площею 17,0 га; по АДРЕСА_4 площею 2, 1 га".

Відповідно до пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 19.06.2018р. у справі №916/1979/13, рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після реалізації, може оспорюватися з точки зору законності.

Судом апеляційної інстанції констатується, що рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 р. №532 "Про передачу земель у колективну власність АТЗТ "Гречани" є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), оскільки адресоване АТЗТ "Гречани" та породжує права і обов`язки лише АТЗТ "Гречани" (правонаступником якого є СТОВ "Агрофірма "Гречани"). Ненормативний характер вказаного рішення також виражається у його одноразовому застосуванні, що полягає у видачі Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №854 від 29.10.1998 року.

Статтею 1 Закону України "Про землеустрій" (тут і надалі - в редакції станом на прийняття оспорюваного рішення) передбачено, що проект землеустрою - сукупність нормативно-правових, економічних, технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити протягом 5-10 і більше років.

Згідно з п. в ст. 2 Закону України "Про землеустрій" землеустрій - це встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Пунктом "в" ст.20 Закону України "Про землеустрій" встановлена обов`язковість землеустрою у випадку надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

З аналізу вищевказаних положень Закону України "Про землеустрій" вбачається, що при вилучені земельних ділянок передбачено розроблення проекту землеустрою .

За приписамист.123 Земельного кодексу України (в редакції станом на прийняття оспорюваного рішення) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється на підставі, зокрема рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судових рішень.

Вище встановлено, що оспорюваним рішенням Хмельницької міської ради, фактично вилучено частину земельної ділянки , що перебувала у постійному користуванні позивача.

Враховуючи, що в даному випадку, рішенням Хмельницької міської ради двадцять сьомої сесії №70 від 28.08.2013 р. було передбачено формування нових земельних ділянок та зміну їх цільового призначення, підставою його прийняття також мав бути проект землеустрою.

Таким чином, прийняттю оспорюваного рішення мало передувати відповідне рішення щодо проведення робіт із землеустрою, однак матеріали господарської справи № 924/817/16 не містять доказів на підтвердження проведення робіт із землеустрою при прийнятті оспорюваного рішення.

Також слід зазначити, що відповідно до частин 3, 4 ст.142 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент прийняття оскаржуваного рішення) , припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

В той же час, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідачем приймалося рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що також мав бути повідомлений органи державної реєстрації,, що також свідчить про порушення Хмельницькою міською радою встановленого порядку вилучення земельної ділянки під час прийняття оспорюваного рішення.

Доводи скаржника, що при прийнятті оспорюваного рішення ним проводилося впорядкування земель міста та до міської ради звернулася уповноважена особа з проханням про вилучення земельних ділянок, не беруться судом до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто відповідач мав дотримуватися встановленого законом порядку вилучення земельної ділянки.

Також, скаржник зазначав, що спірне рішення було прийнято на підставі матеріалів інвентаризації, про те не надав їх суду для перевірки законності оспорюваного рішення та суд звертає увагу на те, що на підставі матеріалів інвентаризації дії щодо вилучення земельних ділянок, зміна їх цільового призначення не проводяться.

За приписами п. а ч. 1 ст. 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

Зі змісту статті 15 Закону України "Про державний земельний кадастр" вбачається, що цільове призначення земельної ділянки це категорія земель та вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель.

Тобто, зміна виду земельної ділянки в межах однієї категорії також є зміною цільового призначення земельної ділянки.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання.

Підсумовуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що віднесення категорії земельних ділянок, у оспорюваному рішенні, на несільськогосподарські угіддя та передача інших у запас міста є зміною їх цільового призначення без правових підстав, оскільки згідно з Державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ №854, який видано Акціонерному сільськогосподарському підприємству закритого типу "Гречани", останньому передано у колективну власність 160 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Хмельницької міської ради від 29.09.1998 р. №532.

Місцевий господарський суд, виконуючи вказівки Верховного Суду в постанові від 06.12.2018р. у даній справі, щодо обставин встановлених рішенням господарського суду Хмельницької області від 26.06.2012 р. у справі №22/5025/448/12 почав досліджувати питання розпаювання земель АТЗТ "Гречани" та прийшов до висновку, що визначення у статуті СТОВ агрофірми "Гречани" правонаступництва реорганізованого КСП "Гречани" не свідчить про передачу майна від реорганізованого підприємства правонаступнику, а матеріалами справи не підтверджують ту обставину, що земельна ділянка площею 79,10 га знаходиться в межах земельної ділянки площею 160 га сільськогосподарських угідь АТЗТ "Гречани".

Окрім того суду першої інстанції зазначив, що відбулося розпаювання майна АТЗТ "Гречани", а з матеріалів справи не вбачається передання на баланс позивача, як підприємства-правонаступника, майна, що не було розпайоване, а також передачі йому розпайованого майна АТЗТ "Гречани".

Апеляційний господарський суд вважає такі висновки передчасними та такими, що не підтверджені матеріалами справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" (тут і надалі - в редакції на період спірних правовідносин) підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Згідно із ст. 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості):

розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку;

приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості);

уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв);

укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету;

сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо;

надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай);

розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом;

оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку;

За приписами статті 7 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) зберігається у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документація із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) включає:

проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі(на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

За приписами ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

Апеляційний господарський суд констатує, що в матеріали господарської справи № 924/817/16 не містять ні проекту землеустрою, ні рішення органу місцевого самоврядування та інших доказів, які б підтверджували розпаювання земельної ділянки площею 79,10 га.

В той же час, суд апеляційної інстанції вважає, що встановлення даних обставин не відноситься до предмету спору та відповідно не входить у коло доказування у даній справі, а тому вказані висновки суду першої інстанції є передчасними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

При цьому слід зазначити, що в рішенні господарського суду Хмельницької області від 26.06.2012 р. у справі №22/5025/448/12 (арк. 5 рішення, т. 1 а. с. 54-57) встановлено, що відповідно до державного акту на право колективної власності на землю Серії ХМ №854, позивачу, як правонаступнику акціонерного сільськогосподарського підприємства закритого типу "Гречани" належить не вилучена земельна ділянка площею 79,10 га, про що свідчить лист ПП "Земельно-юридичний центр", матеріали інвентаризації ДСК№298 за червень 2012 р., лист управління Держкомзему в м. Хмельницькому, рішення Хмельницької міської ради №532 від 29.09.1998 р. та сам акт на право колективної власності на землю.

В наступному абзаці рішення вказано, що судом враховано відсутність в матеріалах справи будь-яких рішень міської ради про виділення земельної ділянки в натурі власникові паю саме щодо земельної ділянки наданої третій особі (церкві), згідно спірних рішень, проте підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є лише рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації (ст. 3 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Також судом не встановлено (на земельну ділянку надану третій особі - Церкві) наявність будь-яких сертифікатів, що посвідчують право на земельну частку (пай), як це передбачено ст. 2 вказаного Закону.

Зі змісту постанови Рівненського апеляційного господарського суду від від 12.09.2012р. у справі №22/5025/448/12 вбачається, що проаналізувавши статути Акціонерного сільськогосподарського підприємства закритого типу "Гречани", Колективного сільськогосподарського підприємства "Гречани" та позивача (СТОВ "Гречани"), повідомлення державного реєстратора Хмельницької РДА, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що СТОВ "Гречани" являється правонаступником Акціонерного сільськогосподарського підприємства закритого типу "Гречани" (особи - зазначеної власником земельних ділянок у акті на право колективної власності ХМ № 854 від 29.10.1998 р.).

Отже висновки суду першої інстанції протирічать висновкам та обставинам встановленим судовими рішеннями у справі №22/5025/448/12.

Враховуючи вищевикладене, а саме порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, порушення встановленого порядку при передачі земель позивачу та в запас міста при прийнятті оспорюваного рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем при прийняті оспорюваного рішення було порушено право позивача на користування земельними ділянками, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, підставно та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних, допустимих та достатніх доказів у розумінні ст. ст. 76, 77, 79 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

В той же час, відсутні підстави передбачені ст.277 ГПК України для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення господарського суду Хмельницької області від 02.05.2019 р. у справі № 924/817/16 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Хмельницької міської ради - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Хмельницької міської ради залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 02.05.2019 р. у справі № 924/817/16 - без змін.

2. Справу № 924/817/16 надіслати господарському суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "18" вересня 2019 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Грязнов В.В.