СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2019 р. Справа № 5023/2142/11

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.

Секретар судового засідання Соляник Н.В.

за участю:

від апелянта Вельковський С.В.

від кредиторів не з`явилися

від боржника Чипиженко Є.В.

приватний нотаріус не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна (вх.№2514 Х/2)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2019 у справі №5023/2142/11 (суддя Яризько В.О., постановлену в м. Харків об 11:56 годині, повний текст складено 16.07.2019),

за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна"

про стягнення коштів з приватного нотаріуса

у справі №5023/2142/11

за заявою фізичної особи-підприємця Безменова Павла Павловича, м. Вовчанськ Харківської област

до фізичної особи-підприємця Мамекіна Ігоря Віталійовича, м. Вовчанськ Харківської області

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2019 року до господарського суду Харківської області надійшла заява ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про стягнення коштів з приватного нотаріуса (вх. №4428), в якій заявник просив суд стягнути з приватного нотаріуса ХМНО Ліпінської Ілони Едуардівни на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" грошові кошти від реалізації автомобілю марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, який перебував у заставі кредитора - ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (правонаступника ЗАТ "ОТП Банк") в забезпечення виконання зобов`язання по кредитному договору №CL506-703/243/2008 від 08.08.2008 в сумі 170560,00грн.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ "ОТП Факторинг Україна" посилався на те, що ухвалою господарського суду Харківської області від 12.02.2015 визначено порядок використання грошових коштів в сумі 170560,00 грн., отриманих від реалізації майна банкрута, які знаходились на банківському рахунку приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. з метою погашення вимог заставного кредитора. Ліквідатором вручено приватному нотаріусу ухвалу суду від 12.02.2015 для виконання та перерахування коштів, проте, нотаріус грошові кошти не перераховує, у зв`язку з чим заявник просив стягнути кошти в сумі 170560,00 грн. з нотаріуса.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.07.2019 у справі № 5023/2142/11 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (вх. № 4428 від 19.02.2019) про стягнення коштів з приватного нотаріуса.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на дії нотаріуса - прийняття від боржника в депозит грошової суми не розповсюджуються норми Цивільного кодексу України. При прийнятті нотаріусом грошових коштів на депозит у нотаріуса особисто не виникає грошового зобов`язання в розумінні Цивільного кодексу України щодо повернення прийнятої суми, порядок сплати суми, прийнятої на депозит, належній особі визначається іншими нормативно - правовими актами.

Суд першої інстанції, посилаючись на те, що під час ліквідації банку не допускається задоволення вимог кредиторів банку окремо від ліквідаційної процедури у зв`язку з невідповідністю цієї процедури порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України "Про банки і банківську діяльність", дійшов висновку, що в даному випадку виплата грошових коштів в сумі 170560,00 грн., отриманих від реалізації майна банкрута, які знаходились на банківському рахунку приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. з метою погашення вимог заставного кредитора - ТОВ "ОТП Факторинг Україна" здійснюється з урахуванням процедури порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Заставний кредитор, ТОВ "ОТП Факторинг Україна", звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2019 у справі №5023/2142/11, в якій просив її скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з приватного нотаріуса ХМНО Ліпінської Ілони Едуардівни на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" грошові кошти від реалізації автомобілю марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 200, який перебував у заставі кредитора - ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (правонаступника ЗАТ "ОТП Банк") в забезпечення виконання зобов`язання по кредитному договору №CL506-703/243/2008 від 08.08.2008 в сумі 170560,00грн.

Апелянт вважає, що грошові кошти, отримані нотаріусом, підлягають стягненню з приватного нотаріуса ХМНО Ліпінської І.Е., оскільки у ОСОБА_1 виник обов`язок перерахувати отримані грошові кошти від реалізації заставного майна відповідно до ст.ст. 509, 610, 612, 614, 625 ЦК України, ст.ст. 85,86 Закону України «Про нотаріат», ч.7 ст.48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», пп. 9.1, 9.2 пункту 9 глави 21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5 та ухвали господарського суду Харківської області від 12.02.2015 у справі №5023/2142/11.

Апелянт посилається на те, що не має жодного відношення до ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Золоті Ворота». При цьому цивільно-правові відносини, які виникли між цим банком та ПН ХМНО Ліпінської І.Е. після розміщення отриманих від реалізації майна грошових коштів на депозитний рахунок нотаріуса, відкритий в АТ «Банк Золоті Ворота» та відкриття ліквідаційної процедури, не звільняють ПН ХМНО Ліпінську І.Е. від відповідальності за невиконання зобов`язання перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна".

У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Чипиженко Є.В. підтримує доводи, викладені в апеляційній скарзі ТОВ "ОТП Факторинг Україна", просить її задовольнити, а ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2019 у справі № 5023/2142/11 скасувати.

Арбітражний керуючий Чипиженко Є.В. вважає, що невиконання ПН ХМНО Ліпінською І.Е. ухвали господарського суду Харківської області від 12.02.2015 у справі №5023/2142/11 порушує норми законодавства та створює перешкоди для завершення ліквідаційної процедури.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний нотаріус ХМНО Ліпінська І.Е. зазначає, що відносини, які склалися у справі про банкрутство ФОП Мамекіна І.В. та приватним нотаріусом, вже досліджувалися судами і за наслідками розгляду яких 20.06.2017 прийнято постанову Харківським апеляційним господарським судом у справі №5023/2142/11, що набрала законної сили.

Приватний нотаріус ХМНО Ліпінська І.Е. зазначає, що при прийнятті нотаріусом грошових коштів на депозит у нотаріуса не виникає грошового зобов`язання в розумінні ЦК України.

Приватний нотаріус ХМНО Ліпінська І.Е. вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, тому просить відмовити в її задоволенні.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2019 у справі №5023/2142/11.

У зв`язку з відпусткою судді-члена колегії Плахова О.В. на дату призначення справи до розгляду, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст.222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні ліквідатора та представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила.

Згідно вимог ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п. 1.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону від 22.12.2011 року, чинній з 19.01.2013 року, положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цього Закону.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Постановою господарського суду Харківської області від 21.06.2011 Фізичну особу-підприємця Мамекіна І.В. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Богомазова П.С.

Ліквідаційна процедура у справі здійснюється за нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013.

На виконання постанови господарського суду Харківської області від 21.06.2011 року у справі № 5023/2142/11 ліквідатором арбітражним керуючим Богомазовим П.С. проведено аукціон з продажу майна банкрута, а саме автомобіля марки ТОYОТА, модель LAND CRUISER 200, тип легковий універсал, 2008 року випуску; номер шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_1 , колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за ціною 170560 (сто сімдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Відповідно до абзацу 3 ч. 7 ст. 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кошти, отримані від продажу майна громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, а також наявні у нього кошти у готівковій формі вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або приватного нотаріуса та використовуються за рішенням господарського суду, який визнав громадянина-підприємця банкрутом.

21 червня 2012 року арбітражний керуючий Богомазов П.С. звернувся до приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. із заявою про прийняття на депозитний рахунок нотаріуса грошової суми у розмірі 170 560,00 грн. для подальшого розподілення на підставі відповідного рішення суду щодо задоволення вимог кредиторів боржника, а також на погашення усіх можливих витрат, пов`язаних із здійсненням процедури ліквідації (т.8, а.с.36).

21 червня 2012 року приватним нотаріусом надана відповідь, в якій вона повідомила арбітражного керуючого, що на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" плата за вчинення цієї нотаріальної дії буде складати 5% від перерахованої грошової суми (т.8, а.с.37).

Приватним нотаріусом Ліпінською І.Е. до матеріалів справи надана копія договору банківського рахунку № 11VVR000656 від 09.12.2011, який укладено між Публічним акціонерним товариством "Банк Золоті Ворота" та приватним нотаріусом Ліпінською Ілоною Едуардівною, з якого вбачається, що нотаріусом відкрито поточний рахунок в національній валюті України (т.8, а.с.39-42).

Відповідно до наказу №8 від 09.12.2011 «Щодо використання відкритого поточного банківського рахунку нотаріуса для цілей прийняття коштів на депозит нотаріуса» визначено рахунок №82, що відкритий у ПАТ "Банк Золоті Ворота" згідно з договором банківського рахунку № 11VVR000656 від 09.12.2011, використовувати для прийняття коштів на депозит нотаріуса (т.8, а.с.43).

Кошти, отримані від реалізації майна боржника, в сумі 170560,00 грн. перераховано на депозитний рахунок приватного нотаріуса Ліпінської І.Е., про що свідчить квитанція № 217055 від 21.06.2012 (т.8, а.с.38).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.10.2012 ліквідатором ФОП Мамекіна І.В. призначено арбітражного керуючого Яновського С.С.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.02.2015 визначено порядок використання коштів, отриманих від реалізації майна банкрута, а саме перерахувати грошові кошти в сумі 170560,00 грн., отримані від реалізації майна боржника ФОП Мамекіна І.В., на рахунок № НОМЕР_3 в АТ ОТП Банк, МФО 300528 , в рахунок часткового погашення кредиторських вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна" за кредитним договором № CL506-703/243/2008 від 08.08.2008.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.10.2016 припинено обов`язки ліквідатора ФОП Мамекіна І.В. арбітражного керуючого Яновського Сергія Сергійовича, призначено ліквідатором ФОП Мамекіна І.В. арбітражного керуючого Чипиженка Євгена Віталійовича.

З матеріалів справи вбачається, що постановою правління Національного банку України від 31.07.2014 № 456 ПАТ "Банк Золоті Ворота" віднесено до категорії неплатоспроможних, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.08.2014 №67 запроваджено тимчасову адміністрацію з 04.08.2014 по 04.11.2014.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.12.2014 №142 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Золоті Ворота" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію" на підставі постанови правління Національного банку України від 04.12.2014 №781 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ " Банк Золоті Ворота" розпочато ліквідацію ПАТ " Банк Золоті Ворота ".

Відповідно до частини 4 статті 110 Цивільного кодексу України особливість ліквідації банків встановлюється законом про банки і банківську діяльність.

Процедура ліквідації банку визначена главою 16 Закону та передбачає певний порядок виявлення кредиторів банку та погашення їх вимог у ході ліквідаційної процедури.

Частиною 6 статті 77 Закону України "Про банки та банківську діяльність" встановлено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з частиною 8 статті 91 Закону України "Про банки та банківську діяльність" з дня прийняття рішення про відкликання ліцензії та призначення ліквідатора вимоги по зобов`язанням банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Таким чином, у процесі ліквідаційної процедури банку визначається заборгованість кожному кредитору банку та встановлюється черговість погашення вимог кредиторів, що унеможливлює індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора позачергово.

Статтею 93 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено порядок здійснення ліквідатором заходів щодо підготовки задоволення вимог кредиторів, яким передбачено зокрема, складання переліку акцептованих банком вимог кредиторів для затвердження Національним банком України. Після затвердження переліку вимог кредиторів їх задоволення здійснюється в порядку, встановленому статтею 96 цього Закону.

Розрахунок за визнаними кредиторськими вимогами здійснюється на підставі переліку (реєстру) кредиторських вимог, що затверджується у встановленому Національним банком України порядку.

Відповідно до частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема, щодо майнових зобов`язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Відповідно до частини 6 статті 49 Закону України "Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Отже, під час ліквідації банку не допускається задоволення вимог кредиторів банку окремо від ліквідаційної процедури.

Стаття 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" також визначає, що кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов`язань.

Стаття 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначає, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Норми наведеного закону стосуються не лише вкладів фізичних осіб, але і регулюють будь-які відносини, які виникають у зв`язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, в тому числі, відносини з клієнтами фізичними особами, юридичними особами, іншими учасниками господарської діяльності банку.

Крім того, виходячи із змісту статті 3 Закону України "Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" грошові кошти (проценти), стягнуті на підставі рішення суду, не можуть бути відшкодовані за рахунок Фонду, адже дія договорів припинилася, і вкладник набув статусу кредитора банку.

Таким чином, під час ліквідації банку задоволення вимог кредиторів банку, зокрема і приватного нотаріуса Ліпінську І.Е., окремо від ліквідаційної процедури не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Ліпінською І.Е. вчинялися дії щодо перерахування коштів, які знаходяться на банківському рахунку приватного нотаріуса, відкритого за договором №11VVR000656 від 09.12.2011, прийнятих на депозит нотаріуса у зв`язку з визнанням боржників банкрутами, для подальшого розподілення на підставі відповідного рішення суду щодо задоволення вимог кредиторів боржника, у тому числі і коштів заставного кредитора у цій справі.

В матеріалах справи наявні, зокрема, лист-відповідь Тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Золоті Ворота» від 05.09.2014 щодо звернення приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. про перерахування коштів за договором банківського рахунку №11VVR000656 від 09.12.2011 та повернення без виконання платіжних доручень у зв`язку із запровадженням у банку тимчасової адміністрації строком на три місяці (т.8, а.с.51); повідомлення банку (вих.№6473) від 19.12.2014 на адресу ОСОБА_1 про початок процедури ліквідації банку; заяву приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. (вих.№168/01-16) від 23.12.2014 про включення приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. до реєстру кредиторів банку у сумі залишку коштів на рахунку (т.8, а.с.54), заяву приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. (вих.№12/01-16 від 06.02.2015) про надання інформації щодо результату розгляду заяви та дати включення до реєстру кредиторів банку (т.8, а.с.55), лист за вих.№35/01-16 від 17.04.2015, в якому приватний нотаріус Ліпінська І.Е. просила надати роз`яснення щодо поданої заяви про включення до реєстру кредиторів банку (т.8, а.с.57), відповіді ліквідатора банку від 20.04.2015 про внесення грошових вимог приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. до реєстру кредиторів у сумі залишку коштів станом на 04.12.2014 у сумі 2359731,95 грн до 7 черги погашення (т.8, а.с.58); заяви-звернення приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. по інших справах про банкрутство з метою отримання інформації про здійснення виплат коштів кредиторам банку, запити про надання інформації щодо виплати коштів, які знаходяться на депозитному рахунку нотаріуса, датовані: 03.09.2015, 14.10.2015, 03.12.2015, 25.01.2016, 11.04.2016, 30.06.2016, 01.08.2016, 31.08.2016, 30.09.2016, 31.10.2016, 05.12.2016.

31.10.2016 ліквідатором Чипиженком Є.В. на адресу приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. надіслано запит про стан виконання ухвали суду від 12.02.2015 та 08.12.2016 заяву (вимогу) про виконання ухвали суду від 12.02.2015 з наданням в якості додатку копії цієї ухвали, та перерахування грошових коштів в сумі 170560,00 грн. на рахунок ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у семиденний термін.

Нотаріус надав відповідь ліквідатору про неможливість погашення вимог кредитора з огляду на те, що кошти від реалізації майна банкрута знаходяться на банківському рахунку в АТ "Банк Золоті Ворота", щодо якого здійснюється процедура ліквідації, а вимоги приватного нотаріуса ХМНО Ліпінської І.Е. віднесено до 7 черги погашення.

З матеріалів справи вбачається, що кошти на депозит нотаріуса розміщені в 2012 році, а розподіл таких коштів здійснено судом в 2015 році, вже після початку процедури ліквідації ПАТ "Банк Золоті Ворота".

ТОВ "ОТП Факторинг Україна", посилаючись на норми Цивільного кодексу України щодо виконання стороною взятих на себе зобов`язань, вважає, що нотаріус зобов`язана виконати вимоги ухвали суду від 12.02.2015.

Згідно зі статтями 3, 5 Закону України "Про нотаріат" нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріус зобов`язаний здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики.

Статтями 85, 86 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус у передбачених законодавством України випадках приймає від боржника в депозит грошові суми і цінні папери для передачі їх кредитору. Повернення грошових сум і цінних паперів особі, яка внесла їх у депозит (дебітору), допускається лише за письмовою згодою на те особи, на користь якої було зроблено внесок (кредитора), або за рішенням суду.

Разом з тим, що на дії нотаріуса (прийняття від боржника в депозит грошової суми) не розповсюджуються норми Цивільного кодексу України.

При прийнятті нотаріусом грошових коштів на депозит у нотаріуса особисто не виникає грошового зобов`язання в розумінні Цивільного кодексу України щодо повернення прийнятої суми, порядок сплати суми, прийнятої на депозит, належній особі визначається іншими нормативно - правовими актами.

Відповідно до підпунктів 9.1, 9.2. пункту 9 глави 21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, видача з депозиту грошових сум або цінних паперів здійснюється за заявою, яку подає депонент, за заявою та рішенням господарського суду, які подає ліквідатор громадянина-підприємця. На заяві нотаріусом здійснюється службова відмітка про встановлення особи депонента, ліквідатора громадянина-підприємця, реквізити документа, на підставі якого особу було встановлено, та вказується документ, що підтверджує право на одержання депозитних сум (свідоцтво про право на спадщину, рішення суду, довіреність тощо). Видача банками грошових сум депонентам проводиться на підставі платіжних доручень приватних нотаріусів шляхом безготівкового перерахування на рахунок депонента або переказу коштів для виплати депоненту готівкою в банку.

Посилання ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на те, що саме приватний нотаріус Ліпінська І.Е. є суб`єктом виконання ухвали господарського суду Харківської області від 12.02.2015 у справі №5023/2142/11 у даній справі є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.02.2015 у справі №5023/2142/11 визначено порядок використання грошових коштів, отриманих від реалізації майна банкрута ФОП Мамекіна І.В. наступним чином:

- перерахувати грошові кошти в сумі 170560,00грн., отримані від реалізації майна боржника ФОП Мамекіна І.В., на рахунок в АТ "ОТП Банк", МФО 300528 , в рахунок часткового погашення кредиторських вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна" за кредитним договором №CL506-703/243/2008 від 08.08.2008.

Як вбачається з вищезазначеної ухвали, ні в резолютивній, ні в мотивувальній частинах не визначено суб`єкта її виконання; у вказаній ухвалі господарського суду визначено лише порядок використання грошових коштів, сума коштів та особа, якій підлягає перерахуванню ця сума, що відповідає приписам частини 7 статті 48 Закону про банкрутство.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2016 року до суду першої інстанції надійшла скарга ліквідатора на бездіяльність приватного нотаріуса ХМНО Ліпінської І.Е. (вх. №44187), в якій ліквідатор просив суд визнати неправомірною бездіяльність приватного нотаріуса ХМНО Ліпінської Ілони Едуардівни щодо невиконання ухвали господарського суду Харківської області від 12.02.2015 у справі №5023/2142/11 та зобов`язати приватного нотаріуса ХМНО Ліпінську І.Е. перерахувати грошові кошти в сумі 170560,00грн. на рахунок ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в рахунок погашення кредиторських вимог за кредитним договором.

Скарга обґрунтована тим, що ухвалою господарського суду Харківської області від 12.02.2015 визначено порядок використання грошових коштів в сумі 170560,00 грн., отриманих від реалізації майна банкрута, які знаходились на банківському рахунку приватного нотаріуса Ліпінської І.Е. з метою погашення вимог заставного кредитора. Ліквідатором було вручено приватному нотаріусу заяву про виконання ухвали суду та перерахування коштів, але ліквідатором було отримано відповідь приватного нотаріуса про неможливість погашення вимог кредитора з огляду на те, що кошти від реалізації майна банкрута знаходяться на банківському рахунку у АТ «Банк Золоті Ворота», щодо якого здійснюється процедура ліквідації, вимоги віднесено до 7 черги погашення. Ліквідатор вважав бездіяльність щодо невиконання ухвали суду неправомірною, оскільки судове рішення є обов`язковим до виконання у відповідності до ст.124 Конституції України, бездіяльність по його невиконанню порушує норми законодавства, а відсутність розрахунків за реалізоване майно завдає збитків кредиторам.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.03.2017 задоволено скаргу ліквідатора на бездіяльність приватного нотаріуса ХМНО Ліпінської І.Е. (вх. №44187).

Визнано неправомірною бездіяльність приватного нотаріуса ХМНО Ліпінської Ілони Едуардівни щодо невиконання ухвали господарського суду Харківської області від 12.02.2015 р. по справі №5023/2142/11.

Зобов`язано приватного нотаріуса ХМНО Ліпінську Ілону Едуардівну перерахувати грошові кошти в сумі 170560,00 (сто сімдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. на рахунок ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в АТ «ОТП Банк», МФО 300528 , в рахунок часткового погашення кредиторських вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредит ним договором №CL506-703/243/2008 від 08.08.2008.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 у справі № 5023/2142/11 задоволено апеляційну скаргу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінської І.Е.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 28.03.2017 у справі №5023/2142/11 скасовано.

Відмовлено у задоволенні скарги ліквідатора (вх. №44187) на бездіяльність приватного нотаріуса ХМНО Ліпінської І.Е.

У вказаній постанові суд дійшов висновку про те, що нотаріусом Ліпінською І.Е. вимоги чинного законодавства не порушені, а в даному випадку виплата вказаних сум належній особі здійснюється з урахуванням процедури порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Крім того, у мотивувальній частині постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 у справі № 5023/2142/11 зазначено, що нотаріус має спеціальний статус, його діяльність та відповідальність регулюється спеціальним законом, однак ні Закон про банкрутство, ні спеціальний Закон про нотаріат не встановлюють відповідальність нотаріуса за неможливість погашення вимог кредиторів у справі про банкрутство з відкритих для цих цілій нотаріусом банківських рахунків у зв`язку з тим, що відносно банку відкрита та триває ліквідаційна процедура у передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Посилання апелянта на те, що між приватним нотаріусом та стороною у справі про банкрутство склалися зобов`язальні відносини, які регулюються ч.ч.1-2 ст. 509 ЦК України, є необґрунтованими, оскільки між сторонами (ліквідатором, боржником та приватним нотаріусом) відсутні договірні відносини, а здійснення та облік депозитних операцій, вчинених нотаріусом при прийнятті коштів у депозит, регулюються спеціальним законодавством.

Враховуючи вищенаведене, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2019 у справі №5023/2142/11 не підлягає задоволенню.

Ухвала господарського суду Харківської області від 11.07.2019 у справі №5023/2142/11 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2019 у справі №5023/2142/11 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2019 у справі №5023/2142/11 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.09.2019

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Н.О. Мартюхіна