ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.09.2019 Справа № 905/1457/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., при секретарі судового засідання Поліщук А.І. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця Пікуз Анатолія Йософовича про зміну способу та порядку виконання судового рішення в частині стягнення судового збору у справі № 905/1457/17 за позовом фізичної особи-підприємця Пікуз Анатолія Йософовича до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 01.07.2004, -

За участю представників сторін: сторони не з`явились, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.08.2018 року у справі № 905/1457/17 позовні вимоги фізичної особи-підприємця Пікуз Анатолія Йосифовича до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 01.07.2004 задоволені повністю. Зокрема стягнуто з Маріупольської міської ради на користь фізичної особи-підприємця Пікуз Анатолія Йосифовича сплачений судовий збір у розмірі 1762 гривень.

На виконання вказаного рішення був виданий наказ господарського суду Донецької області від 04.10.2018.

09.09.2019 року на адресу господарського суду Донецької області надійшла заява ФОП Пікуз Анатолія Йосифовича про зміну способу та порядку виконання судового рішення в частині стягнення судового збору у справі, в який заявник просив суд: змінити порядок виконання рішення Господарського суду Донецької області від 28.08.2018 року в частині стягнення з боржника - Маріупольської міської ради Донецької області судового збору в розмірі 1762 грн., за рахунок коштів місцевого бюджету м.Маріуполя, розміщених на рахунках Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, відкритих в Управлінні Державної казначейської служби України у м.Маріуполі Донецької області.

Заявник обґрунтовує заяву тим, що Управління Державної казначейської служби України в м.Маріуполі Донецької області листом від 16.04.2019 за №04-25/243, на підставі п.2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, повернуло ФОП Пікуз А.Й. наказ господарського суду Донецької області від 04.10.2018 у справі №905/1457/17 без виконання, з посиланням на те, що Маріупольська міська рада в управлінні не обслуговується та по цій установі відсутні відкриті рахунки. При цьому, головним розпорядником коштів у м. Маріуполь є виконавчий комітет Маріупольської міської ради.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заявник просив розглянути заяву без його участі.

За змістом ст.331 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Означений процесуальний строк є пресічним та не передбачає відкладення розгляду заяви по суті у разі неявки сторін у судове засідання.

Керуючись ст.331 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути заяву у даному судовому засіданні, за наявними матеріалами справи.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що заява фізичної особи-підприємця Пікуз Анатолія Йосифовича про зміну способу та порядку виконання судового рішення в частині стягнення судового збору у справі № 905/1457/17 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, в тому числі, механізм здійснення безспірного списання коштів, визначається Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011р. №845 (далі Порядок).

Так, пунктом 24 Порядку встановлено, що боржники це визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання;

Відповідно до п. 24 Порядку, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія.

Як вбачаться з матеріалів справи, ФОП Пікуз А.Й. 12.04.2019 звернувся до Управління Державної казначейської служби України в м.Маріуполі Донецької області із заявою про виконання наказу Господарського суду Донецької області від 04.10.2018.

Управління Державної казначейської служби України в м.Маріуполі Донецької області листом від 16.04.2019 за №04-25/243, на підставі п. 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі за текстом - Порядок), повернуло ФОП Пікуз А.Й наказ господарського суду Донецької області від 04.10.2018 у справі №905/1457/17 без виконання з посиланням на те, що Маріупольська міська рада в управлінні не обслуговується та по цій установі відсутні відкриті рахунки.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, можуть бути - місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників. Якщо згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів визначаються рішенням про місцевий бюджет (ч.4 ст. 22 Бюджетного кодексу України)

Підпунктом 4 пункту а статті 28 «Про місцеве самоврядування в Україні» визначені повноваження в галузі бюджету, фінансів і цін органів місцевого самоврядування, а саме, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Рішенням Маріупольської міської ради Донецької області від 29.12.2015 № 7/3-26 «Про затвердження структури, загальної чисельності апарату міської ради та його виконавчих органів» затверджено структуру виконавчих органів міської ради.

Отже, виконавчий комітет Маріупольської міської ради є головним розпорядником бюджетних коштів у м.Маріуполь, який здійснює заходи, що реалізуються за рахунок котів бюджету.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття таких заходів, стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, наведені заявником є винятковими і унеможливлюють виконання рішення у встановлений судом в рішенні спосіб.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що подана заява не суперечить законодавству України, не порушує інтересів сторін чи інших осіб, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 233, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В

Заяву фізичної особи-підприємця Пікуз Анатолія Йософовича про зміну способу та порядку виконання судового рішення в частині стягнення судового збору у справі № 905/1457/17 - задовольнити повністю.

Змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Донецької області від 28.08.2018 у справі № 905/1457/17 в частині стягнення з боржника Маріупольської міської ради Донецької області витрат по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн., зазначивши:

Стягнути з рахунків, відкритих на ім`я Виконавчого комітету Маріупольської міської ради (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Мира, будинок 70, ), на яких розміщені кошти місцевого бюджету Маріупольської міської ради (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Мира, будинок 70, ) на користь фізичної особи-підприємця Пікуз Анатолія Йософовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1762 грн.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому параграфом 1 глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Е.В. Зекунов