ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.09.2019 Справа № 920/609/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу № 920/609/19

за позовом Керівника Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області, м. Шостка, Сумська область, в інтересах держави в особі Кролевецької міської ради Сумської області, м. Кролевець, Сумська область,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд-пром», м. Кролевець, Сумська область,

про стягнення 109 283,30 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Калина О.В. (довіреність № 02-17/230 від 05.02.2019)

від відповідача: не прибув

прокурор: Дубова О.В. (службове посвідчення № 048448 від 24.10.2017)

встановив:

08.06.2019 прокурор звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 109283,30 грн заборгованості з орендної плати згідно умов договору оренди майна територіальної громади м. Кролевець № 92 від 22.02.2015 та договору № 167А від 22.01.2018, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 24.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі № 920/609/19.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання його представник не прибув, ухвала суду про відкриття провадження у справі, направлена відповідачеві, повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній».

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого судом за власною ініціативою, місцезнаходженням відповідача є: 41300, Сумська область, м. Кролевець, вул. Кооперативна, 1, за цією ж адресою відповідачеві направлялась копія ухвали про відкриття провадження.

Від представника позивача до суду надійшла заява (вх. № 6400 від 06.08.2019), у якій він підтримав позовні вимоги, зазначив, що не отримував від відповідача відзиву на позов.

Прокурор усно уточнив адресу відповідача (Сумська область, м. Кролевець, вул. Транспортна, 12) та у підготовчому засіданні 08.08.2019 заявив усне клопотання про його відкладення для надання можливості направити на уточнену адресу відповідачу копії позову та судових ухвал.

Ухвала суду від 08.08.2019 про відкладення підготовчого засідання, направлена відповідачеві на адресу, уточнену прокурором (Сумська область, м. Кролевець, вул. Транспортна, 12), повернута відділенням поштового зв`язку з відсутністю адресата.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позов у встановлений строк та неповідомленням причин такого неподання.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача на підставі п. 1 ч. 3 зазначеної статті.

У підготовчому засіданні 12.09.2019 судом розглянуті питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу.

За приписами ст. 185 ГПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Суд з`ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Судом з`ясовано всі питання, які підлягають вирішенню під час підготовчого засідання, тому суд закриває підготовче засідання та розпочинає розгляд справи по суті у судовому засіданні 12.09.2019, про що судом постановлено відповідну протокольну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Прокурор та представник позивача у ступному слові підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов.

Судом досліджено докази, подані прокурором на обґрунтування позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Статтею 1311 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За приписами частини четвертої статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №3-рн/99 від 08.04.1999 під поняттям «орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Таким чином і з огляду на зазначену норму Закону прокурор може заявити позов в інтересах держави, який виражається в інтересах частини українського народу - членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, навпаки покликаний ці інтереси захищати.

Такий підхід узгоджується з Європейською хартією місцевого самоврядування 1985 року (ратифікована Законом України від 15.07.1997 № 452/97-ВР), яка передбачає, що органи місцевого самоврядування при вирішенні відповідної частини публічних (суспільних) справ діють під власну відповідальність в інтересах місцевого населення, й у правовій системі держав-учасниць, зокрема у сфері адміністративного контролю за органами самоврядування, має забезпечуватись співмірність (баланс) між заходами контролю та важливістю інтересів, які контролюючий орган має намір захищати.

Місцевий бюджет м. Кролевець відповідно до ст.5 Бюджетного кодексу України є місцевим бюджетом та входить до складу бюджетної системи України.

Частиною 1 статті 62 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб. У випадках, коли доходи від закріплених за місцевими бюджетами загальнодержавних податків та зборів перевищують мінімальний розмір місцевого бюджету, держава вилучає із місцевого бюджету до державного бюджету частину надлишку в порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

За таких обставин, несплата відповідачем орендної плати за договором оренди комунального майна є порушенням інтересів держави, оскільки впливає на ненадходження значних коштів до місцевого бюджету та перешкоджає їх подальшому використанню для забезпечення завдань і функцій держави та місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Шосткинською місцевою прокуратурою вивченням стану законності у сфері раціонального використання державної та комунальної власності в тому числі, повноти надходження коштів до місцевого бюджету при укладенні договорів оренди комунального майна встановлено, що Кролевецька міська рада не в повній мірі вживає заходи щодо контролю за надходженням орендної плати за користування комунальним майном міста.

Орендна плата в даному випадку стягується до місцевого бюджету територіальної громади м. Кролевець, а невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань призводить до несвоєчасного надходження коштів до бюджету чи їх ненадходження взагалі, що в свою чергу призводить до неефективного управління майном та послаблює економічну основу місцевого самоврядування.

Крім того, відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад крім свої власних (самоврядних) повноважень належить ряд делегованих Державою повноважень, в тому числі забезпечення відповідно до закону розвитку всіх видів освіти і медичного обслуговування, розвитку і вдосконалення мережі освітніх і лікувальних закладів усіх форм власності, забезпечення відповідно до законодавства пільгових категорій населення лікарськими засобами та виробами медичного призначення, забезпечення школярів із числа дітей-сиріт, дітей-інвалідів/інвалідів І-ІІІ групи, дітей, позбавлених батьківського піклування, та дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», які навчаються в державних і комунальних навчальних закладах, безоплатними підручниками, створення умов для самоосвіти, тощо.

Систематичне ненадходження коштів до бюджету позбавляє можливості здійснювати необхідні витрати на потреби міста, що в цілому тягне за собою порушення інтересів держави та необхідність відповідного реагування на його усунення.

Таким чином, органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, є Кролевецька міська рада, яка, незважаючи на виникнення заборгованості за договором оренди комунального майна ще з березня 2017 року, не вжила заходів щодо її стягнення в судовому порядку, що свідчить про неналежне виконання вказаним органом місцевого самоврядування своїх повноважень.

Відповідно до ухвали Верховного Суду від 19.07.2018 у справі №822/1169/17 прокурор, захищаючи інтереси держави в суді, у кожному такому випадку повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом.

Так, встановивши вказані порушення вимог законодавства місцевою прокуратурою 28.05.2019 направлено лист №59-695вих-19 до Кролевецької міської ради з метою вжиття заходів цивільно-правового характеру.

Однак, жодних заходів з цього приводу міською радою як уповноваженим органом у спірних правовідносинах не вжито.

Крім того, листом від 29.05.2019 № 02-17/1054 Кролевецька міська рада повідомила прокуратуру про неможливість самостійно звернутися до суду у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

Вказане свідчить про нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів територіальної громади м. Кролевець в передбаченому законом порядку.

Ураховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються незахищеними, а уповноваженим органом місцевого самоврядування допущено бездіяльність, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Враховуючи наявність підстав для представництва інтересів держави в суді прокурором, зважаючи на дотримання прокурором вимог Закону України «Про прокуратуру», суд вважає правомірним звернення керівника Шосткинської місцевої прокуратури з даним позовом до господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2015 між Кролевецькою міською радою Сумської області (орендодавцем, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вуд-пром» (орендарем, відповідачем у справі) укладено договір оренди майна територіальної громади м. Кролевець № 92 (далі - Договір №92).

Згідно з п.1.1 Договору №92 орендодавець - Кролевецька міська рада Сумської області передала, а орендар - ТОВ «Вуд-пром», прийняв у строкове платне користування майно територіальної громади м. Кролевець - нежитлову будівлю (гараж-майстерню) загальною площею 298,0 м2, що розташоване за адресою: 41300, Сумська область, м. Кролевець, вул. Транспортна, 12, для розміщення деревообробного цеху.

Пунктом 7.1 Договору встановлений строк дії Договору з 22.02.2015 по 21.01.2018 включно.

Предмет договору - нежитлова будівля (гараж-майстерня) передана відповідачу 22.02.2015, що підтверджується актом приймання-передачі.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що вартість майна згідно із звітом про незалежну оцінку станом на 31.01.2012 становить 240 238 грн.

Згідно з п. 3.1 договору оренди за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Кролевець та пропорції її розподілу, затвердженої рішенням Кролевецької міської ради від 22.06.2012, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати від 09.02.2015 становить 3 951,91 грн. на місяць.

Відповідно до п. 3.2 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно, не пізніше 5 числа наступного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції, і яка визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Пунктом 4.1.3 договору встановлено, що орендар зобов`язується вносити своєчасно і в повному обсязі орендодавцю орендну плату.

Додатковою угодою №1 від 01.05.2015 до п. 1.2 та п. 3.1 Договору №97 внесені зміни, згідно з якими збільшені вартість орендованого майна до 316 000 грн. та розмір орендної плати до 3 950 грн. на місяць.

Додатковою угодою від 01.07.2015 змінено п. 3.1 Договору №97, зокрема збільшено розмір орендної плати до 4 095,59 грн. на місяць.

01.08.2015 між Кролевецькою міською радою Сумської області та ТОВ «Вуд-пром» укладено додаткову угоду №2 до договору оренди майна територіальної громади м. Кролевець № 92, якою внесені зміни до п.п.1.1 та 3.1 Договору.

Відповідно до п.1.1 площу орендованого майна за цією ж адресою збільшено на 137,3 м2 для розміщення офісу, а всього надано в оренду 435,3 м2.

Згідно з п. 3.1. місячний розмір орендної плати згідно з розрахунком орендної плати від 01.08.2015 становить 4 827,74 грн.

Актом приймання-передачі від 01.08.2015 майно, що складається з нежитлової будівлі (гаража-майстерні) загальною площею 298 м2 для розміщення деревообробного цеху та 137,3 м2 для розміщення офісу, передано орендарю.

01.06.2016 між Кролевецькою міською радою Сумської області та ТОВ «Вуд-пром» укладено додаткову угоду №3 до договору оренди майна територіальної громади м. Кролевець від 22.02.2015 № 92.

Даною угодою внесені зміни до вищевказаного договору оренди та викладено п. 3.2 договору у наступній редакції:

« 3.2. Орендна плата сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря щомісячно, не пізніше 5 (п`ятого) числа наступного місяця за поточний місяць. У разі несплати Орендарем орендної плати в зазначений строк, виникає борг Орендаря перед Орендодавцем по сплаті орендної плати. Наявність такої заборгованості на протязі дії Договору, навіть за умови сплати боргу та пені за несвоєчасну сплату орендної плати до закінчення дії Договору, є підставою для відмови в укладенні договору на новий строк».

Після спливу строку договору оренди №92 між Кролевецькою міською радою Сумської області та ТОВ «Вуд-пром» 22.01.2018 укладено договір оренди №167А (далі Договір №167А) нерухомого майна територіальної громади м. Кролевець, яке складається з нежитлової будівлі загальною площею 435,3 м2, розташованого за адресою: 41300, Сумська область, Кролевецький район, м. Кролевець, вул. Транспортна, 12, для розміщення офісу та деревообробного цеху.

Пунктом 7.1 Договору №167А встановлено, що він діє з 22.01.2018 по 21.12.2020 включно.

Майно передано відповідно до акту приймання-передачі від 22.01.2018.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що вартість майна згідно із звітом про незалежну оцінку станом на 22.01.2018 з урахуванням індексу інфляції становить 613780 грн.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 договору орендна плата становить 6 137,80 грн. на місяць та сплачується не пізніше 5 числа наступного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції, і яка визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

01.03.2018 між Кролевецькою міською радою Сумської області та ТОВ «Вуд-пром» укладено додаткову угоду №1 до договору від 22.01.2018 №167 А, якою внесено зміни до п. 1.1, п.1.2 та п. 3.1, відповідно до яких вартість майна згідно зі звітом про незалежну оцінку майна станом на 26.02.2018 становить 381 983 грн., місячний розмір орендної плати згідно з розрахунком орендної плати від 01.03.2018 становить 3 819,83 грн.

Однак, як вказано у позовній заяві, у строки, встановлені укладеними договорами оренди № 92 та № 167А заборгованість за ними у загальній сумі 99804,27 грн. (у тому числі за договором № 92 борг станом на 29.05.2019 склав 57809,69 грн., за договором № 167А 41994,58 грн.) орендар не погасив.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були направлені відповідачеві дві претензії № 02-31/3510 від 19.02.2019 та № 02-11/807 від 22.04.2019 з вимогами оплатити виниклу заборгованість, однак на даний час дані претензії залишені без належного реагування, сума заборгованості відповідачем не сплачена.

Розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд зазначає наступне.

В силу ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Статтею 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 759 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно ст. 286 Господарського кодексу України та ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата повинна сплачуватись незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря.

Також це передбачає і норма ст.762 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Однак, у встановлені строки відповідач свої договірні зобов`язання не виконав, що призвело до ненадходження коштів орендної плати до місцевого бюджету та стало підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Відповідач наданим йому правом на участь у судових засіданнях та подання доказів не скористався, доказів сплати заборгованості суду не подав.

Відтак, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 99804,27 грн. основного боргу.

Також суму позовних вимог становлять нараховані до сплати відповідачеві суми пені у розмірі 5770,33 грн. та 3% річних у сумі 3708,70 грн.

Згідно з п.3 ч.1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 6 статті 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктами 3.5 договорів № 92 від 22.02.2015 та №167А від 22.01.2018 передбачено, що за несвоєчасну сплату орендної плати орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру встановленого законодавством України.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом був здійснений перерахунок нарахованих сум за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.5.3 ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «ЛІГА», ТОВ «ЛІГА», та встановлено, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 5770,33 грн. пені та 3708,70 грн. сума 3% річних.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню прокуратурі за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 626, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст. 123, 129, 185 231-233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд-пром» (вул. Кооперативна, 1, м. Кролевець, Сумська область, 41300; код ЄРДПОУ 37824943) на користь Кролевецької міської ради (вул. Грушевського, 19, м.Кролевець, Сумська область, 41300; ) заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 99804,27 грн., 5770,33 грн. пені та 3708,70 грн. 3 % річних за несвоєчасну сплату орендної плати за нежитлову будівлю по вулиці Транспортна, буд. №12, м. Кролевець, згідно договорів оренди комунального майна №92 від 22.02.2015 та №167А від 22.01.2018, перерахувавши кошти до місцевого бюджету м. Кролевець (р/р 8498 в Казначейство України (САП), МФО 899998, код 37824985, одержувач - місцевий бюджет, призначення платежу - орендна плата, код платежу 22080402).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вуд-пром» (вул. Кооперативна, 1, м. Кролевець, Сумська область, 41300; код ЄРДПОУ 37824943) на користь прокуратури Сумської області (вул. Г.Кондратьєва, 33, м. Суми, 40000; код 03527891, р/р 2983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 1921,00 грн. судового збору.

4. Видати накази після набранням рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 17.09.2019.

Суддя В.Л. Котельницька