РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019Справа № 910/10635/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору, на стороні позивача -

Товариство з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн"

про стягнення 359 562, 38 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Дрозд Т.О.;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко" (далі - відповідач) про стягнення 359 562, 38 грн. боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі своєчасної та повної оплати поставленого за видатковою накладною товару, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість у вказаній сумі. В свою чергу позивач на підставі укладеного з третьою особою договору факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018 набув право вимоги до відповідача щодо виконання зобов`язання з оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2018 (суддя ОСОБА_1.) залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" строк на усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання позивачем як фактором умов договору факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018 року в частині грошових зобов`язань.

28.08.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2018 (суддя ОСОБА_1.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Судове засідання (розгляд справи по суті) призначено на 31.10.2018. Залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

26.10.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що договір факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018 є недійсним, оскільки зі сторони ТОВ "Камянка Глобал Вайн" підписаний особою, неправомочною укладати такі правочини від імені товариства, що підтверджується листом - застереженням засновника ТОВ "Камянка Глобал Вайн". Крім того, відповідач зазначає, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 359 562, 38 грн., проте відповідно до п. 5.1. договору факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018 відступлено право вимоги на суму 298 436, 78 грн., при цьому згідно статуту ТОВ "Камянка Глобал Вайн" директор має право укладати угоди від імені товариства на суму, що не перевищує 300 000, 00 грн., угоди на суму понад 300 000, 00 грн. вчиняються виключно за рішенням учасників товариства.

26.10.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить суд зупинити провадження у даній справі до вирішення Господарським судом міста Києва справи № 910/12073/18.

31.10.2018 представник третьої особи через відділ автоматизованого документообігу суду подав клопотання про зупинення провадження у справі, в якому третя особа також просить суд зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду у справі № 910/12073/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" про визнання договору факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018 недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2018 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО» та Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження у справі №910/10635/18 до вирішення по суті справи №910/12073/18 та набрання законної сили рішення суду (ухвали, постанови) у даній справі. Зобов`язано учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №910/10635/18, а також надати суду належним чином завірені копії рішення суду (ухвали, постанови) у справі №910/12073/18.

20.05.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, в якому позивач повідомив суд, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 у справі № 910/12073/18 рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 у справі №910/12073/18 - скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову про визнання недійсним Договору факторингу №26-06/18-03 від 26.06.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" - відмовлено.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 № 05-23/764 у зв`язку з прийняттям рішення Вищою радою правосуддя від 05.03.2019 № 662/0/15-19 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду міста Києва у відставку», проведено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу № 910/10635/18 передано на розгляд судді Щербакова С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2019 поновлено провадження у справі № 910/10635/18. Прийнято справу до свого провадження суддею Щербаковим С.О. Судове засідання у справі 910/10635/18 призначено на 20.06.2019.

18.06.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав заперечення на позов, в яких відповідач зазначає, що на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко" не надходило повідомлень про передачу майнових прав за договором поставки № 111254К від 01.08.2012.

У судовому засіданні 20.06.2019 позивач надав відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що 25.07.2018 позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги № 25-07-18, в якому визначено грошову вимогу та названо фактора, направлення вказаного повідомлення підтверджується фіскальним чеком № 781.

Також, у судовому засіданні 20.06.2019 оголошено перерву до 01.08.2019.

01.07.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав заперечення на відповідь на відзив позивача, в яких зазначив, що боржник (відповідач) не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні.

12.07.2019 третя особа через відділ автоматизованого документообігу суду подала письмові пояснення, в яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у письмових поясненнях.

01.08.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" подало клопотання, в якому просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника третьої особи.

У судовому засіданні 01.08.2019 оголошено перерву до 29.08.2019.

28.08.2019 через відділ автоматизованого документообігу суд Товариство з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" подало клопотання, в якому просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника третьої особи.

У судовому засіданні 29.08.2019 оголошено перерву до 12.09.2019.

У цьому судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення заявлених позовних вимог.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про оголошення перерви.

Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився, через відділ автоматизованого документообігу суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, в якому у зв`язку з завантаженістю керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" та у зв`язку з участю представника третьої особи в іншій справі просить суд відкласти розгляд даної справи на іншу дату.

Розглянувши клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи, суд відзначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Тож, у разі неможливості взяти участь у судовому засіданні одного представника третя особа може вжити інших заходів щодо забезпечення свого правового захисту в судовому засіданні, а саме направити у судове засідання іншого представника, а тому суд відмовляє у задоволенні клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 12.09.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Еко" товар на загальну суму 359 562, 38 грн., що підтверджується видатковою накладною № КГВ0000111 від 06.03.2018, яка підписана представниками сторін та скріплена їх печатками та товарно-транспортною накладною на переміщення алкогольних напоїв від 06.03.2018 (копії в матеріалах справи).

26.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" (далі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" (далі -клієнт) укладено договір факторингу № 26-06/18-03, умовами якого передбачено, що клієнт (первісний кредитор) зобов`язується передати (відступити) фактору права вимоги до боржника, що належать клієнту, а фактор (новий кредитор) зобов`язується прийняти зазначені вище права вимоги та перерахувати клієнту кошти у сумі ціни продажу. Фактор після переходу до нього прав вимоги стає кредитором боржника та одержує право замість клієнта вимагати від боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко") належного виконання ним всіх своїх зобов`язань за договорами, іншими документами (п. 1.2. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що клієнт, на підставі цього договору передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги до боржника.

Згідно з п. 4.2. договору, перехід прав вимоги відбувається з моменту підписання Акту прийому-передачі прав вимоги та документів (додаток № 1 до договору). Сторони домовились, що підписання Акту прийому-передачі прав вимоги та документів є підтвердженням переходу прав вимоги.

Станом на дату підписання сторонами цього договору розмір заборгованості складає 359 562, 38 грн. (п. 4.3. договору)

За умовами п. 5.1. договору сторони домовились, що розмір ціни продажу прав вимоги становить 298 436, 78 грн.

Відповідно до п. 5.2. договору, фактор вносить ціну продажу шляхом перерахування на поточний рахунок клієнта суми ціни продажу, що вказана у п. 5.1. договору протягом 30 календарних днів з дати підписання додатку № 1.

Днем належного виконання фактором своїх грошових зобов`язань перед клієнтом вважається день надходження ціни продажу на поточний рахунок клієнта або день, в якому грошове зобов`язання фактора перед клієнтом виконане в інший спосіб, передбачений чинним законодавством України (п. 5.3. договору).

На виконання умов договору факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018, клієнт передав, а фактор прийняв права вимоги до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО», а також необхідну документацію, яка засвідчує права вимоги, зокрема видаткову накладну № КГВ0000111 від 06.03.2018, ТТН від 06.03.2018, контрольний лист на перевезення, на суму 359 562, 38 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надіслано на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги № 25-07/18 від 25.07.2018, в якому позивач повідомив відповідача про укладення договору факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018 та про необхідність сплати суми заборгованості у розмірі 359 562, 38 грн на користь фактора, що підтверджується копією фіскального чеку від 25.07.2018.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" договору факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, щодо належного виконання своїх зобов`язань з оплати поставленого товару за видатковою накладною № КГВ0000111 від 06.03.2018, зокрема щодо погашення заборгованості у розмірі 359 562, 38 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною другою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як встановлено судом вище, 26.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" (фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" (клієнт) укладено договір факторингу № 26-06/18-03, умовами якого передбачено, що клієнт (первісний кредитор) зобов`язується передати (відступити) фактору права вимоги до боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко"), що належать клієнту, а фактор (новий кредитор) зобов`язується прийняти зазначені вище права вимоги та перерахувати клієнту кошти у сумі ціни продажу. Фактор після переходу до нього прав вимоги стає кредитором боржника та одержує право замість клієнта вимагати від боржника належного виконання ним всіх своїх зобов`язань за договорами, іншими документами (п. 1.2. договору).

Станом на дату підписання сторонами цього договору розмір заборгованості складає 359 562, 38 грн. (п. 4.3. договору)

Відповідно до ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином позивач, як новий кредитор, внаслідок укладення договору факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018 та згідно ст.ст. 512, 513 Цивільного кодексу України, отримав право вимагати від відповідача сплати грошових коштів у розмірі 359 562, 38 грн., за видатковою накладною № КГВ0000111 від 06.03.2018.

В свою чергу, заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначає про наявність договірних відносин між відповідачем та третьою особою щодо поставки товару за видатковою накладною № КГВ0000111 від 06.03.2018, яка здійснювалася на підставі договору поставки № 11254К від 01.08.2012, яким сторони погодили що не мають права передавати третім особам майнові вимоги за договором без згоди іншої сторони. Крім того, відповідач зазначив, що він не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, а тому обов`язок зі сплати заборгованості новому кредитору відсутній.

Суд зазначає, що у матеріалах справи наявний договір поставки № 11254К від 01.08.2012 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" (продавець) відповідно до якого, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцеві товари народного споживання в асортименті (номенклатурі, сортаменті) і за ціною, що погоджені сторонами договору в специфікації, і в кількості, яке погоджено сторонами в замовленнях на поставку партії товару, а покупець зобов`язується прийняти поставлений постачальником відповідно до умов договору товар і оплатити його вартість в порядку і на умовах, узгоджених сторонами в цьому договорі.

Пунктом 10.3. вказаного договору передбачено, що сторони не мають право передавати третім особам свої майнові права, що виникають з договору, без згоди іншої сторони

Суд також зазначає, що відповідачем на підтвердження того, що поставка товару за видатковою накладною № КГВ0000111 від 06.03.2018 здійснювалася за договором поставки № 11254К від 01.08.2012 було долучено до відзиву на позовну заяву видаткову накладну № КГВ0000111 від 06.03.2018 яка містить посилання на договір № 11254К від 01.08.2012.

Тож, враховуючи що матеріали справи містять копії видаткових накладних № КГВ0000111 від 06.03.2018, одна з яких в розділі «Підстава» містить посилання на договір № 11254К від 01.08.2012, а інші не містять, судом було зобов`язано сторін надати для огляду у судовому засіданні оригінал видаткової накладною № КГВ0000111 від 06.03.2018.

Суд оглянувши вказані оригінали зазначає, що останні ідентичні за своїм змістом в частині даних, що ідентифікують товар, що поставляється, осіб, які відповідальні за отримання товару, тобто в частині заповнення обов`язкових реквізитів, проте в розділі «Підстава» один оригінал видаткової накладної містить посилання на договір № 11254К від 01.08.2012, а іншій не містить.

Проте, суд зазначає, що у даному випадку наявність укладеного між відповідачем та третьою особою договору поставки № 11254К від 01.08.2012 не впливає на факт набуття позивачем права вимоги до відповідача щодо сплати заборгованості за видатковою накладною № КГВ0000111 від 06.03.2018, оскільки згідно із статтею 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується, і він вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У даній справі відсутні будь-які відомості щодо визнання договору факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018 недійсним з тих чи інших підстав, у тому числі й тієї, що цей договір укладено без письмової згоди відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 904/2591/18.

В той же час, суд відзначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн» зверталося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова компанія «Фонд боргових зобов`язань» про визнання недійсним укладеного між сторонами Договору факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018, з підстав того, що оспорюваний договір був підписаний неуповноваженою особою з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн».

Проте, постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 у справі № 910/12073/18 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 у справі №910/12073/18 - задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 у справі №910/12073/18 - скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову про визнання недійсним Договору факторингу №26-06/18-03 від 26.06.2018, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" - відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Камянка Глобал Вайн" залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 у справі № 910/12073/18 залишено без змін.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Таким чином, факти, встановлені у постанові Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 у справі № 910/12073/18 яка набрало законної сили, не доказуються при розгляді даної справи.

Тож, договіру факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018 з тих підстав, що його укладено без письмової згоди відповідача у судовому порядку не оскаржувався та недійсним не визнався.

Крім того, суд зазначає, що позивачем було надіслано на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги № 25-07/18 від 25.07.2018, в якому позивач повідомив відповідача про укладення договору факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018 та необхідність сплати суми заборгованості у розмірі 359 562, 38 грн на користь фактора, що підтверджується копією фіскального чеку від 25.07.2018, та відповідно спростовує твердження відповідача про те, що він не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, а тому відсутній обов`язок зі сплати заборгованості новому кредитору.

За таких обставин, враховуючи що відповідач був належним чином повідомлений про відступлення права вимоги щодо оплати заборгованості у розмірі 359 562, 38 грн за поставлений товар на користь позивача, відповідач зобов`язаний був здійснити оплату саме на користь позивача, а не третьої особи.

В той же час, суд не приймає до уваги твердження відповідача стосовного того, що за договором факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018 відступлено право вимоги на суму 298 436, 78 грн., оскільки з п. 4.3. договору факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018 чітко вбачається, що право вимоги відступлено на суму заборгованості відповідача у розмірі 359 562, 38 грн., а кошти у сумі 298 436, 78 грн. є розміром ціни продажу прав вимоги за договором факторингу № 26-06/18-03 від 26.06.2018.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до беззаперечного висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати позивачу вартості поставленого товару у сумі 359 562, 38 грн..

Таким чином, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко" наявна заборгованість у розмірі 359 562, 38 грн., при цьому матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" в розмірі 359 562, 38 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, у зв`язку чим суд вважає заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 359 562, 38 грн. обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко" (03039, м. Київ, пр.-т Науки, буд. 8, ідентифікаційний код - 32104254) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Фонд боргових зобов`язань" (01021, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 18, оф. 3, ідентифікаційний код - 35379567) 359 562 (триста п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят дві) грн. 38 коп. - заборгованості та 5 393 (п`ять тисяч триста дев`яносто три) грн. 44 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 17.09.2019.

Суддя Щербаков С.О.