ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.09.2019 Справа № 920/790/19

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

секретар судового засідання Чепульська Ю.В.,

розглянув у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Агро Центр»

до - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротандем»,

про стягнення 904476 грн 49 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача - Чала О.Д.,

від відповідача - не з`явився.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 29.07.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 659000 грн 89 коп. боргу, 166194 грн 38 коп. пені, 13974 грн 41 коп. 3% річних, 65306 грн 90 коп. інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 15.06.2018 договору поставки № 150601/Ш (надалі Договір).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним відповідачу було поставлено товар по Договору, відповідачем товар було прийнято, однак за нього не сплачено, що є порушенням п. 3.5 Договору. Тому, зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу, пені, 3% річних, інфляційних втрат, витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 30.07.2019 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. Відповідач отримав вказану ухвалу суду, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням (а.с.114). Ухвалою суду від 28.08.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

28.08.2019 позивачем був наданий остаточний розрахунок суми судових витрат. Розрахунок долучений до матеріалів справи.

Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, відзив у встановлений судом строк не надав, то суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні усно зазначив, що наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між сторонами 15.06.2018 було укладено договір поставки № 150601/Ш від 15.06.2018 (а.с.30-31). Відповідно до п.1.1 Договору позивач зобов`язався поставити відповідачу товар, асортимент, кількість, ціна і вартість якого визначені у специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною цього договору, відповідач зобов`язується оплатити вартість товару на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 3.1 Договору загальна вартість визначається вартістю (ціною) товару, переданого позивачем відповідачу згідно специфікацій протягом дії Договору.

Позивач поставив відповідачу товар відповідно до специфікацій № 1-14, а відповідач прийняв товар на загальну суму 1030291 грн 32 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями вказаних специфікацій та видаткових накладних (а.с.32-97).

Відповідно до п. 3.5 Договору відповідач оплачує товар шляхом 100% передоплати, якщо інший порядок та строки розрахунків, не визначені у відповідній специфікції (додатку) до цього договору. Специфікаціями №№ 1-14 були встановлені строки та порядок оплати за поставлений позивачем відповідачу товар.

Відповідач частково оплатив отриманий товар, а саме сплатив 350264 грн 72 коп. та повернув позивачу товар на загальну суму 21025 грн 80 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями накладних на повернення, рахунків на оплату, платіжних доручень та бухгалтерських довідок (а.с.32-97).

Також, між сторонами був складений акт звірки взаєморозрахунків по Договору за період січень 2018 року листопад 2018 року, в якому сторони підтвердили заборгованість відповідача перед позивачем (а.с.98).

Позивач звертався до відповідача з листом від 06.03.2019 про сплату боргу (а.с.99-100), однак відповідач борг не сплатив, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами. Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому, факт прострочення оплати відповідача перед позивачем на суму 659000 грн 80 коп. встановлений судом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Між сторонами виникли господарські відносини у сфері поставки, які регулюються нормами ЦК України, з урахуванням особливостей, які передбачені ст.ст. 264-271 ГК України.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача основної суми боргу.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що сторони уклали Договір, яким передбачено обов`язок позивача поставити товар, а відповідача прийняти товар та сплатити за нього. Позивачем обов`язок з поставки товару виконаний, а відповідачем товар був прийнятий. Відповідачем зустрічне зобов`язання по оплаті товару не виконано, а саме у строки, які встановлені Договором, не сплачено 659000 грн 80 коп., чим порушено п. 5.2 Договору.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, позивачем правильно обрано спосіб захисту порушеного права, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 659000 грн 80 коп. боргу є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (а.с.103-104).

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 13974 грн 41 коп. 3% річних, 65306 грн 90 коп. інфляційних втрат (період з 02.11.2018 по 17.07.2019) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені.

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 9.2 Договору визначено, що у випадку порушення термінів або умов оплати товару, відповідач сплачує позивачу пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок пені (а.с.102-103).

Суд дійшов висновку, що право на стягнення пені самостійно встановлено сторонами у Договорі, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 166194 грн 38 коп. пені (період з 02.11.2018 по 17.07.2019) є правомірною та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору в розмірі 13567 грн 15 коп., які були сплачені позивачем відповідно до платіжного доручення № 560 від 19.07.2019 (а.с.23).

Крім того, відповідно до ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 18000 грн витрат на правничу допомогу. Факт надання витрат позивач підтверджує договором про надання правової допомоги від 06.05.2019, актом наданих послуг № 2 від 15.08.2019, рахунком на оплату № 2 від 15.08.2019, платіжним дорученням № 587 від 19.08.2019, випискою з банку за 19.08.2019.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 18000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Агро Центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротандем» про стягнення 904476 грн 49 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротандем» (вул. Інтернаціоналістів, буд. 5, оф. 305, м. Суми, 40034, код 41112365) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Агро Центр» (вул. Котляревського, 1/27, оф. 340, м. Полтава, 36020, код 39374646) 659000 грн 89 коп. боргу, 166194 грн 38 коп. пені, 13974 грн 41 коп. 3% річних, 65306 грн 90 коп. інфляційних втрат, 13567 грн 15 коп. витрат по сплаті судового збору, 18000 грн витрат на правничу допомогу.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Укр Агро Центр» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 19.09.2019.

Суддя О.Ю. Резніченко