РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2019Справа № 911/1337/19
За позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

до Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок»

про стягнення 50609,34 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики "Укрдорзв`язок" про стягнення 50609,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач споживав безобліково електричну енергію, в зв"язку з чим позивач донарахував вартість спожитої електроенергії на суму 50609,34 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.06.2019 позовну заяву передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 відкрито провадження у справі № 911/1337/19, постановлено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 01 2 отримав 11.07.2019 ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 08.07.2019 проте не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив у встановлений строк суду не надав. Про наслідки не подання відзиву відповідач був повідомлений ухвалою суду від 08.07.2019 про відкриття провадження у справі № 911/1337/19.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що Державне підприємство дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» не скористалось наданими процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідачі у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подали до суду відзивів на позов, а відтак не скористалися наданими їх процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

28.10.2005 між ЗАТ АЕС «Київобленерго» (Постачальник), в особі заступника директора з комерційних питань ЗАТ АЕС «Київобленерго» Черненко М.М., на підставі доручення № 276 від 28.03.20014, та Державним підприємством дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» ( Споживач), в особі директора Сірко М.Г. уклали договір про постачання електричної енергії № 229.

Відповідно до п.1 предметом Договору є: постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Згідно з п 2.1.1. - 2.1.4. договору, постачальник зобов`язується виконувати умови цього договору. Постачати споживачу електроенергію, як різновид товару: в межах 160 кВт приєднаної потужності в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток №1); згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання (додаток №7); із дотриманням граничних показників якості електричної енергії (додаток №6). Постачальник зобов`язаний повідомляти споживача про всі зміни тарифів на електричну енергію через засоби масової інформації за п`ять днів до введення їх у дію. Оплачувати споживачу платежі, які обумовлені цим договором.

Відповідно до п. 2.2.1 - 2.2.4 договору, споживач зобов`язаний виконувати умови цього договору. Дотримуватися режиму споживання електричної енергії та потужності згідно з умовами розділу 5 договору. Оплачувати постачальнику електричної енергії платежі згідно з Додатком №2 , Додатком № 4 до договору. Здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника електричної енергії та електроустановками споживача ( Додаток №5).

Відповідно до п. 2.2.5. договору, споживач зобов`язаний забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника електричної енергії за пред`явленням службового посвідчення до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, до засобів обліку електроенергії вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії в будь який час доби.

Відповідно до п. 3.1.1. та п. 3.1.4. договору, постачальник має право одержувати від споживача своєчасну плату за електричну енергію що поставлена чи поставляється за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі відповідно до умов цього договору та законодавства України. Постачальник має право вимагати відшкодування збитків, завданих постачальнику електричної енергії внаслідок порушення споживачем умов цього договору.

Відповідно до п. 3.1.5. договору, постачальник має право доступу на територію, на об`єкти споживача: до засобів облік електроенергії для зняття показів, проведення їх технічної перевірки, повірки, заміни, ремонту, модернізації, переносу, інших робіт з експлуатації засобів обліку, до пристроїв релейного захисту, автоматики, зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження, до пристроїв які забезпечують вимірювання потужності, показників якості електроенергії, до пристроїв які забезпечують вимірювання потужності, показників якості електроенергії, пристроїв комутації, що забезпечують можливість припинення чи обмеження постачання електроенергії, пристроїв компенсації реактивної потужності, електромереж та охоронних зон електромереж постачальника електроенергії, електроустановок споживача для встановлення засобів обліку; для контролю режимів споживання електроенергії, перевірки використання електронагрівального обладнання, правильності застосування тарифів на електроенергію, виявлення без облікового споживання електроенергії, виконання технічних заходів з метою недопущення несанкціонованого доступу споживача до засобів обліку електроенергії струмовідних частин, що розміщені перед обліком, інших робіт, передбачених нормативними документами і договором.

Відповідно до п. 4.2.3. договору, споживач сплачує постачальнику електричної енергії вартості електроенергії розраховану, виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання (згідно з методикою, затвердженою НКРЕ), у разі таких дій споживача : самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених методичними рекомендаціями НКРЕ.

Відповідно до п. 4.6. договору, у разі виявлення однією із сторін договору порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження, та документально підтвердити обставини, при яких сторона не несе відповідальності. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в акті робиться запис про відмову. У цьому випадку акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше двох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.

Відповідно до п. 7.1. договору, облік електроенергії, спожитої споживачем (Додаток № 3.1.) та приєднаними до електричних мереж споживача ( Додаток № 3.2.) здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно - технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником електричної енергії розрахунковим шляхом в установленому порядку.

Відповідно до п. 7.5. - 7.6. договору, будь - які роботи, пов`язані з порушенням або зміною схеми розрахункового обліку електричної енергії, заміною типу розрахункового засобу обліку електричної енергії, проводяться за погодженням з постачальником електричної енергії та споживачем і в присутності представників заінтересованих сторін оформляються відповідним актом. Постачальник електричної енергії має право знімати контрольні покази лічильників у споживача та виставляти додаткові рахунки у разі заниження споживачем фактичних обсягів споживання електроенергії станом на вказане число розрахункового періоду.

Відповідно до п. 9.5. договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2005. Договір уважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

До матеріалів справи позивачем також додано додатки до договору №229 від 28.10.2005, а саме, додаток №1 в якому визначено обсяги постачання електричної енергії споживача та субспоживача (договірні величини споживання електричної енергії споживача), додаток № 2 в якому визначено порядок розрахунків, додаток 3.1. в якому визначено перелік об`єктів ДП «Укрдорзв`язок», що живляться від мереж постачальника електричної енергії або від мереж, додаток №4 щодо зняття показів засобів обліку електричної енергії, додаток № 6 в якому узгоджено показники якості електричної енергії на межі балансової належності, додаток №7 акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, додаток №8 зразок звіту про використану електроенергію, додаток №9 в якому визначено перелік цехів, підрозділів споживача ДП «Укрдорзв`язок», додаток №10 в якому визначено розрахунок втрат електроенергії в мережі споживача, додаток № 11 в якому визначено порядок та режим роботи електронагрівальних установок, додаток № 12 в якому визначено порядок участі споживача в графіках обмеження електроспоживання та графіках відключень.

Також в матеріалах справи міститься акт № 479 від 01.09.2005 технічної перевірки розрахункових засобів обліку електроенергії на напрузі 380/220В та передачі пломб на відповідальне збереження.

Пунктом 3.4. договору та п. 7 додатку № 2 до договору №229 від 28.10.2005 визначено, що споживач має виконати оплату інших платежів в п`ятиденний термін після дати зазначеної в рахунку на оплату. До інших платежів відноситься пеня, інфляційні нарахування, чотирьохкратна неоплачена вартість спожитої електричної енергії понад договірні величини, п`ятикратна вартість перевищення договірних величин споживання електричної потужності, суми завданих збитків, плата за послуги з відновлення електропостачання, за перетоки реактивної енергії, непланову перевірку, проведену експертизу розрахункових засобів обліку, плата за недотримання показників якості електроенергії, тощо.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір № 229 від 28.10.2005 про електропостачання електричної енергії, як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У своїй позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 50609,34 грн. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електроенергією.

В обґрунтування своїх позовних вимог до матеріалів справи позивачем було додано складений, як це передбачено п. 4.6. договору № 229 від 28.10.2005, акт про порушення № К039487 від 03.10.2018. Відповідно до акту за наслідками перевірки, передбаченої п. 2.2.5, 3.1.5. договору, уповноваженими представниками позивача ( Калінчук Р.Р . ст. інспектор 2114, Пушняк С.В. інспектор 2050, Підопригори О.М. пр. інженер 1671) було виявлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: с. Гореничі, Урочище Кочур 1 , порушив: « п.п. 1 , п. 5.5.5., п. 8.2.6 ПР РЕЕ, а саме, самовільне підключення на шпильки трансформатора 04 кВт від ТП 345 поза приладом обліку. Електроенергія, що споживається не враховується та не сплачується.» Відповідно до акту під час проведення перевірки був присутній уповноважений представник відповідача, начальник дільниці Лучко В.А . Відповідно до акту, представник відповідача: « Від зауважень та підпису відмовився». Також в акті міститься інформація щодо часу, дати та місця проведення засідання комісією з розгляду даного акту про порушення. В акті зазначено: « На засідання комісії запрошується споживач або уповноважена ним особа. У разі неявки його на засідання комісії цей акт розглядається без участі споживача або уповноваженої особи».

Відповідно до "Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією" затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 за № 562 далі Методика № 562 (чинна на момент виявлення правопорушення) методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника; підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку (п.п. 5, 6 п. 2.1).

До матеріалів справи додано лист № 07/314/1528 від 22.10.2018, яким позивач повідомив відповідача про час та місце проведення засідання комісією з розгляду даного акту про порушення, як передбачено п. 8.2.6 - 8.2.7. "Правил роздрібного ринку електричної енергії", які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики за № 312 від 14.03.2018 (далі - Правила № 312). Докази надсилання листа відповідачу містяться в матеріалах справи.

Відповідач відповіді на лист позивача не надав. Доказів в спростування наведених позивачем обставин до матеріалів справи відповідачем додано не було.

Пунктом 8.2.6. Правил № 312 визначено, що на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. У разі відмови споживача або представника споживача від отримання повідомлення про місце, час і дату засідання комісії або відсутності споживача або його представника за адресою, визначеною у даних щодо споживача, наявних в оператора системи, оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну. Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи. Комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. За рішенням оператора системи у зв`язку з отриманням результатів експертизи чи інших даних, які не були відомі на момент ухвалення рішення комісією, але мають суттєве значення, рішення комісії може бути переглянуте у порядку, встановленому цими Правилами, протягом 1 року, починаючи з дня, наступного за днем його прийняття. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Згідно п. 8.2.7 Правил № 312 (в чинній на момент виявлення правопорушення редакції) кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.

Пунктом 8.2.7 Правил № 312 (в чинній на момент розгляду справи редакції) визначено, що кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом. Якщо судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили оператор системи скасовує відповідний акт про порушення.

До матеріалів справи додано протокол засідання комісії №008 від 31.10.2018, яке проводилось за відсутності відповідача, за результатами засідання комісії відповідача визнано таким, що здійснив самовільне підключення на шпильки трансформатора поза приладом обліку, а також визначено що акт № 039487 від 03.10.2018 підлягає розрахунку за 182 дні з 07.06.2018 по 03.10.2018. До матеріалів справи долучено попередній розрахунок по акту № 03487 від 03.10.2018 за 119 днів (період з 07.06.2018 до 03.10.2018) на загальну суму 50609,34 грн. Позивачем також додано повідомлення про оплату за листопад 2018 року від 24.11.2018 по акту порушення ПКЕЕ № К039487 споживачу ДП "Укрдорзв`язок" на загальну суму 50609,34 грн. Докази направлення протоколу, розрахунку заборгованості та повідомлення про оплату відповідачу додано до матеріалів справи ( фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 18.12.2018, опис, та накладна №882 від 18.12.2018).

У відповідності до "Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень", затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.13., нормативними строками пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єктів поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2,3 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Оскільки, позивач здав поштове відправлення до пересилання з вкладеними в нього повідомленням про оплату, розрахунком та протоколом засідання комісії, 18.12.2018, з урахуванням нормативів пересилання рекомендованої кореспонденції у межах області, відповідач вважається таким, що отримав документи позивача 22.12.2018.

Отже, відповідач отримав повідомлення про оплату (по акту №039487) 22.12.2018 та зобов`язаний був сплатити кошти за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів, тобто до 22.01.2019. Таким чином, судом встановлено, що прострочення відповідачем по виконанню свого обов`язку зі сплати грошових коштів за необліковану електричну енергію настало з 23.01.2019.

Відповідачем до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів оплати коштів за необліковану електричну енергію у розмірі 50609,34 грн. Жодних доказів в спростування або заперечення наведених позивачем обставин відповідачем не додано також.

Крім того, відповідач не скористався наданим йому ст. 165 Господарського процесуального кодексу України правом, відзив на позовну заяву не подав.

Отже, матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано, наявність заборгованості з оплати заборгованості з необлікованої електричної енергії у розмірі 50609,34 грн.

Відтак, позові вимоги щодо стягнення суми вартості не облікованої електричної енергії з відповідача у розмірі 50609,34 грн., підлягають задоволенню повністю

Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення Суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Господарський суд приходить до висновку, що визначені у позовній заяві, позовні вимоги, а саме стягнення вартості необлікованої електричної енергії у розмірі 50609,34 грн. підлягають задоволенню повністю.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства дорожнього зв`язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв`язок» (03179, м. Київ, вул. Михайла Чалого, буд. 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2 - Б, ) вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електроенергії у розмірі 50609 ( п`ятдесят тисяч шістсот дев`ять) грн. 34 коп. та судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Усатенко І.В.