СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2019 р. Справа № 917/209/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. 2594 П/1-7) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.07.2019 року, постановлену у приміщенні вказаного суду суддею Кльопов І.Г., повний текст якої складено 18.07.2019 року у справі №917/209/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища", м.Вінниця,

до:

1. Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628, м.Кременчук,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Кременчук" м. Кременчук,

3. Кременчуцька міська рада Полтавської області, м. Кременчук,

про визнання недійсним рішення, визнання недійсною угоди

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 18.07.2019 року клопотання Кременчуцької міської ради Полтавської області та Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628 про зупинення провадження у справі - задоволені. Зупинено провадження у справі №917/209/19 до закінчення перегляду справи №910/1258/18 в касаційному порядку.

Позивач із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу до місцевого господарського суду для подальшого розгляду.

Представник другого відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Представники позивача, першого відповідача та третього відповідача в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач, ТОВ "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища", звернувся до місцевого господарського суду із позовною заявою до відповідачів - (1) Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628, (2) ТОВ "Кліар Енерджі-Кременчук", (3) Кременчуцька міська рада Полтавської області, в якій просив суд:

- визнати недійсним (скасувати) п 20.2.3 рішення Кременчуцької міської ради від 09.08.2018 "Про надання, вилучення та оформлення земельних ділянок в оренду в м.Кременчуці"

- визнати недійсною Угоду від 23 серпня 2018 року про розірвання договору про встановлення земельного сервітуту від 06 жовтня 2011 року в редакції від 27.05.2013, яка була укладена між Кременчуцькою міською радою Полтавської області, Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Кременчук".

Господарським судом Полтавської області ухвалою від 04.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Також, господарським судом Полтавської області розглядалася справа №917/1258/18 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища", м. Вінниця до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцьке підприємство з санації полігону" м. Кременчук 2) Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628, м. Кременчук, 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Кременчук", м. Кременчук 4) Кременчуцької міської ради Полтавської області, м. Кременчук про визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 20.10.2017 року до договору про встановлення земельного сервітуту від 06.10.2011 року в редакції від 27.05.2013 року.

Рішенням від 06.03.2019 у справі №917/1258/18 суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища", м. Вінниця у задоволенні позову.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" подано до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на рішення господарського суду Полтавської області.

Ухвалою господарського суду від 25.04.2019 року у справі №917/209/19 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища" та зупинено провадження у справі № 917/209/19 до набрання чинності рішення у справі №917/1258/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Альтернативні енергосистеми та технології захисту навколишнього природного середовища", м. Вінниця до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцьке підприємство з санації полігону" м. Кременчук 2) Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628, м. Кременчук, 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кліар Енерджі-Кременчук", м. Кременчук 4) Кременчуцької міської ради Полтавської області, м. Кременчук про визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 20.10.2017 року до договору про встановлення земельного сервітуту від 06.10.2011 року в редакції від 27.05.2013 року.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 рішення господарського суду Полтавської області від 06.03.2019 по справі №917/1258/18 скасовано та постановлено нове рішення, яким позов задоволено.

Ухвалою суду від 25.06.2019 у справі №917/209/19 поновлено провадження у справі, оскільки рішення у справі №917/1258/18 набрало законної сили, а отже обставини, що зумовили зупинення провадження у справі - відпали.

В подальшому, від Кременчуцької міської ради Полтавської області (вхід. №7478 від 18.07.2019.) та Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628 (від 12.07.2019 вхід. №7178) надійшли клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду справи №910/1258/18 в касаційному порядку.

В обґрунтування клопотання про зупинення провадження у справі заявники зазначають, що не погоджуючись з рішенням апеляційної інстанції, звернулися із касаційною скаргою до Верховного Суду про скасування постанови Східного апеляційного господарського суду, у зв`язку з чим, враховуючи те, що позовна вимога у справі №917/209/19 є похідною вимогою від основної вимоги, заявленої у справі №917/1258/18, провадження у справі слід зупинити до закінчення перегляду справи №910/1258/18 в касаційному порядку.

Оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду від 18.07.2019 року клопотання Кременчуцької міської ради Полтавської області (вхід. №7478 від 18.07.2019.) про зупинення провадження у справі та клопотання Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628 (від 12.07.2019 вхід. №7178) про зупинення провадження у справі - задоволені, провадження у справі №917/209/19 зупинено до закінчення перегляду справи №910/1258/18 в касаційному порядку.

В обґрунтування свого рішення про зупинення провадження у справі, місцевий господарський суд зазначив, що позовна вимога у справі №917/209/19 є похідною вимогою від основної вимоги, заявленої у справі №917/1258/18, суд дійшов висновку про пов`язаність справ, оскільки у ній встановлюються обставини, що мають суттєве значення для розгляду справи №917/209/19, а тому суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду справи №910/1258/18 в касаційному порядку на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме - пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, та вказує, що підстави для зупинення проваджені були відсутні, оскільки на момент постановлення оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду у цій справі - 917/209/19, рішення у справі №917/1258/18 вже забрало законної сили.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та переглядаючи справу в межах, встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до положень пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку, зокрема, господарського судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до положень статті 284 Господарського процесуального кодексу України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, рішення у справі №917/1258/18 набрало законної сили 27.05.2019 року - в день прийняття відповідної постанови Східного апеляційного господарського суду.

Таким чином, станом на 18.07.2019 року у місцевого господарського суду була відсутня процесуальна можливість та підстави зупинити провадження у справі № 917/209/19 у зв`язку із розглядом справи №917/1258/18 на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, оскільки станом на 18.07.2019 року судове рішення у справі №917/1258/18 все набрало законної сили.

Право зупинити провадження у справі до закінчення перегляду справи в касаційному порядку передбачено пунктом 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України і може бути реалізовано лише у разі перегляду касаційною інстанцією судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду постановлена за умов порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а тому ця ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Відповідно до вимог частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, У випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про зупинення провадження у справі, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 18.07.2019 року - скасувати.

Справу передати на розгляд господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.09.2019

Головуючий суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя М.М. Слободін