ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1539/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Савченко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Оборський Я.В. за довіреністю (приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції);

від відповідачів: 1. ТОВ "Іст Оілс Україна": не з`явився;

2. ТОВ "Агроінвестгруп": не з`явився;

3. ОСОБА_1 : не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвестгруп" та ОСОБА_1 про стягнення 394459,68дол.США.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвестгруп" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 412414,36дол.США.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна" генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Д2-КБ/623 від 07.12.2017р. з додатковими угодами до нього, кредитного договору №010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р., належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвестгруп" договору поруки №12/Д2-КБ/1713 від 12.12.2018р. та належне виконання ОСОБА_1 договору поруки №12/Д2-КБ/1719 від 13.12.2018р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.06.2019р. відкрито провадження у справі №916/1539/19, ухвалено справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.06.2019р. о 11:00.

В підготовчому засіданні від 27.06.2019р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 23.07.2019р. о 12:30, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.06.2019р. викликано сторін у підготовче засідання відкладене на 23.07.2019р. о 12:30.

В підготовчому засіданні від 23.07.2019р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 20.08.2019р. о 12:10, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2019р. викликано сторін у підготовче засідання відкладене на 20.08.2019р. о 12:10.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.07.2019р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

12.08.2019р. за вх.суду№16080/19 позивач звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом за кредитним договором №010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р. у розмірі 394459,68доларів США, в тому числі: за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1 ЗО 1/1 від 27.12.2018р. в сумі 200000,00дол.США; за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/2 від 28.12.2018 в сумі 194 459,68дол.США.

В підготовчому засіданні від 20.08.2019р. оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи д розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.08.2019р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 11.09.2019р. о 11:00.

В судовому засіданні від 11.09.2019р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/1539/19.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд встановив:

Як вказує позивач, 07.12.2017р. між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») (позивач, Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна» (відповідач 1, Позичальник) було укладено генеральний договір на здійснення кредитних операцій №01/Д2-КБ/623 від 07.12.2017р. (далі генеральний договір), з додатковими угодами до нього №01/Д2-КБ/623/1 від 26.04.2018р., №01/Д2-КБ/623/2 від 24.07.2018р., №01/Д2-КБ/623/3 від 07.08.2018р., №01/Д2-КБ/623/4 від 12.12.2018р., №01/Д2- КБ/623/5 від 09.01.2019р., відповідно до умов якого Кредитор зобов`язується здійснювати на користь Позичальника у межах ліміту та сублімітів передбачених пунктами 1.2, 1.3 генерального договору, в порядку, визначеному статтею 2 генерального договору, а Позичальник зобов`язаний виконати усі обов`язки, що витікають зі змісту кредитної операції, генерального договору, умов та договорів, і здійснити повне погашення заборгованості у межах строку кредитної операції (п.1.1. генерального договору).

Позивач зазначає, що 12.12.2018р., в рамках генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Д2-КБ/623 від 07.12.2017р. між Кредитором та Позичальником було укладено кредитний договір №010/Д2- КБ/1301 (далі кредитний договір) відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику кредит з лімітом кредитної операції 1 000 000,00 дол. США з максимальним строком користування траншем 120 календарних днів, останнім днем строку дії ліміту кредитної операції - 05.12.2019. Кредит надається шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок Позичальника вказаний у Повідомленні про вибірку кредитних коштів, порядок сплати процентів - щомісячно, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно в останній день строку дії ліміту (п.1.1. - 1.15 кредитного договору).

Згідно з повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/1 від 27.12.2018р. та повідомленням про продовження строку траншу № 010/Д2-КБ/1301/1/1 від 22.01.2019р. Позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 200000,00дол. США строком до 15.05.2019 та сплатою 6% річних. Згідно з повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/2 від 28.12.2018р. та повідомленням про продовження строку траншу № 010/Д2-КБ/1301/2/1 від 22.01.2019р. Позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 200000,00дол.США строком до 20.05.2019р. та сплатою 6 % річних. Згідно з повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/3 від 17.01.2019р. Позичальник отримав кредитні кошти в розмірі 58000,00дол.США строком до 08.05.2019р. та сплатою 6 % річних.

Як стверджує позивач, видача кредитних коштів підтверджується також меморіальними ордерами та виписками по рахунку (електронні документи), копії яких додані до позовної заяви.

Позивач зазначає, що для забезпечення зобов`язань відповідача-1 за кредитним договором укладено було укладено договори поруки, а саме 12.12.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвестгруп» (Поручитель, відповідач 2) було укладено договір поруки №12/Д2-КБ/1713, 13.12.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач 3) було укладено договір поруки №12/Д2-КБ/1719.

Відповідно до Розділу «Визначення термінів» договорів поруки №12/Д2-КБ/1713 від 12.12.2018р. та №12/Д2-КБ/1719 від 13.12.2018р. Позичальником є Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна», забезпечені зобов`язання - всі та окремі зобов`язання Позичальника перед Кредитором, що випливають з умов кредитного договору, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати комісій, пені штрафів та інших платежів, у т.ч. відшкодування документально підтверджених витрат та документально підтверджених збитків Кредитора, пов`язаних з неналежним виконанням Позичальником умов кредитного договору, кредитний договір - генеральний договір на здійснення кредитних операцій №01/Д2-КБ/623 від 07.12.2017р. та кредитний договір «Найкраща ринкова ставка» №010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р. до генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Д2-КБ/623 від 07.12.2017р., які укладені між Позичальником і Кредитором, із змінами і доповненнями до них, що внесені та можуть бути внесені в майбутньому.

Відповідно до п. 1.1 договорів поруки відповідач 2 та відповідач 3 зобов`язались відповідати перед позивачем солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору, за умовами якого Позичальник зобов`язаний: повернути кредит у розмірі 1000000,00дол.США, в порядку, передбаченому кредитним договором, не пізніше 05.12.2019р., або іншої дати, визначеної відповідно до умов Кредитного договору; сплатити проценти за користування кредитом у розмірі, порядку та строки, визначені кредитним договором або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов кредитного договору та/або визначеному додатковими договорами/правочинами до кредитного договору, укладеними після набуття чинності цим договором.

Відповідно до п.1.2 договорів поруки відповідач 2 та відповідач 3 відповідають перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строку, визначені кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Відповідно до п. 2.1 договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань, Поручителі та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п. 2.1 Умов проведення кредитних операцій (Додаток №1 до Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Д2-КБ/623 від 07.12.2017р.) за користування кредитом Позичальник сплачує проценти, які розраховуються на основі визначеної договором процентної ставки.

Відповідно до п. 2.2 Умов проценти за користування Кредитом Позичальник сплачує щомісяця на рахунок нарахованих доходів Кредитора, зазначений у договорі, не пізніше останнього банківського дня кожного місяця та в день повного погашення кредиту в такому порядку: в першому календарному місяці користування кредитом проценти сплачуються за період з дня видачі Кредиту по день, що передує передостанньому банківському дню місяця; в наступних календарних місяцях проценти сплачуються за період з передостаннього банківського дня попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує передостанньому банківському дню поточного місяця; в останній календарний місяць користування кредитом проценти сплачуються за період з передостаннього банківського дня попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує дню повного погашення кредиту.

Як вказує позивач, Позичальником порушені умови кредитного договору в частині своєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами, а саме 01.02.2019р. не сплачено: 1084,93дол.США процентів за січень 2019 року за першим траншем, 1084,93дол.США процентів за січень 2019 року за другим траншем та 123,95дол.США процентів за січень 2019 року за третім траншем. За змістом пунктів 10.1-10.2 генерального договору у разі порушення Позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань Кредитор має безумовне право вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості у зв`язку з чим з 01.02.2019р. позивач набув безумовного права вимагати дострокового повного погашення заборгованості за виданими кредитами. В зв`язку з порушенням умов кредитного договору, позивачем було направлено на адреси відповідачів вимогу за вих. №140/8/73 від 04.02.2019р. про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором №010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р., укладеного в рамках генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Д2-КБ/623 від 07.12.2017р., водночас, вимоги позивача залишились не задоволеними.

Позивач зазначає, що станом на день подання позову заборгованість відповідача 1 за основною заборгованістю (тіло кредиту) за кредитним договором №010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р. становила 412414,36дол.США, в тому числі: за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/1 від 27.12.2018р. - 200000,00дол.США; за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/2 від 28.12.2018р. - 200000,00дол.США; за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/3 від 17.01.2019р. - 12414,36дол.США.

Як вказує позивач, під час розгляду справи було здійснено часткове погашення за кредитним договором за рахунок реалізації заставного майна СТОВ «Надія України» у виконавчому провадженні за виконавчим написом на договорі застави від 11.12.2017р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хильою О.В. за реєстровим №2109, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та СТОВ «Надія Україна» для забезпечення зобов`язань ТОВ «Іст Оілс Україна» за кредитним договором №010/ Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р., що укладений в рамках генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Д2-КБ/623 07.12.2017р., а саме повне погашення за тілом кредиту за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/3 від 17.01.2019р. в сумі 12414,36дол. США та часткове погашення по тілу кредиту за повідомленням про вибірку кредитних коштів №010/Д2- КБ/1301/2 від 28.12.2018р. в сумі 5540,32дол.США у зв`язку з чим заборгованість за кредитом за кредитним договором №010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р. станом на день розгляду справи складає 394459,68дол.США у тому числі: за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/1 від 27.12.2018р. у сумі 200000,00дол.США; за повідомленням про вибірку кредитних коштів №010/Д2-КБ/1301/2 від 28.12.2018р. у сумі 194459,68дол.США.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом за кредитним договором №010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р. у сумі 394459,68дол.США у тому числі: за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/1 від 27.12.2018р. у сумі 200000,00дол.США; за повідомленням про вибірку кредитних коштів №010/Д2-КБ/1301/2 від 28.12.2018р. у сумі 194459,68дол.США.

Відповідачі в засідання суду не з`явилися, відзивів на позов не надали, своїм правом на захист не скористалися у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В обґрунтування підсудності звернення позивача з даним позовом до господарського суду про стягнення солідарно з юридичної особи та фізичної особи позивач посилається на те, що п.1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України визначене, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких с фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого с юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. Таким чином, вищевикладена правова норма відносить до компетенції господарських судів дві категорії справ: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого (тобто зобов`язання) є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. При цьому, друга складова п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України не містить обмежень щодо суб`єктного складу самого правочину, визначальним в даному випадку є суб`єктний склад зобов`язання, в забезпечення виконання якого було укладено правочин. У свою чергу, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України). За змістом ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018р. по справі №910/1733/18 викладено наступні висновки щодо підсудності аналогічного спору господарським судам.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, яким чинні Господарський процесуальний кодекс України та Цивільний процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України у редакції вищевказаного Закону суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017р.).

Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до положень статей 553, 554, 626 Цивільного кодексу України за договором поруки, який є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором та поручителем; поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Тобто, договір поруки укладається кредитором і поручителем в забезпечення виконання боржником основного зобов`язання.

Виходячи з аналізу змісту та підстав поданого позову, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» як кредитор подало до господарського суду позов до фізичної особи, як поручителя за договором поруки, що укладений на забезпечення зобов`язання за кредитним договором, стороною якого є юридична особа. Тобто, між позивачем та відповідачем 3 наявний спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, стороною якого є юридична особа, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а випадки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, чітко визначені положеннями статті 20 ГПК України (як приклад, пункти 5, 10, 14 статті 20 ГПК України).

Отже, враховуючи викладене, з дати набрання чинності Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII до юрисдикції господарських судів належать спори щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Положення пункту 1 частини першої статі 20 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують також належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці, з об`єднанням таких позовних вимог із вимогами до особи - боржника за основним зобов`язанням.

Предметом розгляду за даним позовом є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкти господарювання. Крім цього, позивачем заявлена позовна вимога до поручителя фізичної особи, який уклав правочин в забезпечення виконання зобов`язання відповідача 1 (суб`єкта господарської діяльності). За таких обставин, враховуючи приписи статей 4, 20, 45 ГПК України, даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.12.2017р. між позивачем та відповідачем 1 було укладено генеральний договір на здійснення кредитних операцій №01/Д2-КБ/623 від 07.12.2017р. з додатковими угодами до нього №01/Д2-КБ/623/1 від 26.04.2018р., №01/Д2-КБ/623/2 від 24.07.2018р., №01/Д2-КБ/623/3 від 07.08.2018р., №01/Д2-КБ/623/4 від 12.12.2018р., №01/Д2- КБ/623/5 від 09.01.2019р., відповідно до умов якого Кредитор зобов`язується здійснювати на користь Позичальника у межах ліміту та сублімітів передбачених пунктами 1.2, 1.3 генерального договору, в порядку, визначеному статтею 2 генерального договору, а Позичальник зобов`язаний виконати усі обов`язки, що витікають зі змісту кредитної операції, генерального договору, умов та договорів, і здійснити повне погашення заборгованості у межах строку кредитної операції (п.1.1. генерального договору).

12.12.2018р., в рамках генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Д2-КБ/623 від 07.12.2017р. між позивачем та відповідачем 1 було укладено кредитний договір №010/Д2- КБ/1301 відповідно до умов якого позивач надає відповідачу 1 кредит з лімітом кредитної операції 1000000,00дол.США з максимальним строком користування траншем 120 календарних днів, останнім днем строку дії ліміту кредитної операції - 05.12.2019р. Кредит надається шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок відповідача 1 вказаний у Повідомленні про вибірку кредитних коштів, порядок сплати процентів - щомісячно, не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно в останній день строку дії ліміту.

Для забезпечення зобов`язань відповідача 1 за кредитним договором було укладено договори поруки, а саме 12.12.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінвестгруп» (Поручитель, відповідач 2) було укладено договір поруки №12/Д2-КБ/1713, 13.12.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач 3) було укладено договір поруки №12/Д2-КБ/1719.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором Банк зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Надання відповідачу 1 кредитних коштів підтверджується наданими до матеріалів справи меморіальними ордерами та виписками по рахунку (електронні документи).

Згідно п.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 553 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що відповідачем 1 були порушені умови кредитного договору в частині своєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами, а саме 01.02.2019р. не сплачено: 1084,93дол.США процентів за січень 2019 року за першим траншем, 1084,93дол.США процентів за січень 2019 року за другим траншем та 123,95дол.США процентів за січень 2019 року за третім траншем.

За змістом пунктів 10.1-10.2 генерального договору у разі порушення Позичальником строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань Кредитор має безумовне право вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості у зв`язку з чим з 01.02.2019р. позивач набув безумовного права вимагати дострокового повного погашення заборгованості за виданими кредитами.

В зв`язку з порушенням умов кредитного договору, позивачем було направлено на адреси відповідачів вимогу за вих. №140/8/73 від 04.02.2019р. про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором №010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р., укладеного в рамках генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Д2-КБ/623 від 07.12.2017р., водночас, вимоги позивача залишились не задоволеними.

Як встановлено судом, станом на день подання позову заборгованість відповідача 1 за основною заборгованістю (тіло кредиту) за кредитним договором №010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р. становила 412414,36дол.США, в тому числі: за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/1 від 27.12.2018р. - 200000,00дол.США; за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/2 від 28.12.2018р. - 200000,00дол.США; за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/3 від 17.01.2019р. - 12414,36дол.США.

Під час розгляду справи було здійснено часткове погашення за кредитним договором за рахунок реалізації заставного майна СТОВ «Надія України» у виконавчому провадженні за виконавчим написом на договорі застави від 11.12.2017р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хильою О.В. за реєстровим №2109, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та СТОВ «Надія Україна» для забезпечення зобов`язань ТОВ «Іст Оілс Україна» за кредитним договором №010/ Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р., що укладений в рамках генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Д2-КБ/623 07.12.2017р., а саме повне погашення за тілом кредиту за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/3 від 17.01.2019р. в сумі 12414,36дол. США та часткове погашення по тілу кредиту за повідомленням про вибірку кредитних коштів №010/Д2- КБ/1301/2 від 28.12.2018р. в сумі 5540,32дол.США

Станом на день розгляду справи заборгованість за кредитом за кредитним договором №010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р. складає 394459,68дол.США у тому числі: за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/1 від 27.12.2018р. у сумі 200000,00дол.США; за повідомленням про вибірку кредитних коштів №010/Д2-КБ/1301/2 від 28.12.2018р. у сумі 194459,68дол.США.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року) (рішення Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України»).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення солідарно з відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвестгруп» та ОСОБА_1 заборгованості за кредитом за кредитним договором № 010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р. у розмірі 394459,68дол.США, в тому числі: за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/1 від 27.12.2018р. у сумі 200000,00дол.США, за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/2 від 28.12.2018р. в сумі 194459,68дол.США, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 165069,12грн. покладаються на відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Іст Оілс Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроінвестгруп» та ОСОБА_1 в рівних частинах відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвестгруп", ОСОБА_1 про стягнення 394459,68дол.США. - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 8, офіс 32/3, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) заборгованість за кредитом за кредитним договором № 010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р. у розмірі 394459,68доларів США, в тому числі: за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1 ЗО 1/1 від 27.12.2018р. в сумі 200000,00дол.США; за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/2 від 28.12.2018р. в сумі 194459,68дол.США.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвестгруп" (65009, м. Одеса, Французький бульвар, 66/1, офіс 602Б, ), яке є солідарним боржником з Товариством з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 8, офіс 32/3, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) заборгованість за кредитом за кредитним договором № 010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р. у розмірі 394459,68доларів США, в тому числі: за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1 ЗО 1/1 від 27.12.2018р. в сумі 200000,00дол.США; за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/2 від 28.12.2018 в сумі 194 459,68дол.США.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) який є солідарним боржником з Товариством з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна" (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 8, офіс 32/3, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) заборгованість за кредитом за кредитним договором №010/Д2-КБ/1301 від 12.12.2018р. у розмірі 394459,68доларів США, в тому числі: за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1 ЗО 1/1 від 27.12.2018р. в сумі 200000,00дол.США; за повідомленням про вибірку кредитних коштів № 010/Д2-КБ/1301/2 від 28.12.2018 в сумі 194 459,68дол.США.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Оілс Україна" (68001, Одеська область, м.Чорноморськ, вул. Праці, 8, офіс 32/3, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) 55023,04грн. судового збору.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвестгруп" (65009, м. Одеса, Французький бульвар, 66/1, офіс 602Б, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) 55023,04грн. судового збору.

7. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) 55023,04грн. судового збору.

Накази видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 18 вересня 2019р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова