ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2019 р. Справа №909/797/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.,

секретар судового засідання Федорів Н.В.

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 30.07.2019 (м. Івано-Франківськ, суддя Малєєва О.В.) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно

у справі № 909/797/19

за позовом Акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль, м.Київ

до відповідачів:

1) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Ігоря Маркіяновича, м.Долина, Івано-Франківська область

2) ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .Долина, Івано-Франківська область

про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №011/38438/446084 від 12.09.2018 в сумі 719 440,04 грн., з яких кредитні кошти - 645 057,64 грн., відсотки - 74 382, 40 грн.,

представники сторін в судове засідання 19.09.2019 не з`явилися.

28.07.2019 до Господарського суду Івано-Франківської області надійшов позов Акціонерного товариства (надалі АТ) Райффайзен Банк Аваль про солідарне стягнення з фізичної особи-підприємця (надалі ФОП) ОСОБА_3 та фізичної особи ОСОБА_2 719 440,04 грн. заборгованості за кредитним договором №011/38438/446084 від 12.09.2018, з яких 645 057,64 грн. кредитних коштів та 74 382, 40 грн. відсотків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ФОП ОСОБА_3 (позичальником) та АТ Райффайзен Банк Аваль було укладено кредитний договір, за яким позичальнику надано кредит в розмірі 700 000 грн. Зі сторони позичальника вказаний договір належним чином не виконувався як в частині сплати щомісячних платежів, так і в частині сплати відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим банк скористався своїм правом та пред`явив вимогу про дострокове погашення кредиту, яка також не була виконана позичальником. Виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором було забезпечено договором поруки №011/38438/446084/ІІ, укладеним між ОСОБА_2 (поручителем) та АТ Райффайзен Банк Аваль.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.07.2019 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №909/797/19.

29.07.2019 до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява АТ Райффайзен Банк Аваль про забезпечення вищезазначеного позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , а саме на квартиру загальною площею 93,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач мотивував свою заяву про забезпечення позову тим, що заявлені вимоги мають значний розмір, а відповідач-1 неналежно виконував свої зобов`язання за кредитним договором, в тому числі після пред`явлення банком вимоги, що свідчить про наявність великої ймовірності відчуження цього майна на користь третіх осіб або здійснення інших дій, що значно зменшать вартість майна.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 30.07.2019 у задоволенні заяви АТ Райффайзен Банк Аваль про забезпечення позову у справі №909/797/19 було відмовлено.

Постановляючи ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач обґрунтував заяву про забезпечення позову виключно потенційною можливістю ухилення відповідача від виконання судового рішення; водночас він не навів конкретних обставин, що можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову, і відповідно до ст. 74 ГПК України не подав докази на їх підтвердження. Крім того, суд зазначив, що предметом позову у даній справі є стягнення грошових коштів, а позивач просить накласти арешт на нерухоме майно; доказів того, що у відповідача відсутні будь-які грошові кошти, в тому числі і на рахунках в банку, або інше майно, за рахунок якого може відбутись погашення заборгованості, не подано.

Не погодившись із даною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку з підстав невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви про забезпечення позову.

При цьому скаржник покликається на наступне:

1) підстави для звернення АТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою про забезпечення позову випливають з наступного: спірний кредит не забезпечений іпотекою; умови кредитного договору щодо погашення заборгованості позичальником не виконуються; після направлення банком вимоги, позичальник не здійснив жодних дій для погашення заборгованості в добровільному порядку та не надав жодних пропозицій щодо вирішення питання в позасудовому порядку; позовні вимоги банку мають значний розмір, а невиконання позичальником своїх зобов`язань спричиняє матеріальні збитки банку. Зважаючи на вищенаведене, позивач вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, належну відповідачу-1, є адекватним заходом, що сприятиме запобіганню можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів банку при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог;

2) необґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про те, що можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення є виключно потенційною, оскільки банк надав розрахунок заборгованості за кредитним договором, який свідчить, що ФОП ОСОБА_3 не має наміру виконувати свої кредитні зобов`язання, адже більше шести місяців не сплачує навіть часткові платежі по кредиту;

3) зважаючи на те, що забезпечення позову це виключно тимчасовий захід, направлений на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду, банк не може погодитись з твердженням суду про необхідність надання банком доказів про відсутність у ФОП Полікарчика І.М. будь-яких інших грошових коштів, майна, за рахунок якого може відбутись погашення заборгованості.

Відповідачі не виконали вимог ухвали суду від 20.08.2019 та не подали відзивів на апеляційну скаргу.

Жодна із сторін не забезпечила явку своїх представників в судове засідання, хоча кожна належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо здійснити без представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами доводи та докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім`я заявника, його місце проживання чи перебування, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Таким чином, з вказаних положень законодавства вбачається, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У своїй заяві про забезпечення позову АТ «Райффайзен Банк Аваль» покликається лише на ті обставини, які є підставою позову у даній справі на неналежне виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором, а також на невиконання ним вимоги банку про дострокове погашення кредиту. Єдиним доказом, який позивач поклав в основу своєї заяви про забезпечення позову є розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Однак, сам лише факт порушення відповідачем-1 своїх зобов`язань за кредитним договором не свідчить про існування обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, як цього вимагає ст. 136 ГПК України.

Із заяви про забезпечення позову АТ «Райффайзен Банк Аваль» не вбачається, що майно, наявне у відповідача, може зникнути, зменшитися в кількості, або може погіршитися його якість на момент виконання рішення в результаті об`єктивних чи суб`єктивних причин. Доказом таких обставин могло би бути, зокрема, вчинення відповідачем активних дій, спрямованих на приховування або відчуження майна; дій, спрямованих на уникнення відповідальності або перешкоджання законному стягненню; відсутність грошових коштів для виконання зобов`язання за спірними правочинами; незадовільний фінансовий стан; наявність відкритих виконавчих проваджень тощо.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що доводи АТ «Райффайзен Банк Аваль» є необґрунтованими та не свідчать про достатньо високу ймовірність ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу й на те, що обравши такий захід забезпечення позову як накладення арешту на житло, належне відповідачу-1, позивач не довів розумності та адекватності цього заходу забезпечення позову, а також наявності зв`язку між цим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, оскільки:

- відповідач-1 у даній справі є фізичною особою-підприємцем, що здійснює наступні види діяльності: вантажний автомобільний транспорт (основний вид); технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; надання в оренду вантажних автомобілів. Вказана фізична особа-підприємець не перебуває в процесі припинення (інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань);

- цільовим призначенням кредиту, який був наданий відповідачу-1 за кредитним договором №011/38438/446084 від 12.09.2018 є розвиток бізнесу, а до відносин між сторонами не застосовуються положення Закону України «Про споживче кредитування» (п.1.4 договору);

- предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 719 440,04 грн.;

- незважаючи на вищенаведене, позивач просить накласти арешт на об`єкт житлової нерухомості, належний відповідачу-1, не обґрунтувавши вартість цього об`єкта нерухомості, а також не навівши доказів того, що у відповідача-1 відсутні будь-які грошові кошти, в тому числі і на рахунках в банку, або інше майно, залучене до господарської діяльності відповідача-1, за рахунок якого може відбутись погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зважаючи на це, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, як такої, що постановлена відповідно до обставин справи та з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Із врахуванням того, що в судове засідання, призначене на 19.09.2019, сторони не з`явилися, відповідно до положень ч.5 ст.240 ГПК України, суд зазначає, що датою прийняття постанови у даній справі є дата складення повної постанови.

Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284, 287 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 30.07.2019 у справі №909/797/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль без задоволення.

Судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Матеріали оскарження ухвали повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік