ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.09.2019 р. Справа№ 914/1878/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В.П., розглянувши матеріали

заяви:ОСОБА_1 , м. Червоноград Львівської області,
про:про забезпечення позову,
у справі за позовом: ОСОБА_1 , м. Червоноград Львівської області,
до відповідача:товариства з обмеженою відповідальністю «Софро», смт. Жвирка Сокальського району Львівської області,
про: - визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства від 23.08.2018, оформленого протоколом 23/08/2018 від 23.08.2018, по четвертому питанню порядку денного, а саме: затвердження Нової редакції Статуту ТзОВ «Софро»; - визнання недійсним змін до Статуту ТзОВ «Софро», у вигляді нової редакції, затвердженої рішенням загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом № 23/082018 від 23.08.2018; - визнання недійсним та скасування запису у Єдиному державному реєстрі про проведення реєстраційної дії,
визнав, що подана заяву про забезпечення позову подана без додержання вимог, визначених статтею 139 Господарського процесуального кодексу України, з таких підстав.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, зобов`язав особу, яка бажає забезпечити позов, запропонувати власний спосіб зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Натомість позивач не подав пропозицій щодо зустрічного забезпечення, як передбачено процесуальним законом.

Підсумовуючи вищезазначене, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення обов`язково повинні міститися у заяві про забезпечення позову на підставі пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України. Водночас, питання щодо застосування чи незастосування таких пропозиції щодо зустрічного забезпечення вирішується судом на підставі положень статті 141 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 139 ГПК України, адже не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх. № 2505/19) з доданими до неї документами повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Після усунення виявлених порушень заявник у праві повторно подати заяву про забезпечення позову.

Додаток: заява про забезпечення позову з доданими документами на 62 арк.

Суддя Трускавецький В.П.