ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 року м.Дніпро Справа № 908/828/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Чередко А.Є.,

cекретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від АТ КБ "Приватбанк": Істамова Ірина Володимирівна, довіреність №1626-К-Н-О від 28.03.2019 року, адвокат;

представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк на ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.05.2019 року (повний текст складено 23.05.2019 року) у справі № 908/828/19 (суддя Горохов І.С.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Страйк Інтерпрайз, м. Запоріжжя

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.05.2019 року у справі № 908/828/19 було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 17, офіс. 361).

На вирішення судовому експерту поставлені наступні питання:

1. Чи відповідає наявний у матеріалах справи № 908/828/19 розрахунок заборгованості (прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна; прострочена заборгованість за відсотковою винагородою за користування майном; пеня за порушення грошового зобов`язання) лізингоодержувача (Товариство з обмеженою відповідальністю Страйк Інтерпрайз, ідентифікаційний код юридичної особи 39743387) перед Акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) умовам укладеного між вказаними сторонами договору фінансового лізингу № 4С16073ЛИ виходячи з вартості переданого майна у сумі 416 537 772,00 грн та погашення лізингових платежів за договором фінансового лізингу № 4С16073ЛИ від 28.08.2016?

2. У разі невідповідності розрахунку заборгованості (прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна; прострочена заборгованість за відсотковою винагородою за користування майном; пеня за порушення грошового зобов`язання) наведеного Акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570) в матеріалах справи № 908/828/19 здійснити розрахунок заявлених до стягнення сум у позові від 28.03.2019 з урахуванням умов договору фінансового лізингу № 4С16073ЛИ від 28.08.2016.

На виконання Інструкції про призначення і проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5, направлено судовому експерту Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (49000 м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 17, офіс. 361) матеріали господарської справи № 908/828/19.

Зупинено провадження у справі № 908/828/19 на час проведення судової економічної експертизи.

Ухвала мотивована тим, що:

- встановлення дійсного розміру заборгованості відповідача перед позивачем має істотне значення для справи;

- відповідач не погоджується з розрахунком заявлених до стягнення сум, власний розрахунок відповідач не надав, розмір заявлених позовних вимог є значним;

- при перевірці доданого позивачем до позову розрахунку заборгованості необхідно враховувати виписки по рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю Страйк Інтерпрайз, обсяг яких є великим;

- здійснений позивачем розрахунок заявлених до стягнення сум є складним;

- для з`ясування вказаних обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі АТ КБ Приватбанк вважає постановлену ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.05.2019 року по справі № 908/828/19 незаконною та необґрунтованою, оскільки вона ухвалена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт зазначає, що господарський суд Запорізької області врахував лише мотиви відповідача, а саме:

- значний розмір заявлених позовних вимог (суми заборгованості);

- складність здійсненого позивачем розрахунку заявлених до стягнення сум;

- великий обсяг виписок по рахункам ТОВ Страйк Інтерпрайз, відсутність у відповідача працівників, які мають знання та кваліфікацію для здійснення контр розрахунку суми нарахованої позивачем;

- непогодження відповідача з розрахунком заявлених до стягнення сум.

Апелянт вважає, що:

- наведені обставини не можуть бути підставою для призначення експертизи;

- відповідно до ч.1 ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, однак відповідач не скористався наданим процесуальним законом правом з метою захисту своїх прав та не надав будь-якого експертного висновку на вищепоставлені запитання або частину з них;

- судом не були враховані зазначенні АТ КБ Приватбанк у позовній заяві, у відповіді на відзив та відокремлені у розрахунку заборгованості відомості щодо зазначення конкретних сум, дат та складових заборгованості, по яких відбувалось погашення, з посиланням на долучені до позовної заяви розрахунок заборгованості та виписки по рахунках, по яких можна перевірити всі погашення на сплаті заборгованості за кожною складовою та, відповідно, нарахування заборгованості за кожною її складовою і така перевірка не потребує спеціальних знань та кваліфікації спеціаліста у відповідній галузі.

Скаржник зазначає, що ані відповідач у своєму клопотанні, ані господарський суд Запорізької області в оскаржуваній ухвалі, не навели обґрунтувань необхідності призначення у справі судової експертизи та не вказали, які саме спеціальні знання необхідні для перевірки вищезазначених питань, зокрема щодо розрахунку заборгованості по її складовим, і чому таку перевірку не може здійснити суд. Поставлені питання не вимагають спеціальних досліджень, їх вирішення віднесено до компетенції суду.

Скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.05.2019 року по справі № 908/828/19 скасувати, направити справу до господарського суду для подальшого розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач не погоджується з апеляційною скаргою АТ КБ Приватбанк, вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Зазначає, що:

- у відповідача відсутні працівники, які мають знання та кваліфікацію для здійснення контр розрахунку нарахованої позивачем суми;

- розмір заборгованості, розрахований позивачем не вірно та не відповідає умовам договору фінансового лізингу від 2О.О8.20І6 року № 4С16073ЛИ, оскільки відповідно до позову та розрахунку ставка пені-за порушення строків розрахована виходячи з 360 днів, замість 365;

- враховуючи те, що відповідач не погоджується з розрахунком заявлених до стягнення сум, власний розрахунок відповідач не надав, розмір заявлених позовних вимог є значним, а також те, що при перевірці розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позову, необхідно враховувати виписки по рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю Страйк Інтерпрайз, обсяг яких є великим, складність здійсненого позивачем розрахунку заявлених до стягнення сум, то для з`ясування вказаних обставин, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право;

- суд, для неупередженого розгляду справи, задовольнив частково клопотання відповідача від 15.05.2019 року та призначив економічну експертизу, проведення якої доручив іншій експертній установі, а не тій, що просив відповідач.

Стосовно доводів апелянта про не надання позивачем висновку експерта або власного розрахунку до суду, відповідач зазначив у відзиві на апеляційну скаргу, що не подав контр розрахунок через складність здійснення розрахунків та через відсутність спеціалістів у штаті підприємства, а скористався своїм правом для звернення до суду з клопотанням, оскільки через значний розмір документів та їх складність, відповідач не встиг би отримати висновок від експертної установи та подати його до суду, до прийняття рішення судом по справі.

Просить суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Позивач подав суду апеляційної інстанції відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує викладені відповідачем доводи.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач явку свого представника не забезпечив. Про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення слухання справи в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення, що свідчить про обізнаність позивача.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернулось з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Страйк Інтерпрайз про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № 4С16073ЛИ від 28.08.2016 року в розмірі 192 694 931,88 грн, з яких: прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна в розмірі 84 870 178,84 грн, прострочена заборгованість за відсотковою винагородою за користування майном в розмірі 69 830 826,48 грн, пеня за порушення грошового зобов`язання в розмір 37 993 926,56 грн.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду договір фінансового лізингу № 4С16073ЛИ від 28.08.2016 року з додатковими угодами, виписки по рахунку на підтвердження часткової оплати лізингових платежів, розрахунок заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, призначення судом судової експертизи має місце у випадку необхідності у спеціальних знаннях, якими не володіє суд, та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, без її призначення та є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ( ст. 74 Господарського процесуального кодексу України ).

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Обов`язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Судом встановлено, що відповідач заперечує щодо правильності проведених позивачем нарахувань і з причин, що від нього не залежать, зазначає на неможливість самостійно перевірити правильність проведених розрахунків та надати власний розрахунок (контр розрахунок).

З огляду на доводи та заперечення сторін, предмет спору у даній справі, на відсутність у суду необхідних спеціальних знань у сфері, іншій, ніж право, відсутність поданого сторонами іншого висновку експерта, задля забезпечення сторонам необхідних умов для доведення або заперечення фактичних обставин справи, з метою всебічного і об`єктивного вирішення судом спору, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності встановлення обставин, які входять до предмета доказування, зокрема, щодо фактичного розміру заборгованості відповідача з простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів, простроченої заборгованості за відсотковою винагородою за користування майном та пені.

Саме експерт, як особа, що володіє спеціальними знаннями, яких позбавлений суд, може встановити обставини, якими сторони у даній справі обґрунтовують свої позиції.

У разі, коли правильність розрахунку позивача не перевірити експертним шляхом, суд фактично залишить без належної оцінки наведені учасниками провадження обставини, тобто призведе до порушення принципу всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що скаржник в апеляційній скарзі не навів жодного обґрунтованого доводу щодо неправомірності оскаржуваної ухвали, а саме, щодо порушення місцевим господарським судом будь-яких норм матеріального чи процесуального права. Доводи, викладені апелянтом, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки фактично стосуються вирішення питань щодо розгляду справи по суті, тоді як в даному випадку апеляційним судом переглядається правомірність та законність ухвали суду першої інстанції про призначення у справі судової експертизи, тобто, питання щодо дотримання місцевим господарським судом норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Щодо доводів апеллянта про те, що відповідач не надав на спростування розрахунку заборгованості власного висновку експерта, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ч.1 ст.101 Господарського процесуального кодексу України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Згідно ч.1 ст.102 цього ж Кодексу матеріали, необхідні для проведення експертизи надає учасник справи, якщо експертиза проводиться на його замовлення.

З огляду на те, що необхідні для розрахунку дані знаходяться у позивача, можливість провести експертизу на замовлення відповідача, на думку колегії суддів, є сумнівна.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів як обґрунтовані, оскільки не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 287 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.05.2019 року у справі № 908/828/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Підписано в повному обсязі 25.09.2019 року.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.М. Білецька

Суддя: А.Є. Чередко