РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2019Справа № 910/9037/19
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега»

про стягнення 24666,24 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" про стягнення 24666,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем в силу положень ст.27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу, водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою суду від 15.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/9037/19, постановлено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 01 4 отримав 17.07.2019 ухвалу суду про відкриття провадження у справі 910/9037/19 від 15.07.2019.

02.08.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує частково, посилаючись на ту обставину, що при визначенні розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та страхового відшкодування позивачем не було враховано коефіцієнт фізичного зносу, який є передбаченим «Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003. В зв`язку з цим вартість відновлювального ремонту транспортного засобу та страхового відшкодування мала становити 15645,58 грн.

Позивач у визначені судом строки не надав до суду відповіді на відзив із доказами в спростування доводів відповідача, вказаних у відзиві.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2018 між Акціонерним товариством «СК «АХА Страхування» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник), укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 335195а8р. Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаними у розділах 5 та 6 цього договору. Застрахованим транспортним засобом відповідно до розділу 5 договору є транспортний засіб "Subaru Forester", д.р.н. НОМЕР_1 .

Вигодонабувачем відповідно до розділу 3 договору є ОСОБА_2 .

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих

транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Моторним (транспортним) страховим бюро України було встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до вказаної вище Інструкції у європротоколі зазначаються фактична дата, час та місце настання дорожньо-транспортної пригоди, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Як вбачається з матеріалів справи, водієм ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду № б/н від 08.12.2018 (європротокол).

Виходячи зі змісту вказаного повідомлення, 08.12.2018 у м. Рівне сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: "Subaru Forester", д.р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та «Ford Focus» д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

З відомостей, які містяться в повідомленні б/н від 08.12.2018 про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), вбачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю "Subaru Forester", д.р.н. НОМЕР_1 було завдано пошкодження (задній бампер).

Дослідивши зазначений європротокол, суд зазначає, що європротокол є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному європротоколі водій ОСОБА_4 вину в ДТП визнав.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку що повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду № б/н від 08.12.2018 (європротокол) є належним доказом, який підтверджує факт настання дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу у справі № 1.003.18.0021055 від 08.12.2018 страхувальник звернувся до страховика (АТ «СК «АХА Страхування») з метою виплатити страхове відшкодування на рахунок ФОП Артеменко Олексій Миколайович (СТО).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 1.003.18.0 від 03.01.2019 вартість ремонту транспортного засобу "Subaru Forester", д.р.н. НОМЕР_1 визначено у розмірі 24666,24 грн. Коефіцієнт фізичного зносу не застосовувався.

Згідно акту огляду транспортного засобу та звіту № 026К від 16.01.2019 про оцінку автомобіля "Subaru Forester", д.р.н. НОМЕР_1 та ремонтної калькуляції до нього, ринкову вартість транспортного засобу визначено у розмірі 327949,16 грн; вартість відновлювального ремонту визначено у розмірі 26155,65 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу визначено у розмірі 17377,28 грн.

Згідно рахунку №613 від 03.01.2019, виставленого ФОП Артеменко О.М. (СТО) вартість ремонту автомобіля "Subaru Forester", д.р.н. НОМЕР_1 становить 24666,24 грн. з ПДВ.

Відповідно до страхового акту № АХА2438237 від 08.01.2019 року та розрахунку до нього сума страхового відшкодування складає 24666,24 грн. (сума згідно рахунку СТО).

Згідно платіжного доручення № 526801 від 09.01.2019 суму вартості відновлювального ремонту автомобіля "Subaru Forester", д.р.н. НОМЕР_1 було сплачено на рахунок СТО (ФОП Артеменко Олексій Миколайович ) у розмірі 24666,24 грн.

Тобто сума розрахована позивачем та виплачена за ремонт автомобіля "Subaru Forester", д.р.н. НОМЕР_1 становить суму визначену у страховому акті № АХА2438237 від 08.01.2019 та складає 24666,24 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування від 19.03.2019 № ЕЛ_7486 на суму 24666,24 грн. (докази направлення та отримання в матеріалах справи).

Відповідач відповіді на заяву не надав, суму страхового відшкодування позивачу не сплатив.

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того

власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення

страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у

зв`язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1,3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, на підставі наведених норм цивільного законодавства та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (колишнє найменування ПрАТ "СК "АХА Страхування") виникло право вимагати суму страхового відшкодування в особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність вини водія транспортного засобу «Ford Focus» д.р.н. НОМЕР_2 в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08.12.2018, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, учасниками ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого зразка.

Суд зазначає, що при оформленні дорожньо-транспортної пригоди у такий спосіб (складання її учасниками європротоколу без виклику відповідного підрозділу Міністерства внутрішніх справ України) не виноситься постанова про адміністративне правопорушення та не направляються матеріали дорожньо-транспортної пригоди до суду для притягнення відповідальної за вчинення такої пригоди особи до відповідальності.

Тобто, унеможливлюється існування відповідних судових рішень (про притягнення особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності), які б встановлювали вину учасника дорожньо-транспортної пригоди. Проте, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Зі змісту наявного в матеріалах справи повідомлення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода, яка відбулась 08.12.2018, сталась внаслідок зіткнення транспортних засобів: "Subaru Forester", д.р.н. НОМЕР_1 та «Ford Focus» д.р.н. НОМЕР_2 .

Фактично з наведеної у повідомленні схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що водій транспортного засобу «Ford Focus» д.р.н. НОМЕР_2 , здійснив зіткнення з заднім бампером "Subaru Forester", д.р.н. НОМЕР_1 . Водій ОСОБА_4 вину визнав (розділ 14 європротоколу).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом «Ford Focus» д.р.н. НОМЕР_2 ., на момент скоєння ДТП застрахована в ПрАТ «АСК «Омега» на підставі полісу № АМ/002295452.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно витягу з бази МТСБУ, договором (полісом) № АМ/002295452 франшизу не передбачено, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100000,00 грн.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 24666,24 грн. шляхом переказу коштів на рахунок СТО. Отже позивач поніс фактичні затрати у розмірі 24666,24 грн.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, врахував ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб (100000,00 грн) за полісом № АМ/002295452 та наявність вини ОСОБА_4 і просив стягнути з відповідача 24666,24 грн. (сплачена позивачем сума страхового відшкодування).

02.08.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, посилаючись на ту обставину, що при визначенні розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу необхідно враховувати коефіцієнт фізичного зносу. В зв`язку з цим вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 15645,58 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до п. 7.38, 7.39 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 значення ЕЗ ( зносу) приймається таки, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ строк експлуатації яких не перевищує - 7 років для інших легкових КТЗ.

Також, відповідач у своєму відзиві зазначає що коефіцієнт фізичного зносу який мав бути застосований до складових КТЗ є однаково визначеним відповідачем у своєму відзиві, та у звіті №026К від 16.01.2019, який додано позивачем до матеріалів справи. Відповідно до розрахунку збитку та РМД у справі № 712 - 13242, який було додано відповідачем до відзиву, та звіту №026К від 16.01.2019, який міститься в позовній заяві, коефіцієнт фізичного зносу визначено у розмірі 0,6134.

Враховуючи вище викладені норми чинного законодавства, суд приймає до уваги заперечення відповідача.

Судом було виконано перерахунок суми страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який мав бути застосований до складових КТЗ (відповідно до розрахунку збитку та РМД у справі № 712 - 13242 та звіту №026К), а також, з урахуванням вартості відновлювального ремонту ( визначеного в рахунку № 613 від 03.01.2019 та ремонтної калькуляції, яка вказана в рахунку та долучена до позовної заяви). Згідно перерахунку суду ((2912,76 вартість робіт+7674,27 фарбування+294,12 малоцінні деталі+14706,00 запасні частини*(1-0,6134)) - 920,91 вирахування) суму страхового відшкодування визначено у розмірі 15645,58 грн.

Позивачем у визначені судом строки не було надано до суду відповіді на відзив з належними та допустимими доказами в спростування доводів відповідача, вказаних у відзиві.

Отже, обставини визначені позивачем у позовній заяві, визнаються такими, що підлягають задоволенню частково у розмірі 15645,58 грн.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

На підставі ст. 129 ГПК України, судові збір покладається на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17-А, ідентифікаційний код 21626809) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування у розмірі 15645 (п`ятнадцять тисяч шістсот сорок п`ять) грн. 58 коп. основного боргу та 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 47 коп. судового збору.

3. В частині позовних вимог про стягнення страхового відшкодування з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17-А, ідентифікаційний код 21626809) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аркс» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) у розмірі 9020,66 грн. - відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Усатенко І.В.