СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"16" вересня 2019 р. Справа № 922/832/18

Суддя-доповідач Бородіна Л.І., розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укртрансгаз в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз, м. Харків,

на рішення Господарського суду Харківської області від 30.07.2019 (суддя Сальнікова Г.І.), ухвалене в приміщенні Господарського суду Харківської області в м.Харкові о 12год. 12хв., повний текст якого складений 08.08.2019,

у справі №922/832/18,

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубремонт», м.Харків,

до відповідача: Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз», м. Харків,

про стягнення коштів в сумі 2743009,77 грн,

та за зустрічним позовом: Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз», м. Харків

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Трубремонт, м. Харків

про стягнення коштів в сумі 5653263,96грн,

ВСТАНОВИЛА:

30.03.2018 ТОВ «Трубремонт» звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз про стягнення суми боргу за виконані роботи за договором про закупівлю робіт від 30.11.2015 № у сумі 2632396,00грн, 90492,17грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 20121,60грн (т.1, а.с. 4-42).

24.04.2018 ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» звернулось до Господарського суду Харківської області із зустрічним позовом (з урахуванням уточнення до зустрічного позову) до ТОВ «Трубремонт» про стягнення пені у розмірі 4076656,48грн та штрафу у розмірі 1576607,48грн за порушення господарського зобов`язання за договором від 30.11.2015 № та зобов`язання повернути виконавчу документацію на виконані роботи Реконструкція газопроводу Шебелинка-Слов`янськ (заміна Ду 700 на Ду 500 км 1,1 68,0 довжиною 67,0 км) Краматорського ЛВУМГ Донецької області, Ділянка УТ 4 (км 39,9 км 55,1) (т.1, а.с. 46-87, т. 4, а.с. 51-60).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.07.2018 у справі №922/832/18 первісний позов задоволено у повному обсязі; стягнуто з АТ Укртрансгаз в особі філії УМГ «Харківтрансгаз» на користь ТОВ «Трубремонт» основний борг в сумі 2632396,00грн, 3 % річних в сумі 20121,60 грн, інфляційні втрати в сумі 90942,17грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 56100,00грн та 41145,14грн судового збору; у задоволенні зустрічного позову відмовлено (т.4,а.с.154-168).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 у цій справі рішення Господарського суду Харківської області від 30.07.2018 в частині стягнення з АТ Укртрансгаз в особі філії Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» на користь ТОВ «Трубремонт» інфляційних втрат в сумі 27409,29грн, 404,39грн судового збору скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову у цій частині відмовлено. В решті рішення Господарського суду Харківської області від 30.07.2018 у справі № 922/832/18 залишено без змін (т.5, а.с.68-77).

Постановою Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №922/832/18 касаційну скаргу АТ «Укртрансгаз» в особі філії Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» задоволено частково; рішення Господарського суду Харківської області від 30.07.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 у цій справі скасовано; справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області (т.5, а.с.159-167).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.07.2019 у справі №922/832/18 в задоволенні первісного позову та зустрічного позову відмовлено (т.6, а.с. 126-139).

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» із рішенням місцевого господарського суду не погодилось та 03.09.2019 звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 30.07.2019 у справі №922/832/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ «Укртрансгаз» у повному обсязі.

Одночасно скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, а повний текст рішення ним отриманий 16.08.2019, що, на його думку, свідчить про поважність причин пропуску строку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалене місцевим господарським судом 30.07.2019, повний текст складений 08.08.1019, отже, строк на подання апеляційної скарги сплив 28.08.2018, тоді як скаржник звернувся із апеляційною скаргою 03.09.2018, що вбачається із відомостей АТ Укрпошта, зазначених на конверті.

З наведеного вбачається, що апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 ГПК України строку на оскарження ухвали місцевого господарського суду.

Пунктом 2 частини 2 статті 256 ГПК України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Зі змісту положень статті 256 ГПК України вбачається, що факт отримання судового рішення не в день його проголошення або складення надає право скаржнику на поновлення строку на апеляційне оскарження за обставин, визначених у частині 2 статті 256 ГПК України.

Таким чином, розглянувши подане заявником апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи положення статті 256 ГПК України і зважаючи на подання апеляційної скарги в межах двадцятиденного строку з моменту отримання оскаржуваного судового рішення (14.08.2019), що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та відомостями АТ Укрпошта (т.6, а.с.140) , суд апеляційної інстанції вважає, що строк ним пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно із частиною 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 4 Закону України Про судовий збір визначені розміри ставок судового збору.

Згідно з підпунктами 1,2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018рік встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2018 року складає 1762,00грн.

Відповідно до частини 4 статті 6 Закону України Про судовий збір якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору, що справляється з апеляційних скарг на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При поданні зустрічної позовної заяви Акціонерним товариством Укртрансгаз в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз, сплачений судовий збір у сумі 82324,80грн, про що свідчить платіжне доручення від 19.04.2019 №12275 , що відповідає вимогам Закону України Про судовий збір ( т.1, а.с.84).

Отже, за подання апеляційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 123487,20грн.

Натомість, при поданні апеляційної скарги скаржником не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Платіжне доручення від 30.08.2019 №11365 на суму 173439,92грн, надане скаржником, не є належним доказом сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі у розумінні ст. 76 ГПК України з огляду на таке.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно із частинами 1,2 статтею 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України

29.03.2004 за N 377/8976, платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Згідно з п. 3.1 вказаної Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 7 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

У пункті 50 частини 2 додатку 7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті встановлено, що розрахунковий документ повинен містить, зокрема, дату його виконання з наступними реквізитами: « число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР або число зазначається цифрами ДД, місяць - словами, рік - цифрами РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку».

Судом встановлено, що надане скаржником до апеляційної скарги платіжне доручення від 30.08.2019 №11365 не відповідає вимогам п. 50 вказаної Інструкції, оскільки не містить підпису відповідального виконавця та відбиту штампа банку.

Також, вказане платіжне доручення не містить підпису платника та його печатки.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, платіжне доручення від 30.08.2019 №11365 не є належним та допустимим доказом, в розумінні статті 76 ГПК України, сплати скаржником судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши , що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, а саме: без доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківстрансгаз» слід залишити без руху на підставі статті 260 ГПК України та встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківстрансгаз» на рішення Господарського суду Харківської області від 30.07.2019 у справі №922/832/18 залишити без руху.

2. Встановити Акціонерному товариству «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківстрансгаз» десятиденний строк з дня вручення ухвали скаржнику для виправлення недоліків апеляційної скарги.

3. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Л.І. Бородіна