ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р. Справа №914/440/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів Т.Б. Бонк

О.І. Матущак,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Трускавецькурорт (надалі ПрАТ Трускавецькурорт) за №317 від 18.07.2019р. (вх. №01-05/2754/19 від 22.07.2019р.)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 01.07.2019р. про закриття провадження (суддя М.М. Синчук; повний текст ухвали складено 05.07.2019р.)

у справі № 914/440/19

за позовом: ПрАТ Трускавецькурорт

до відповідача: Виконавчого комітету Трускавецької міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 )

про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності,

за участю:

від позивача: Копинець А.В. адвокат (довіреність № 25 від 05.10.2018р.);

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

11.03.2019р. ПрАТ «Трускавецькурорт» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до Виконавчого комітету Трускавецької міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування: свідоцтва про право власності на нерухоме майно бланк серії НОМЕР_1 , виданого 11.08.2011р. Виконавчим комітетом Трускавецької міської ради на підставі рішення від 21.07.2011р. № 208, тип об`єкта: житловий будинок, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 », власник ОСОБА_1 ; - свідоцтва про право власності на нерухоме майно бланк серії НОМЕР_2 , виданого 11.08.2011р. Виконавчим комітетом Трускавецької міської ради на підставі рішення від 21.07.2011р. № 208, тип об`єкта: магазин з офісним приміщенням, адреса об`єкта: АДРЕСА_1 », власник ОСОБА_1 .

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.07.2019р. у справі №914/440/19 (суддя М.М. Синчук) закрито провадження у справі №914/440/19 за позовом ПрАТ "Трускавецькурорт" до Виконавчого комітету Трускавецької міської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності.

Ухвала суду мотивована тим, що власником спірного нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 є фізична особа ОСОБА_1 . Отже, спір у цій справі не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки стосується прав та інтерсів фізичної особи, яка не є підприємцем. Суд дійшов висновку про закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ПрАТ «Трускавецькурорт» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її прийнятою з порушенням норм процесуального права. На думку скаржника, суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, неправильно визначив правовідносини відповідно до встановлених обставин справи та дійшов висновку, який не відповідає цим обставинам. Зокрема апелянт зазначає, що в контексті спірних правовідносин вбачається наявність спору про право, яке пов`язане із захистом прав на об`єкт нерухомого майна не фізичної, а юридичної особи позивача у справі. Скаржник стверджує, що даний позов подано з метою захисту цивільного права ПрАТ «Трускавецькурорт» саме як власника нерухомого майна виробничих будівель Автотранспортного підприємства на АДРЕСА_3 . Особою, відповідальною за порушення цивільного права позивача, як власника нерухомого майна є Виконавчий комітет Трускавецької міської ради, який всупереч своєму ж рішенню від 21.07.2011р. № 208 «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» видав не одне (на громадську будівлю магазину згідно рішення), а вже два свідоцтва на цілком інші, ніж зазначено у рішенні два об`єкти нерухомого майна житловий будинок та розташовані в ньому приміщення магазину з офісним приміщенням. Оскільки державну реєстрацію прав відповідно до спірних свідоцтв про право власності на нерухоме майно проведено до 1 січня 2013 року, то для внесення запису про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав та його скасування достатньо скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а саме спірних помилкових свідоцтв. Скаржник звертає увагу, що скасування судом спірних свідоцтв про право власності на нерухоме майно вплине на право фізичної особи (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 ), який звертався до органу місцевого самоврядування з відповідною заявою оформити право власності на новозбудовану та прийняту в експлуатацію громадську будівлю магазину, щодо Виконавчого комітету Трускавецької міської ради вимагати видачі повторного свідоцтва, яке б відповідало прийнятому рішенню, або звернутись для реєстрації права власності на новозбудовану будівлю у діючому на сьогодні порядку. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 01.07.2019р. у справі №914/440/19 і направити справу для продовження розгляду до місцевого господарського суду.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач та третя особа не надали суду письмових відзивів на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Відповідач та третя особа не з`явились в судове засідання. Згідно повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень від 13.08.2019р. обізнані з датою, часом і місцем розгляду справи.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання представників сторін. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноважених представників відповідача та третьої особи.

Норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до пунктів 6, 10, 15 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Таким чином, до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб`єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, обставин у справі.

Згідно із частинами 1, 4 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п.10 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що спори з приводу захисту прав власності, у яких хоча б однією із сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, згідно зі статтею 19 ЦПК України розглядаються у порядку цивільного судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018р. у справі 820/3534/17 висловлено правову позицію про те, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Таким чином, якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на об`єкт нерухомого майна, то спір стосується права цивільного і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Предметом позову у цій справі є вимога про визнання недійсними та скасування: свідоцтва про право власності на нерухоме майно бланк серії НОМЕР_1 , видане 11.08.2011р. виконавчим комітетом Трускавецької міської ради на підставі рішення від 21.07.2011р. № 208, тип об`єкта: житловий будинок, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 , власник фізична особа ОСОБА_1 ; свідоцтва про право власності на нерухоме майно бланк серії НОМЕР_2 , видане 11.08.2011р. виконавчим комітетом Трускавецької міської ради на підставі рішення від 21.07.2011р. № 208, тип об`єкта: магазин з офісним приміщенням, адреса об`єкта: АДРЕСА_2 « АДРЕСА_4 », власник фізична особа ОСОБА_1 .

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 18.09.2008 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , номер запису НОМЕР_3 .

Виконкомом Трускавецької міської ради видав оспорювані свідоцтва про право власності на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_1 11.08.2011 року, тобто після проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП.

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що спір у даній справі є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки фізичної особи - ОСОБА_1 , який зазначений в оспорюваних свідоцтвах власником нерухомого майна.

При цьому, та обставина, що фізична особа ОСОБА_1 не був зазначений позивачем під час подання позову як відповідач, не може бути підставою для розгляду спору господарськими судами, адже предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків такої фізичної особи.

Апелянт зазначає, що в контексті спірних правовідносин вбачається наявність спору про право, яке пов`язане із захистом прав на об`єкт нерухомого майна не фізичної, а юридичної особи позивача у справі, і даний позов подано з метою захисту цивільного права ПрАТ «Трускавецькурорт» саме як власника нерухомого майна.

У зв`язку з цим суд наголошує, що апелянт (позивач) як юридична особа не позбавлений права звернутись за захистом своїх прав до суду цивільної юрисдикції відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанцій обгрунтовано та підставно закрив провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскілький даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського прийнята у відповідності до норм процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись, ст. ст. 20, 86, 231, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Трускавецькурорт за №317 від 18.07.2019р. (вх. № 01-05/2754/19 від 22.07.2019р.) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Львівської області від 01.07.2019р. у справі № 914/440/19 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Т.Б. Бонк

Суддя О.І. Матущак