УХВАЛА

м. Київ

11.09.2019Справа № 910/3353/16

За заявою доПідприємства «Ера», заснованого на власності Житомирської обласної ради українського фонду «Реабілітація інвалідів» (ідентифікаційний код: 36427794) Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» (ідентифікаційний код: 22056977)
пробанкрутство
Суддя Омельченко Л.В.

За участю секретаря судового засідання Терещенко Л.С.

Особи, які беруть участь у справі:

Розпорядник майна боржника арбітражна керуюча Коротка А.В.
Від кредиторів: Головного Управління Державної фіскальної служби України у м. Києві - Шаповал Є.Ю. - предст. за довір. № 1995-26-15-10- 12-06 від 14.05.2019 Фізичної особи-підприємця Маняченка О.А. - Арбузов О.О. - адвокат (свідоцтво КВ № 000227) за довірен. № б/н від 09.04.2019 Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві - Посвистак С.М. - предст. за довір № 87 від 05.07.2019 Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сордант» - Барабаш М.Ю.- предст. за довір. № б/н від 05.09.2019. Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» - Рижий М.М. - за довір. № 1 від 09.09.2019.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.03.2016 порушено провадження у справі № 910/3353/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд", призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Коротку А.В. Попереднє засідання у справі призначено на 28.04.2016.

Ухвалою попереднього засідання від 19.05.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" на загальну суму 26 657 386,69 грн, визнано кредиторами Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд":

- Підприємство "Ера", засноване на власності Житомирської обласної ради українського фонду "Реабілітація інвалідів" (ідентифікаційний код 36427794) на суму 20 013 780,00 грн;

- ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39468697) на суму 1 950 702,30 грн;

- Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант" (ідентифікаційний код 38013531) на суму 186 671, 25 грн.

Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів вимоги Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант" (ідентифікаційний код 38013531) на суму 4 506 233,14 грн як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Крім того, відмовлено Публічному акціонерному товариству "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант" (ідентифікаційний код 38013531) у визнанні кредитором Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" (ідентифікаційний код 33056977) на суму 36 073 979,48 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 припинено провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" задоволено частково, затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 21 964 482,30 грн, ухвалу господарського суду міста Києва від 25.09.2014 у справі № 910/3353/16 у частині затвердження реєстру вимог кредиторів на загальну суму 26 657 386,69 грн та у частині визнання кредитором Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант" на суму 186 671, 25 грн - вимоги четвертої черги та у частині окремого внесення до реєстру вимог кредиторів вимоги Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант" на суму 4 506 233,14 грн як такі, що забезпечені заставою майна боржника, скасовано, відмовлено Приватному акціонерному товариству «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сордант», від імені та в інтересах якого діє ТОВ «Компанія по управлінню активами «Домініон-Капітал», у визнанні кредитором Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.09.2016 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант" задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 скасовано, ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у частині розгляду кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант" скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд в іншому складі суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.10.2016 справу у частині розгляду кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.11.2016.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.01.2017 визнано Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон-Капітал", кредитором боржника на суму 50 060 883,87 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 апеляційні скарги приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" та Підприємства "Ера", заснованого на власності Житомирської обласної ради українського фонду "Реабілітація інвалідів", на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/3353/16 задоволено частково; ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 року у справі № 910/3353/16 у частині включення окремо до реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" вимог Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон-Капітал", на суму 9 294 000,00 грн як такі, що забезпечені заставою майна боржника, змінено; прийнято у цій частині нове рішення, яким включено окремо до реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" вимоги Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон-Капітал", на суму 8 877 000,00 грн як такі, що забезпечені заставою майна боржника; в іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 року у справі № 910/3353/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2017 ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 та Постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2017 у справі № 910/3353/16 скасовано; справу № 910/3353/16 (у частині розгляду кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон Капітал") передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 відсторонено голову правління Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" - Хоменка В.М . від посади голови правління боржника, виконання відповідних обов`язків голови правління покладено на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Коротку А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2018 визнано Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон-Капітал", кредитором боржника на загальну суму 49 643 572,28 грн, з яких: 29 317 980,80 грн - вимоги четвертої черги; 11 448 591,48 грн - вимоги шостої черги; 8 877 000,00 грн - окремо, як забезпечені заставою майна боржника.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2018 апеляційні скарги арбітражного керуючого Короткої А.В. та Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.02.2018 у справі № 910/3353/16 - залишено без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 28.02.2018 у справі № 910/3353/16 - залишено без змін.

Постановою Господарського суду м. Києва від 23.10.2018 у справі № 910/3353/161 припинено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд" (ідентифікаційний код 33056977), припинено повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Короткої А.В. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1016 від 01.08.13), визнано Приватне акціонерне товариство "Київфундаментбуд" (ідентифікаційний код 33056977) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Нестеренка О.А. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 15 від 27.02.13).

Крім того, вказаною вище постановою Господарського суду м. Києва призначено на 22.10.19 о 10:10 судове засідання для розгляду поданого ліквідатором звіту та ліквідаційного балансу банкрута.

Не погоджуючись із зазначеною постановою місцевого господарського суду, Фізична особа підприємець Маняченко О.А. звернувся до місцевого апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Господарського суду м. Києва від 23.10.2018 у справі № 910/3353/16 та направити справу на розгляд до Господарського суду м. Києва на стадію розпорядженням майном боржника.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2019 апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Маняченка О.А. було задоволено, Постанову Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 у справі № 910/3353/16 скасовано, матеріали справи № 910/3353/16 направлено до Господарського суду міста Києва на стадію розпорядження майном боржника.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного 13.06.2019, справу № 910/3353/16 розподілено на суддю Омельченка Л.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 справу № 910/3353/16 за заявою Підприємства «Ера», заснованого на власності Житомирської обласної ради українського фонду «Реабілітація інвалідів» (ідентифікаційний код: 36427794) до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» (ідентифікаційний код: 22056977) про банкрутство було прийнято до провадження суддею Омельченком Л.В., розгляд справи призначено на 22.07.2019 об 11:40, здійснено виклик у судове засідання учасників справи та розпорядника майна боржника арбітражну керуючу Коротку А.В., явку якої визнано обов`язковою, встановлено строк до 19.07.2019 (включно) учасникам справи для подачі до суду письмових пояснень/заперечень по суті справи з урахуванням висновків, викладених у Постанові Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2019.

27.06.2019 через відділ діловодства суду від Фізичної особи-підприємця Маняченка О.А. надійшла заява про відмову від заяви про перегляд Постанови господарського суду міста Києва від 23.10.2018 за нововиявленими обставинами.

03.07.2019 через відділ діловодства суду від Фізичної особи-підприємця Маняченка О.А. надійшли уточнення до заяви про відмову від заяви про перегляд постанови Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 заяву фізичної особи-підприємця Маняченка О.А. про повернення заяви про перегляд Постанови господарського суду м. Києва від 23.10.2018 у справі № 910/3353/16 за нововиявленими обставинами задоволено, повернуто фізичній особі-підприємцю Маняченку О.А. заяву про перегляд Постанови Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 № 910/3353/16 із доданими до неї документами, повернуто Фізичній особі-підприємцю Маняченку О.А. ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України 2 881, 50 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн 50 коп судового збору, перерахування якого підтверджується квитанцією від 22.03.2019 № 256.

18.07.2019 від арбітражної керуючої Короткої А.В. надійшли письмові пояснення та додаткові документи до них, а також клопотання про розгляд кредиторських вимог з урахуванням вказаних пояснень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 було відкладено розгляд справи на 11.09.2019 об 11:40, здійснено виклик у судове засідання: розпорядника майна боржника арбітражну керуючу Коротку А .В. ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; Головне управління Державної фіскальної служби України у м. Києві; Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві; Товариство з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали», встановлено строк до 09.09.2019 учасникам справи та кредиторам, які подали заяви з грошовими вимогами до боржника, для подачі письмових пояснень/заперечень стосовно розгляду вказаних грошових вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 прийнято заяву Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (ідентифікаційний код:39439980 ) про визнання кредитором боржника на суму 309 474, 25 грн, розгляд якої призначено у попередньому засіданні суду 11.09.2019 об 11:40 у приміщенні Господарського суду міста Києва, зобов`язано розпорядника майна боржника розглянути грошові вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (ідентифікаційний код:39439980) до боржника на суму 309 474, 25 грн, надати суду докази їх визнання або ж відхилення у встановленому порядку та повідомити кредитора про наслідки розгляду заяви, докази чого надати суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) про грошові вимоги до боржника у розмірі 68 840,08 грн, розгляд якої призначено у попередньому засіданні суду 11.09.2019 об 11:40 у приміщенні Господарського суду міста Києва, зобов`язано розпорядника майна боржника розглянути заяву та надати суду докази їх визнання або ж відхилення у встановленому порядку, повідомивши кредитора про наслідки розгляду заяви, докази чого надати суду, зобов`язано боржника надати до суду довідку про заборгованість по заробітній платі та іншим супутнім платежам перед ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) станом на дату розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» (ідентифікаційний код:16468589) про визнання кредитором боржника на суму 3 600 000, 00 грн, розгляд якої призначено у попередньому засіданні суду 11.09.2019 об 11:40 у приміщенні Господарського суду міста Києва, зобов`язано розпорядника майна боржника розглянути грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» до боржника, надати суду докази їх визнання або ж відхилення у встановленому порядку та повідомити кредитора про наслідки розгляду заяви, докази чого надати суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 заяву ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) про визнання грошових вимог до боржника, що складаються з суми 92 471,24 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) на усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог, встановлено ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 заяву ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) про визнання грошових вимог до боржника у частині невиплаченої заробітної плати у розмірі 11 039,11 грн прийнято до розгляду у попередньому засіданні суду 11.09.2019 об 11:40 у приміщенні Господарського суду міста Києва, зобов`язано розпорядника майна боржника розглянути грошові вимоги ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ), надати суду докази їх визнання або ж відхилення у встановленому порядку та повідомити кредитора про наслідки розгляду заяви, докази чого надати суду. Заяву ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) про визнання грошових вимог до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 112 704,90 грн залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) на усунення недоліків заяви, встановлено ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази сплати судового збору за подання заяви у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 112 704,90 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про визнання кредитором боржника на суму 214 130,10 грн залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві на усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог, встановлено Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази надсилання заяви про визнання кредитором боржнику та розпоряднику майна боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 заяву ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) про визнання грошових вимог до боржника у частині невиплаченої заробітної плати у розмірі 8 452,00 грн прийнято до розгляду у попередньому засіданні суду 11.09.2019 об 11:40 у приміщенні Господарського суду міста Києва, зобов`язано розпорядника майна боржника розглянути грошові вимоги ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) до боржника, надати суду докази їх визнання або ж відхилення у встановленому порядку та повідомити кредитора про наслідки розгляду заяви, докази чого надати суду. Заяву ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) про визнання грошових вимог до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 172 515,00 грн залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) на усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог до боржника у цій частині, встановлено ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази сплати судового збору за подання заяви у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 172 515,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 заяву ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ) про визнання грошових вимог до боржника у частині невиплаченої заробітної плати у розмірі 12 836,73 грн прийнято до розгляду у попередньому засіданні суду 11.09.2019 об 11:40 у приміщенні Господарського суду міста Києва, зобов`язано розпорядника майна боржника розглянути грошові вимоги ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ) до боржника у цій частині, надати суду докази їх визнання або ж відхилення у встановленому порядку та повідомити кредитора про наслідки розгляду заяви, докази чого надати суду. Заяву ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ) про визнання грошових вимог до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 151 656,96 грн залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ) на усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог до боржника у цій частині, встановлено ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ) спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази сплати судового збору за подання заяви у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 151 656,96 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 заяву ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 ) про визнання грошових вимог до боржника у частині невиплаченої заробітної плати у розмірі 5 379,25 грн прийнято до розгляду у попередньому засіданні суду 11.09.2019 об 11:40 у приміщенні Господарського суду міста Києва, зобов`язано розпорядника майна боржника розглянути грошові вимоги ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 ) до боржника у цій частині, надати суду докази їх визнання або ж відхилення у встановленому порядку та повідомити кредитора про наслідки розгляду заяви, докази чого надати суду. Заяву ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 ) про визнання грошових вимог до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 149 252,60 грн залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 ) на усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог до боржника у цій частині, встановлено ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 ) спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази сплати судового збору за подання заяви у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 149 252,60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 замінено кредитора у справі № 910/3353/16 - Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Києві (ідентифікаційний код: 40376133) на Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код: 42098368), відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про звільнення від сплати судового збору, заяву Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання кредиторських вимог до боржника у розмірі 971 140,95 грн залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали Головному управлінню Пенсійного фонду України у м. Києві на усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог, встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у м. Києві спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази сплати судового збору у відповідному розмірі та порядку.

15.08.2019 через відділ діловодства суду від Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві надійшли докази на вимогу ухвали суду про залишення заяви про визнання кредитором без руху, а саме: оригінал платіжного доручення № 1383 від 12.08.2019 на суму 2 756,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.08.2019 прийнято до розгляду заяву Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання кредитором боржника на суму 971 140, 95 грн, розгляд якої призначено у попередньому засіданні суду 11.09.2019 об 11:40 у приміщенні Господарського суду міста Києва, зобов`язано розпорядника майна боржника розглянути грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (ідентифікаційний код:42098368) до боржника на суму 971 140, 95 грн, надати суду докази їх визнання або ж відхилення у встановленому порядку та повідомити кредитора про наслідки розгляду заяви, докази чого надати суду.

16.08.2019 через відділ діловодства суду від Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування у м. Києві надійшла заява про усунення недоліків, встановлених Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 прийнято до розгляду заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про визнання кредитором боржника на суму 214 130,10 грн, розгляд якої призначено у попередньому засіданні суду 11.09.2019 об 11:40 у приміщенні Господарського суду міста Києва, зобов`язано розпорядника майна боржника арбітражну керуючу Коротку А.В. розглянути грошові вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві (ідентифікаційний код: 41312290) до боржника на суму 214 130, 10 грн, надати суду докази їх визнання або ж відхилення у встановленому порядку.

05.09.2019 через відділ діловодства суду від розпорядника майна боржника арбітражної керуючої Короткої А.В. надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи звіту за результатами розгляду кредиторських заяв з грошовими вимогами до боржника.

09.09.2019 на електрону пошту Господарського суду міста Києва від розпорядника майна боржника арбітражної керуючої Короткої А.В. надійшов супровідний лист та реєстр вимог кредиторів боржника станом на 09.09.2019, підписаний електронним цифровим підписом.

09.09.2019 на електрону пошту Господарського суду міста Києва від розпорядника майна боржника арбітражної керуючої Короткої А.В надійшло повідомлення про розгляд заяви Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у м. Києві про визнання кредитором боржника, підписане електронним цифровим підписом.

09.09.2019 на електрону пошту Господарського суду міста Києва від розпорядника майна боржника арбітражної керуючої Короткої А.В надійшла довідка щодо стану заборгованості по заробітній платі та іншим супутнім платежам перед гр. ОСОБА_8 , підписана електронним цифровим підписом,.

У судовому засіданні 11.09.2019 за клопотанням суд перевірив повноваження представника Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сордант» в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Паскаль» - Барабащ М.Ю.

Також присутній у судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Паскаль» надав пояснення щодо своїх повноважень, які були прийняті судом як належні та допустимі докази повноважень представника кредитора.

Присутній у судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сордант» заперечила щодо повноважень представника Фізичної особи підприємця Маняченка Олексія Анатолійовича зважаючи на те, що довіреність на представництво інтересів кредитора у суді підписано фізичною особою.

Представник Фізичної особи підприємця Маняченка Олексія Анатолійовича - Арбузов О . О. надав суду для огляду оригінал довіреності на представництво інтересів, яка була прийнята судом як належний та допустимий доказ повноважень представника кредитора, зважаючи на наявність у ній дійсного волевиявлення довірителя на представництво його інтересів у справі, яка наразі розглядається.

Присутня у судовому засіданні розпорядник майна боржника арбітражна керуюча Коротка А.В. надала пояснення щодо визнання та відхилення кредиторських заяв із грошовими вимогами до банкрута та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Присутній у судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Побутрембудматеріали» Рижий М.М. підтримав подану кредиторську заяву із грошовими вимогами до кредитора та просив включити їх до реєстру вимог кредиторів у шосту чергу.

Присутній у судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сордант» заперечив щодо кредиторських вимог Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві та просить включити їх до шостої черги реєстру вимог кредиторів. Крім того, представник Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Сордант» заперечував щодо клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про заміну кредитора правонаступником, бо вважав його таким, яке подано безпідставно.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві підтримав подану заяву із грошовими вимогами до боржника та просив включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши подану 25.05.2017 заяву ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) про грошові вимоги до боржника у розмірі 68 840,08 грн, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке.

З поданої ОСОБА_8 заяви з грошовими вимогами до боржника, вбачається, що ОСОБА_8 працювала у Приватному акціонерному товаристві «Київфундаментбуд» на посаді юрисконсульта з 12.11.2012 по 01.10.2013 за основним місцем роботи, а з 02.10.2013 - за сумісництвом. За твердженням заявника, за період її роботи на підприємстві боржником не було виплачено заборгованість по заробітній платі та оплату відпустки у зв`язку із вагітністю та пологами у розмірі 32 597,05 грн. У зв`язку з викладеним обставинами заявник звернувся до суду із заявою з грошовими вимогами до боржника, нарахувавши на суму невиплаченої заборгованості 3 % річних у розмірі - 3231,00 грн та інфляційні нарахування у розмірі - 36 012,03 грн.

На підтвердження указаних грошових вимог до боржника ОСОБА_8 до заяви про визнання кредитором боржника додано наступні документи: копія трудової книжки, копія довідки Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» вих. № 19-01 від 28.01.2014 щодо стану заборгованості по заробітній платі, копія довідки вих. № 18-01 від 24.01.2014 про середню заробітну плату (дохід) для призначення допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та у зв`язку з вагітністю та пологами, копія форми ОК-5 Пенсійного фонду України, копія наказу № 3к від 24.01.2014, розрахунок 3% річних, розрахунок інфляційних збитків.

Оцінивши подані заявником докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника у частині невиплаченої заробітної плати у розмірі 13 601,65 грн підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України України (далі - КзПП України), ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

До структури заробітної плати у силу ст. 2 Закону України "Про оплату праці" включаються виплати за виконану роботу, а також гарантії та компенсації за невідпрацьований час.

Так, згідно статті 3 КзПП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами у сфері державного і договірного регулювання оплати праці, визначено Законом України "Про оплату праці".

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження наявної заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 13 601,65 грн у матеріалах справи міститься копія довідки Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» вих. № 19-01 від 28.01.2014 щодо стану заборгованості по заробітній платі, відповідно до якої заборгованість Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» перед ОСОБА_8 по заробітній платі станом на 28.01.2014 становить 13 601,65 грн.

Щодо вимоги про оплату відпустки у зв`язку із вагітністю та пологами у розмірі 18 995,40 грн, суд відмовляє в її задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Основними завданнями Фонду та його робочих органів є серед іншого реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Як вбачається з п.1 ч.2 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Фонд зобов`язаний забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення, страхові виплати і надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг як допомога по вагітності та пологах.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявлені кредитором вимоги про оплату відпустки у зв`язку із вагітністю та пологами у розмірі 18 995,40 грн не можуть бути задоволені, оскільки відсутні правові підстави для стягнення вказаної заборгованості із боржника.

Щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу, які нараховано заявником у загальному розмірі 36 243,03 грн, суд відмовляє у їх задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, суд зазначає, що передбачена ст. 625 Цивільного кодексу України відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. Зокрема, дія ст. 625 ЦК України не поширюється на трудові правовідносини (з приводу заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва тощо) та сімейні правовідносин.

Відносини, які виникли між кредитором - ОСОБА_8 та боржником - Приватним акціонерним товариством «Київфундаментбуд», є трудовими і регулюються трудовим законодавством, а не нормами Цивільного кодексу України, який передбачає такий спосіб захисту порушених прав для договірних зобов`язань.

Враховуючи викладене вище, задоволенню та внесенню до реєстру вимог кредиторів підлягають вимоги ОСОБА_8 у розмірі 13 601,65 грн із віднесенням їх до першої черги задоволення.

Розглянувши подану 05.09.2016 заяву ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_8 ) про грошові вимоги до боржника у розмірі 180 967,00 грн, з яких 8 452, 00 грн - невиплачена заробітна плата з відпускними та 172 515,00 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, суд задовольняє її у частині невиплаченої заробітної плати з відпускними у розмірі 8 452,00 грн та залишає без розгляду у частині середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 172 515,00 грн, з огляду на таке.

Із поданої ОСОБА_4 заяви з грошовими вимогами до боржника вбачається, що згідно наказу № 45к від 12.09.2012 ОСОБА_4 , бувшого працівника Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» було звільнено з роботи за угодою сторін. Згідно довідки № 152/12 від 20.09.2012, яку надав боржник, заборгованість по заробітній платі становить 8452,00 грн, у тому числі відпускні - 7720,01 грн. У зв`язку із невиплатою нарахованої заробітної плати та відпускних на день звільнення заявник звернувся до боржника із вимогою, яка була отримана боржником. Станом на день звернення до суду нараховано заробітну плату та відпускні у загальному розмірі - 8452,00 грн, які виплачено не було.

На підтвердження указаних вимог до заяви про визнання кредитором боржника заявником додано наступні документи: копія довідки Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» вих. № 152/12 від 20.09.2012 щодо заборгованості по заробітній платі, копія паспорта ОСОБА_4 , копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_4 , копія вимоги про виплату заборгованості по заробітній платі із доказами її направлення та отримання боржником, копія трудової книжки ОСОБА_4 , копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо боржника, копія довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

До структури заробітної плати у силу ст. 2 Закону України "Про оплату праці" включаються виплати за виконану роботу, а також гарантії та компенсації за невідпрацьований час.

Так, згідно статті 3 КзПП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами у сфері державного і договірного регулювання оплати праці, визначено Законом України "Про оплату праці".

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження наявної заборгованості по виплаті заробітної плати та відпускних у розмірі 8 452,00 грн у матеріалах справи міститься копія довідки Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» вих. № 152/12 від 20.09.2012 щодо стану заборгованості по заробітній платі та відпускним, відповідно до якої заборгованість Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» перед ОСОБА_4 по заробітній платі становить на 20.09.2012 - 8 452, 00 грн, у тому числі відпускні - 7 720,01 грн, яка приймається судом як належний та допустимий доказ.

Щодо визнання грошових вимог у розмірі 172 515,00 грн у частині середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, суд залишає вказані вимоги без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до п. 3.9. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, не належать до фонду оплати праці суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Вказана позиція підтверджується висновками, викладеними у Постанові № 910/4518/16 від 30.01.2019 Великої Палати Верховного Суду, де у п. 34-35 встановлено, що з наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання заяви з грошовими вимогами до боржника), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання заяви з грошовими вимогами до боржника), ставки судового збору за заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника у межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною - складає два розміри мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Як вбачається із заяви ОСОБА_4 з грошовими вимогами до боржника, до неї не додано доказів сплати судового збору у частині вимог щодо середнього заробітку, розмір якого на момент подання заяви відповідно до Закону України «Про судовий збір» та Про «Державний бюджет України на 2016 рік» становить два розміри мінімальної заробітної плати.

У ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вказано, що до заяви кредитора в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 заяву ОСОБА_4 про визнання грошових вимог до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 172 515,00 грн залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_4 на усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 172 515,00 грн, встановлено ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_5 ) спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази сплати судового збору за подання заяви у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 172 515,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 11.09.2019 ОСОБА_4 вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 про усунення недоліків кредиторської заяви виконані не були, у зв`язку з чим суд дійшов правомірного висновку про залишення заяви із кредиторськими вимогами до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 172 515,00 грн, без розгляду.

Враховуючи викладене вище, задоволенню та внесенню до реєстру вимог кредиторів підлягають грошові вимоги ОСОБА_4 до боржника у розмірі 8 452, 00 грн із віднесенням їх до першої черги задоволення.

Розглянувши подану 05.09.2016 заяву ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 ) про грошові вимоги до боржника у розмірі 154 631,85 грн, з яких 5379,25 грн - невиплачена заробітна плата з відпускними та 149 252,60 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, суд дійшов висновку про її часткове задоволення у частині невиплаченої заробітної плати з відпускними у розмірі 5379,25 грн та залишає без розгляду у частині середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 149 252,60 грн, з огляду на таке.

Із поданої ОСОБА_5 заяви з грошовими вимогами до боржника вбачається, що згідно наказу № 45к від 12.09.2012 ОСОБА_5 , бувшого працівника Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» було звільнено з роботи за угодою сторін. Згідно довідки № 150/12 від 20.09.2012, яку надав боржник, заборгованість по заробітній платі становить 5379,25 грн, у тому числі відпускні - 4761,53 грн. У зв`язку із невиплатою нарахованої заробітної плати та відпускних на день звільнення заявник звернувся до боржника із вимогою, яка була отримана боржником. Станом на день звернення до суду нараховано заробітну плату та відпускні у загальному розмірі - 5379,25 грн, які виплачено не було.

На підтвердження указаних вимог до заяви про визнання кредитором боржника заявником додано наступні документи: копія довідки Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» вих. № 150/12 від 20.09.2012 щодо заборгованості по заробітній платі, копія паспорта ОСОБА_5 , копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_5 , копія вимоги про виплату заборгованості по заробітній платі із доказами її направлення та отримання боржником, копія трудової книжки ОСОБА_5 , копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо боржника, копія довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

До структури заробітної плати у силу ст. 2 Закону України "Про оплату праці" включаються виплати за виконану роботу, а також гарантії та компенсації за невідпрацьований час.

Так, згідно статті 3 КзПП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами у сфері державного і договірного регулювання оплати праці, визначено Законом України "Про оплату праці".

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження наявної заборгованості по виплаті заробітної плати та відпускних у розмірі 5379,00 грн у матеріалах справи міститься копія довідки Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» вих. № 150/12 від 20.09.2012 щодо стану заборгованості по заробітній платі та відпускним, відповідно до якої заборгованість Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» перед ОСОБА_5 по заробітній платі становить на 20.09.2012 - 5 379, 00 грн, у тому числі відпускні - 4 761,53 грн, яка приймається судом як належний та допустимий доказ.

Щодо визнання грошових вимог у розмірі 149 252,60 грн у частині середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, суд залишає вказані вимоги без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до п. 3.9. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, не належать до фонду оплати праці суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Вказана позиція підтверджується висновками, викладеними у Постанові № 910/4518/16 від 30.01.2019 Великої Палати Верховного Суду, де у п. 34-35 встановлено, що з наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання заяви з грошовими вимогами до боржника), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання заяви з грошовими вимогами до боржника), ставки судового збору за заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника у межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною - складає два розміри мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Як вбачається із заяви ОСОБА_5 з грошовими вимогами до боржника, до неї не додано доказів сплати судового збору у частині вимог щодо середнього заробітку, розмір якого на момент подання заяви відповідно до Закону України «Про судовий збір» та Про «Державний бюджет України на 2016 рік» становить два розміри мінімальної заробітної плати.

У ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вказано, що до заяви кредитора в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 заяву ОСОБА_5 про визнання грошових вимог до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 149 252,60 грн залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_5 на усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 149 252,60 грн, встановлено ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 ) спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази сплати судового збору за подання заяви у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 149 252,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 11.09.2019 ОСОБА_5 вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 про усунення недоліків кредиторської заяви виконані не були, у зв`язку з чим суд дійшов правомірного висновку про залишення заяви із кредиторськими вимогами до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 149 252,60 грн, без розгляду.

Враховуючи викладене вище, задоволенню та внесенню до реєстру вимог кредиторів підлягають грошові вимоги ОСОБА_5 до боржника у розмірі 5379,25 грн із віднесенням їх до першої черги задоволення.

Розглянувши подану 05.09.2016 заяву ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ) про грошові вимоги до боржника у розмірі 164 493,69 грн, з яких 12836,73 грн - невиплачена заробітна плата з відпускними та 151 656,96 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, суд задовольняє її у частині невиплаченої заробітної плати з відпускними у розмірі 12 836,73 грн та залишає без розгляду у частині середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 151 656,96 грн, з огляду на таке.

Із поданої ОСОБА_3 заяви з грошовими вимогами до боржника вбачається, що згідно наказу № 45к від 12.09.2012 ОСОБА_3 , бувшого працівника Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» було звільнено з роботи за угодою сторін. Згідно довідки № 151/12 від 20.09.2012, яку надав боржник, заборгованість по заробітній платі становить 12 836,73 грн, у тому числі відпускні - 12 169,19 грн. У зв`язку із невиплатою нарахованої заробітної плати та відпускних на день звільнення заявник звернувся до боржника із вимогою, яка була отримана боржником. Станом на день звернення до суду нараховано заробітну плату та відпускні у загальному розмірі - 12 169,19грн, які виплачено не було.

На підтвердження указаних вимог до заяви про визнання кредитором боржника заявником додано наступні документи: копія довідки Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» вих. № 151/12 від 20.09.2012 щодо заборгованості по заробітній платі, копія паспорта ОСОБА_3 , копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_3 , копія вимоги про виплату заборгованості по заробітній платі із доказами її направлення та отримання боржником, копія трудової книжки ОСОБА_3 , копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо боржника, копія довідки форми ОК-5 Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

До структури заробітної плати у силу ст. 2 Закону України "Про оплату праці" включаються виплати за виконану роботу, а також гарантії та компенсації за невідпрацьований час.

Так, згідно статті 3 КзПП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами у сфері державного і договірного регулювання оплати праці, визначено Законом України "Про оплату праці".

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження наявної заборгованості по виплаті заробітної плати та відпускних у розмірі 12 836,73 грн у матеріалах справи міститься копія довідки Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» вих. № 151/12 від 20.09.2012 щодо стану заборгованості по заробітній платі та відпускним, відповідно до якої заборгованість Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» перед ОСОБА_3 по заробітній платі становить на 20.09.2012 - 12 836, 73 грн, у тому числі відпускні - 12 169,19 грн, яка приймається судом як належний та допустимий доказ.

Щодо визнання грошових вимог у розмірі 151 656, 96 грн у частині середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, суд залишає вказані вимоги без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до п. 3.9. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, не належать до фонду оплати праці суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Вказана позиція підтверджується висновками, викладеними у Постанові № 910/4518/16 від 30.01.2019 Великої Палати Верховного Суду, де у п. 34-35 встановлено, що з наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання заяви з грошовими вимогами до боржника), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання заяви з грошовими вимогами до боржника), ставки судового збору за заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника у межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною - складає два розміри мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 з грошовими вимогами до боржника, до неї не додано доказів сплати судового збору у частині вимог щодо середнього заробітку, розмір якого на момент подання заяви відповідно до Закону України «Про судовий збір» та Про «Державний бюджет України на 2016 рік» становить два розміри мінімальної заробітної плати.

У ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вказано, що до заяви кредитора в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 заяву ОСОБА_3 про визнання грошових вимог до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 151 656,96 грн залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_3 на усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 151 656,96 грн, встановлено ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ) спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази сплати судового збору за подання заяви у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 151 656,96 грн.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 11.09.2019 ОСОБА_3 вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 про усунення недоліків кредиторської заяви виконані не були, у зв`язку з чим суд дійшов правомірного висновку про залишення заяви із кредиторськими вимогами до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 151 656,96 грн, без розгляду.

Враховуючи викладене вище, задоволенню та внесенню до реєстру вимог кредиторів підлягають грошові вимоги ОСОБА_3 до боржника у розмірі 12 836,73 грн із віднесенням їх до першої черги задоволення.

Розглянувши подану 05.09.2016 заяву ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_9 ) про грошові вимоги до боржника у розмірі 123 744,01 грн, з яких 11 039,11 грн - невиплачена заробітна плата та 112 704,90 грн - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, суд задовольняє її у частині невиплаченої заробітної плати у розмірі 11 039,11 грн та залишає без розгляду у частині середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 112 704,90 грн, з огляду на таке.

Із поданої ОСОБА_7 заяви з грошовими вимогами до боржника вбачається, що згідно наказу № 10к від 03.02.2014 ОСОБА_7 , бувшого працівника Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» було звільнено з роботи за угодою сторін. Згідно довідки № 57-14 від 01.04.2014, яку надав боржник, заборгованість по заробітній платі становить 11 039,11 грн, Станом на день звернення до суду нараховано заробітну плату у розмірі - 11 039,11 грн, яку виплачено не було.

На підтвердження указаних вимог до заяви про визнання кредитором боржника заявником додано наступні документи: копія довідки Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» вих. № 57-14 від 01.04.2014 щодо заборгованості по заробітній платі, копія паспорта ОСОБА_7 , копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_7 , копія трудової книжки ОСОБА_7 , копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо боржника, копія довідки форми ОК-7-з Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України, ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

До структури заробітної плати у силу ст. 2 Закону України "Про оплату праці" включаються виплати за виконану роботу, а також гарантії та компенсації за невідпрацьований час.

Так, згідно статті 3 КзПП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами у сфері державного і договірного регулювання оплати праці, визначено Законом України "Про оплату праці".

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження наявної заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 11 039,11 грн у матеріалах справи міститься копія довідки Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» вих. № 57-14 від 01.04.2014 щодо стану заборгованості по заробітній платі та відпускним, відповідно до якої заборгованість Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» перед Роздорожнім О.М. по заробітній платі становить на 01.04.2014 - 11 039,11 грн, яка приймається судом як належний та допустимий доказ.

Щодо визнання грошових вимог у розмірі 112 704, 90 грн у частині середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, суд залишає вказані вимоги без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до п. 3.9. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, не належать до фонду оплати праці суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Вказана позиція підтверджується висновками, викладеними у Постанові № 910/4518/16 від 30.01.2019 Великої Палати Верховного Суду, де у п. 34-35 встановлено, що з наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання заяви з грошовими вимогами до боржника), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання заяви з грошовими вимогами до боржника), ставки судового збору за заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника у межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною - складає два розміри мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Як вбачається із заяви ОСОБА_7 з грошовими вимогами до боржника, до неї не додано доказів сплати судового збору у частині вимог щодо середнього заробітку, розмір якого на момент подання заяви відповідно до Закону України «Про судовий збір» та Про «Державний бюджет України на 2016 рік» становить два розміри мінімальної заробітної плати.

У ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вказано, що до заяви кредитора в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 заяву ОСОБА_7 про визнання грошових вимог до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 112 704,90 грн залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення цієї ухвали ОСОБА_7 на усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 112 704,90 грн, встановлено ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) спосіб усунення недоліків заяви про визнання кредитором шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити докази сплати судового збору за подання заяви у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 112 704,90 грн.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 11.09.2019 ОСОБА_7 вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 про усунення недоліків кредиторської заяви виконані не були, у зв`язку з чим суд дійшов правомірного висновку про залишення заяви із кредиторськими вимогами до боржника у частині грошових вимог щодо середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 112 704,90 грн, без розгляду.

Враховуючи викладене вище, задоволенню та внесенню до реєстру вимог кредиторів підлягають грошові вимоги ОСОБА_7 до боржника у розмірі 11 039,11 грн із віднесенням їх до першої черги задоволення.

Розглянувши подану 24.04.2017 заяву Товариств з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» (ідентифікаційний код: 16468589) про грошові вимоги до боржника у розмірі 3 600 000,00 грн, суд визнав за можливе визнати Товариство з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» (ідентифікаційний код: 16468589) кредитором боржника на суму 3200,00 грн із віднесенням до першої черги та на суму 3 600 000,00 грн як такі, що не є конкурсними, та включити їх до реєстру вимог кредиторів у шосту чергу, з огляду на таке.

Як вбачається із поданої заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали», відповідно до Договору підряду № 192/1 від 12.12.2011, укладеного між ТОВ «ВП «Побутрембудматеріали» та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Товариство зобов`язувалося власними та/або залученими силами виконати роботи з будівництва комплексу споруд по вул. П. Орлика, 8 у Печерському районі м. Києва.

На виконання п. 2.1 Договору підряду 28.12.2011 Вищим спеціалізованим судом України було перераховано на рахунок Товариства «ВП «Побутрембудматеріали» 3 600 000,00 грн, у тому числі ПДВ 600 000,00 грн. Факт перерахування вказаної суми не заперечується сторонами та підтверджується виписками по рахунку ТОВ «ВП «Побутрембудматеріали» від 29.12.2011.

28.12.2011 Товариством з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» було перераховано 3 600 000, 00 грн на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська індустріально промислова група» для придбання матеріалів, необхідних для виготовлення просторових каркасів КР-1 та КР-2 для буронабивних паль ПБ-1 (надалі - конструкції). Вказані розрахунки також підтверджуються виписками по рахунку від 29.12.2011. Перелік матеріалів для виготовлення конструкцій був передбачений специфікацією на виготовлення арматурних каркасів. Вказаний перелік був погоджений сторонами у Додатку № 1 до Додаткової угоди.

Усього для виготовлення каркасів було придбано матеріалів загальною вартістю 3 127 925,74 грн (у тому числі ПДВ), що підтверджується рахунками-фактури, а саме: №№ СФ-0000541 від 29.12.2011 на суму 499 481,87 грн, СФ-0000542 від 29.12.2011 на суму 499 650,86 грн, СФ-0000540 від 29.12.2011 на суму 499 735,37 грн, СФ-0000539 від 29.12.2011 на суму 499 397,36 грн, СФ-0000538 від 29.12.2011 на суму 499 566,36 грн, СФ-0000533 від 29.12.2011 на суму 495 856,86 грн, СФ-0000537 від 29.12.2011 на суму 134 237,06 грн та видатковими накладними, а саме: №№ РН-0000055 від 30.12.2011 на суму 583 036,87 грн, РН-0000056 від 30.12.2011 на суму 396 531,50 грн, РН-0000057 від 30.12.2011 на суму 206 054,22 грн, РН-0000005 від 11.01.2012 на суму 7223,04 грн, РН-0000007 від 11.01.2012 на суму 462 098,89 грн, РН-0000008 від 13.01.2012 на суму 37 298,47 грн, РН-0000009 від 13.01.2012 на суму 303 998,64 грн, РН-0000034 від 20.01.2012 на суму 293 512,14 грн, РН-0000035 від 18.01.2012 на суму 195 736,73 грн, РН-0000036 від 19.01.2012 на суму 499 481,87 грн, РН-0000037 від 20.01.2012 на суму 100 048,48 грн, РН-0000026 від 30.01.2012 на суму 1787,71 грн, РН-0000033 від 30.01.2012 на суму 92 192,06 грн, РН-0000032 від 02.02.2012 на суму 28 260,14 грн, ВП-0000042 від 23.02.2012 на суму 26 797,48 грн, ВП-0000001 від 28.02.2012 на суму - 106 132,50 грн (повернення).

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 12.12.2011 до Договору № 03-10 від 10.02.2010, виготовлення та зберігання виготовленої продукції на власній виробничій базі, згідно до специфікації та калькуляції, повинно було здійснюватись боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Київфундаментбуд».

Відповідно до додатку до Додаткової угоди № 1 до Договору № 03-10 від 10.02.2011 витрати на виготовлення каркасів згідно до калькуляції складають 472 074.26 грн, що підтверджується актом виконаних робіт за грудень 2011 та довідкою про вартість виконаних робіт на цю ж суму.

Отже, вартість конструкцій становить 3 600 000, 00 грн та складається з вартості матеріалів у розмірі 3 127 925,74 грн та витрат на їх виготовлення у розмірі 472 074,26 грн.

Згідно специфікації (Додатку 1) та калькуляції до Додаткової угоди № 1 від 12.12.2011 Приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд» зобов`язалося виготовити 118 каркасів КР-1, довжиною 12 метрів та загальною масою 170 901,76 кг та 118 каркасів КР-2, довжиною 11,6 метрів і загальною масою 175 290 кг.

Як було передбачено вищевказаним Додатком № 1, виготовлення вказаних конструкцій здійснювалося з матеріалів, які надавались Товариством з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали».

Матеріали, придбані у Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська індустріально промислова група» було передано до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд», яке на виконання Додаткової угоди № 1 від 12.12.2011 на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» виготовило 236 конструкцій, за наслідками чого між сторонами було підписано акт № 1 за формою КБ-2в та довідка про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3 за грудень 2011 із вартістю виконаних робіт 472 074,26 грн.

Обставини виготовлення та зберігання на власній території просторових каркасів Приватним акціонерним товариством «Київфундаментбуд »підтверджується, серед іншого, листами Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» № 165-11 від 13.01.2012, № 2-12 від 16.01.2012, та № 5-12 від 20.01.2012.

З моменту виготовлення вказані металеві конструкції (арматурні вироби) у кількості 236 штук перебували на території складу Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» за адресою м. Київ, вул. Куренівська, 16а.

Крім листів, якими Приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд» повідомляло про зберігання металевих конструкції у себе на території виробничої бази (зокрема № 5-12 від 20.01.2012), було укладено ряд договорів про їх відповідальне зберігання на території Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд».

Так, відповідно до Договору зберігання від 20.12.2011, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» та Приватним акціонерним товариством «Київфундаментбуд», останній був зобов`язаний зберігати майно окремо від інших речей, з виконанням усіх інших необхідних умов, які забезпечують збереження майна Поклажодавця (п. 2.2. Договору), нести відповідальність за втрату або ушкодження майна Поклажодавця (п. 2.3. Договору), повернути майно у будь-який час Поклажодавцю по першій вимозі (п. 2.5. Договору).

Відповідно до Договору про відповідальне зберігання від 30.03.2012 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ було передано арматурні вироби у кількості 236 штук на зберігання до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали», яке у свою чергу за згодою власника майна - Вищого спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ передало по Договору про відповідальне зберігання від 29.06.2012 до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» на територію складу за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16а. Строк дії договору зберігання, який укладений з Приватним акціонерним товариством «Київфундаментбуд», сплинув 29.06.2013.

Листом № 274-06/01 від 19.06.2013 Приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд» повідомило про розірвання договору зберігання від 29.06.2012 та зняття з себе обов`язків та відповідальність за збереження та належний вигляд каркасів.

30.08.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю « ВП «Побутрембудматеріали» звернулось до боржника - Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» з листом № 149 від 30.08.2013 з проханням вказати відповідальну особу за передачу об`єкту зберігання та дату передачі.

Листами від 04.03.2014, 24.03.2014, 28.05.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю « ВП «Побутрембудматеріали» зверталось до боржника, у відповідь на які останній повідомив про відсутність копії Договору відповідального зберігання від 29.06.2012.

Листом №№ 20-800/0/4-14 від 04.04.2014 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ звернувся до боржника - Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» із вимогою повернення конструкцій до кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» та доручив останньому переміщення конструкцій та використання їх за призначенням.

Листами № №1 6-549/0/4-15 від 07.04.2015, № 20-1612/0/4-14 від 11.11.2014 до боржника - Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ звернувся до боржника із вимогою про підтвердження фактичної наявності конструкцій. На вказані звернення надавалась відповідь, що за результатами задокументованих перевірок конструкції у кількості 236 штук станом на 21.03.2013 та 07.04.2015 знаходились за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16а.

Також у результаті проведеного обстеження технічного стану каркасів Державним науково-дослідним інститутом будівельних конструкцій, зокрема, було встановлено їх наявність за вказаною адресою станом на 22.04.2014.

Листом від 10.06.2015 боржник - Приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд» повідомив про прийняття рішення про звільнення території підприємства від металоконструкцій та передачі їх на зберігання іншій комерційній структурі. Крім того, вказаним листом було повідомлено про наявність на території підприємства боржника лише 70-ти конструкцій.

Відповідно до акту від 10.07.2015 за підписом начальника виробничого відділу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» було зафіксовано відсутність конструкції на території складу боржника за адресою м. Київ, вул. Куренівська, 16а.

У зв`язку із встановленим фактом відсутності конструкцій на території боржника, представником кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Побудрембудматеріали» була подана заява, за наслідками чого було відкрито кримінальне провадження за № 0006972 від 22.07.2015 щодо неправомірних дій службових осіб боржника.

Відповідно до витягу з вищевказаного кримінального провадження вказувалося, що дії посадових осіб боржника підпадають під попередню кваліфікацію ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, а саме: привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, чи перебувало в її віданні, вчинені в особливо великих розмірах або організованою групою.

За запитами Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» до Оболоньського управління поліції про хід розслідувань, останнім надавались відповіді листами № 52/11793 від 15.10.2015, № 3490/125/51/04-2016 від 29.03.2016, № 740/125/51/04-2016 від 20.07.2016 про відкриття кримінального провадження та внесення відомостей до ЄРДР.

Станом на подання заяви з кредиторськими вимогами до боржника органами поліції проводилося по даній справі досудове розслідування.

У зв`язку із викладеним вище, заявником було подану заяву про визнання грошових вимог до боржника, відповідно до якої заявник вважає, що Приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд», як зберігач, має компенсувати кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали», як поклажодавцю, вартість втраченої речі, а саме: просторових каркасів КР-1 у кількості 118 штук, вартістю 1 777 766,00 грн та КР-2 у кількості 118 штук, вартістю 1 822 234,00 грн, які виготовлені для буронабивних паль ПБ-1 для підпірної стіни на об`єкт «Комплекс споруд по вул. П.Орлика, 8 у Печерському районі м. Києва, та які були передані ТОВ «ВП «Побутрембудматеріали» за договором про відповідальне зберігання від 30.03.2012.

На підтвердження вказаних обставин до заяви про визнання кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» додано наступні документи: оригінал платіжного доручення про сплату судового збору, копія Ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Київфундаментбуд", копія Договору підряду № 192/1 від 12.12.2011, копія Договору № 03-10 від 10.02.2010, копія Додаткової угоди № 1 від 12.12.2011, копія специфікації та калькуляції до Додаткової угоди № 1 до Договору № 03-10 від 10.02.2010, копія виписки по рахунку ТОВ «ВП «Побутрембудматеріали» від 29.12.2011, копія рахунку-фактури № СФ-0000537 від 29.12.2011 на суму 134237,06 грн, копія рахунку-фактури № СФ-0000541 від 29.12.2011 на суму 499481,87 грн, копія рахунку-фактури № СФ-0000542 від 29.12.2011 на суму 499650,86 грн, копія рахунку-фактури № СФ-0000540 від 29.12.2011 на суму 499735,37 грн, копія рахунку-фактури № СФ-0000539 від 29.12.2011 на суму 499397,36 грн, копія рахунку-фактури № СФ-0000538 від 29.12.2011 на суму 499566,36 грн, копія рахунку-фактури № СФ-0000533 від 29.12.2011 на суму 495856,86 грн, копія видаткової накладної № РН-0000055 від 30.12.2011 на суму 583036,87 грн, копія видаткової накладної № РН-0000056 від 30.12.2011 на суму 396531,50 грн, копія видаткової накладної № РН-0000057 від 30.12.2011 на суму 206054,22 грн, копія видаткової накладної № РН-0000005 від 11.01.2012 на суму 7223,04 грн, копія видаткової накладної № РН-0000007 від 11.01.2012 на суму 462098,89 грн, копія видаткової накладної № РН-0000008 від 13.01.2012 на суму 37298,47 грн, копія видаткової накладної № РН-0000009 від 13.01.2012 на суму 303998,64 грн, копія видаткової накладної № РН-0000034 від 20.01.2012 на суму 293512,14 грн, копія видаткової накладної № РН-0000035 від 18.01.2012 на суму 195736,73 грн, копія видаткової накладної № РН-0000036 від 19.01.2012 на суму 499481,87 грн, копія видаткової накладної № РН-0000037 від 20.01.2012 на суму 100048,48 грн, копія видаткової накладної № РН-0000026 від 30.01.2012 на суму 1787,71 грн, копія видаткової накладної № РН-0000033 від 30.01.2012 на суму 92192,06 грн, копія видаткової накладної № РН-0000032 від 02.02.2012 на суму 28260,14 грн, копія видаткової накладної № ВП-0000042 від 23.02.2012 на суму 26797,48 грн, копія видаткової накладної № ВП-0000001 від 28.02.2012 на суму 106132,50 грн, копія акту виконаних робіт за гудень 2011 та довідки на суму 472074,26 грн, копія акту виконаних робіт № 1 за формою КБ-2в за грудень 2011, копія довідки про вартість виконаних будівельних робіт КБ-3 за грудень 2011, копія Договору зберігання від 20.12.2011, копія листа ПРАТ «Київфундаментбуд» № 165-11 від 13.01.2012, копія листа ПРАТ «Київфундаментбуд» № 2-12 від 16.01.2012, копія листа ПРАТ «Київфундаментбуд» № 5-15 від 20.01.2012, копія Договору про відповідальне зберігання від 30.03.2012, копія Договору про відповідальне зберігання від 29.06.2012 з додатком № 1 (актом приймання передачі), копія акту огляду від 21.01.2013, копія листа № 274-06/01 від 19.06.2013, копія листа № 149 від 30.08.2013, копія листа №04/03-14 від 04.03.2014, копія листа №34 від 24.03.2014, копія листа №б/н від 03.04.2014, копія листа № 36 від 08.04.2014, копія листа № 47 від 28.05.2014, копія витягу із Висновку Державного науково-дослідного інституту будівельних конструкцій від 22.04.2014, копія листа № 20-800/0/4-14 від 04.04.2014, копія листа № 16-549/0/4-15 від 07.04.2015, копія листа № 20-1612/0/4-14 від 11.11.2014, копія акту інвентаризації незавершеного капітального будівництва по вул. П.Орлика, 8 станом на 01.12.2013, копія інвентаризаційного опису від 24.12.2015, копія листа б/н від 10.06.2015, копія акту та пояснення від 10.07.2015 про відсутність конструкцій, копія протоколу про прийняття заяви у РУ ГУ МВС України Оболоньського району м. Києва № ЄО №30489, копія витягу з ЄРДР № 0006972 від 22.07.2015, копія листа № 52/11793 від 15.10.2015, копія листа № 3490/125/51/04-2016 від 29.03.2016 (з витягом), копія листа № 740/125/51/04-2016 від 20.07.2016, копія листа № 2 від 18.01.2017, копія листа Оболоньського управління поліції № 747/125/51/4-2017.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як встановлено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, та ст. ст. 526, 530 ІДК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно з умовами договору та у встановлений строк.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Як вбачається з ст.942 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач зобов`язаний піклуватися про річ, як про свою власну.

Статтею 949 Цивільного кодексу України встановлено, що зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі. Тотожність речі, яка була прийнята на зберігання, і речі, яка була повернута поклажодавцеві, може підтверджуватися свідченням свідків.

Відповідно до ст. 950 Цивільного кодексу України, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця. Зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності.

Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості. (ст.951 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 953 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Отже, враховуючи, що наданими заявником доказами підтверджується порушення боржником умов Договору відповідального зберігання, укладеного між сторонами, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Побултрембудматеріали» із грошовими вимогами до боржника - Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» у розмірі 3 600 000,00 грн.

При цьому судом зазначається, що відповідно до ст. 23 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

16.03.2016 на сайті Вищого господарського суду України було опубліковане оголошення про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд», однак заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» з грошовими вимогами до боржника надійшла до суду 21.04.2017, тобто з порушенням встановленого законодавством місячного терміну, а тому заявлені до боржника грошові вимоги підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у шосту чергу задоволення, як такі що не є конкурсними.

Разом з визнаними судом грошовими вимогами кредитора до реєстру вимог кредиторів також підлягає включенню судовий збір, сплачений за подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника у розмірі 3 200,00 грн із віднесенням їх до першої черги задоволення.

Розглянувши подану 11.07.2016 заяву Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (ідентифікаційний код: 40376133), заміненого Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 на Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код: 42098368) про грошові вимоги до боржника у розмірі 971 140,95грн, суд визнав за можливе визнати кредитором боржника Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві на суму 2 756,00 грн із віднесенням до першої черги та на суму 971 140, 95 грн - із віднесенням до шостої черги з огляду на таке.

Як вбачається із поданої заяви з грошовими вимогами до боржника, Приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд» є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07. 2003 № 1058-ІУ ( далі - Закону) та відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону та ст. 1,2 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування » від 26.06.1997 № 400/97 - ВР, та має вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій по Списку № 2.

Згідно з карткою особового рахунку, розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, довідки управління станом на 15.06.2016 загальна сума боргу Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» складає - 971140, 95 грн та складається із: заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Списку № 2 - на суму 614224,84 грн; недоїмки по страхових внесках - на суму 57056, 30 грн та штрафним санкціям та пені по страхових внескам - на суму 299859,81 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.07.2014 позов управління Пенсійного фонду України в Оболоньському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості по сплаті штрафних санкцій та пені у розмірі 218 017,45 грн задоволено у повному обсязі. На підставі вказаної Постанови Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва отримано виконавчий лист по адміністративній справі № 826/9009/14, виданий 05.12.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.04.2014 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості у розмірі 34 569,57 грн задоволено у повному обсязі. На підставі вказаної Постанови Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва отримано Виконавчий лист по адміністративній справі № 826/3155/14, виданий 11.06.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2013 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості у розмірі 10 691,09 грн задоволено у повному обсязі. На підставі вказаної Постанови Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва отримано виконавчий лист по адміністративній справі № 826/8675/13-а, виданий 03.03.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.04.2013 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 у розмірі 96 973,74 грн задоволено у повному обсязі. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2013 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства « Київфундаментбуд» залишено без змін. Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва було отримано виконавчий лист, виданий 07.11.2013 по адміністративній справі № 826/2399/13-а.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2013 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 65 749,09 грн задоволено у повному обсязі. На підставі вказаної Постанови управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва отримано Виконавчий лист по адміністративній справі № 826/17015/13-а, виданий 23.04.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.09.2014 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 у розмірі 35 436,45 грн задоволено у повному обсязі. На підставі вказаної Постанови Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва отримано виконавчий лист по адміністративній справі № 826/12224/14, виданий 31.10.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.07.2014 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 2 у розмірі 47 902, 52 грн задоволено у повному обсязі. На підставі вказаної Постанови Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва отримано виконавчий лист по адміністративній справі № 826/8452/14.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.12.2014 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості у розмірі 58 589,13 грн задоволено у повному обсязі. На підставі вказаної Постанови Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва отримано виконавчий лист, виданий 27.01.2015 по адміністративній справі № 826/18768/14.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.05.2015 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості у розмірі 44 080,76 грн задоволено у повному обсязі. На підставі вказаної Постанови Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва отримано виконавчий лист, виданий 16.10.2015 по адміністративній справі № 826/2606/15.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.09.2015 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості у розмірі 78 682.85 грн задоволено у повному обсязі. На підставі вказаної Постанови Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва отримано виконавчий лист по адміністративній справі № 826/15679/15.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.01.2012 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості у розмірі 216 823,06 грн задоволено у повному обсязі. На підставі вказаної Постанови Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва отримано Виконавчий лист, виданий 28.05.2012 по адміністративній справі № 4371/11/2670.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.2015 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості у розмірі 11 680,80 грн задоволено у повному обсязі. Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва направлено заяву про видачу виконавчого листа до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2016 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості у розмірі 11 680,80 грн задоволено у повному обсязі. Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва направлено заяву про видачу виконавчого листа до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.04.2016 позов управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості у розмірі 35 791,32 грн задоволено у повному обсязі. Управлінням Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва направлено заяву про видачу виконавчого листа до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.2016 позовну заяву управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» про стягнення заборгованості у розмірі 40 397,16 грн залишено без руху.

З урахуванням викладеного вище, загальна сума заборгованості боржника перед кредитором - Головним управління Пенсійного фонду України у м. Києві складає 971 140,95 грн.

Отже, враховуючи, що наданими заявником доказами підтверджується заборгованість боржника перед кредитором, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із грошовими вимогами до боржника - Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» у розмірі 971 140,95 грн.

При цьому судом зазначається, що відповідно до ст. 23 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

16.03.2016 на сайті Вищого господарського суду України було опубліковане оголошення про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд», однак заява Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві із грошовими вимогами до боржника надійшла до суду 11.07.2016, тобто з порушенням встановленого законодавством 30-ти денного терміну, а тому підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів у шосту чергу задоволення.

Разом з визнаними судом грошовими вимогами кредитора до реєстру вимог кредиторів також підлягає включенню судовий збір, сплачений за подання до суду заяви з грошовими вимогами до боржника у розмірі 2 756,00 грн із віднесенням їх до першої черги задоволення.

Розглянувши подану 27.12.2018 заяву Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (ідентифікаційний код: 39439980) про грошові вимоги до боржника у розмірі 309 474,25грн, суд залишає її без розгляду з огляду на таке.

Як вбачається із поданої заяви, у Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» обліковується заборгованість у сумі 309 474,25 грн з податку на додану вартість та з єдиного соціального внеску, яка виникла у зв`язку з несплатою узгодженого податкового боргу, а саме: податкового повідомлення-рішення № від 21.11.2017, яким донараховано платнику штрафні санкції у розмірі - 249,00 грн; податкового повідомлення-рішення № від 01.12.2017, яким донараховано платнику штрафні санкції у розмірі - 170,00 грн; податкового повідомлення-рішення № від 10.09.2018, яким донараховано платнику штрафні санкції у розмірі - 885,25 грн; податкової декларації з ПДВ № від 19.01.2017, в якій нараховано суму у розмірі - 39 821,00 грн та податкової декларації з ПДВ № від 19.09.2017, в якій нараховано суму у розмірі - 1 489,00 грн.

Крім того, у Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» обліковується заборгованість у сумі 266 860,00 грн на підставі декларації по єдиному соціальному внеску за період з 20.07.2017 по 20.06.2018.

Як вбачається з матеріалів справи № 910/3353/16, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерною товариства «Київфундаменгбуд» (ідентифікаційний код: 33056977).

16.03.2016 на сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд», в якому визначено граничний строк на заявлення вимог кредиторів до боржника в 30-ть днів з моменту офіційного оприлюднення оголошення.

Постановою Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 Приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

30.05.2019 Постановою Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/3353/16 Постанову Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 було скасовано, а справу повернуто до Господарського суду міста Києва на стадію розпорядження майном боржника.

З поданої Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві заяви із грошовими вимогами до боржника вбачається, що заборгованість боржника є поточними кредиторськими вимогами, адже вона виникла після порушення провадження у справі про банкрутство, та вимоги по якій має бути заявлено кредитором до боржника у межах ліквідаційної процедури після прийняття судом постанови про визнання боржника банкрутом, із відповідними правовими наслідками.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред`явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення кредиторської заяви Головного Управління Державної фіскальної служби у м. Києві до боржника Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» у розмірі 309 474,25 грн - без розгляду.

Розглянувши подану 22.11.2016 заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві (ідентифікаційний код: 41312290) про грошові вимоги до боржника у розмірі 214 130,10 грн, суд залишає її без розгляду з огляду на таке.

Як вбачається із поданої заяви, у зв`язку із визнанням боржника банкрутом та відкриттям ліквідаційної процедури на підставі Постанови Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві було здійснено розрахунок суми капіталізованих платежів щодо ОСОБА_14 (1966 р.н.), який перебуває на обліку у Фонді як потерпілий від нещасного випадку на виробництві, що стався з ним під час перебування у трудових відносинах із боржником, про що було складено відповідний акт. Відповідно до складеного розрахунку капіталізованих платежів боржник зобов`язаний сплатити кредитору 214 130,11 грн.

Як вбачається з матеріалів справи № 910/3353/16, ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерною товариства «Київфундаменгбуд» (ідентифікаційний код: 33056977).

16.03.2016 на сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд», в якому визначенено граничний строк на заявлення вимог кредиторів до боржника в 30-ть днів з моменту офіційного оприлюднення оголошення.

Постановою господарського суду міста Києва від 23.10.2018 Приватне акціонерне товариство «Київфундаментбуд» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

30.05.2019 Постановою Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/3353/16 Постанову Господарського суду міста Києва від 23.10.2018 було скасовано, а справу повернуто до Господарського суду міста Києва на стадію розпорядження майном боржника.

З поданої Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві заяви із грошовими вимогами до боржника вбачається, що заборгованість є поточними кредиторськими вимогами, адже вона виникла після порушення провадження у справі про банкрутство, а відповідно вимоги за нею мають бути заявлені кредитором до боржника у межах ліквідаційної процедури після прийняття судом постанови про визнання боржника банкрутом, із відповідними правовими наслідками.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред`явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення кредиторської заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві до боржника Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» у розмірі 214 130,11 грн без розгляду.

Щодо поданої 22.07.2019 заяви Чернігівської об`єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області суд відмовляє в її задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Наразі, у матеріалах справи відсутні докази звернення Чернігівської об`єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області до суду у межах справи № 910/3353/16 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» із грошовими вимогами до боржника, прийняття або відмову у прийнятті такої заяви судом.

Отже, у суду відсутні підстави для задоволення вказаної заяви у зв`язку з її необґрунтованість та невідповідністю чинному законодавству та матеріалам справи.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 3, 12, 216, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредиторами Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» (ідентифікаційний код: 33056977):

- ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на суму 13 601,65 грн - перша черга, у решті вимог на суму 55 238,43 грн - відмовити;

- ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_8 ) на суму 8 452,00 грн - перша черга; у частині грошових вимог у розмірі 172 515,00 грн - заяву залишити без розгляду;

- ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_7 ) на суму 5379,25 грн - перша черга; у частині грошових вимог у розмірі 149 252,60 грн - заяву залишити без розгляду;

- ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ) на суму 12 836,73 грн - перша черга; у частині грошових вимог у розмірі 151 656,96 грн - заяву залишити без розгляду;

- ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) на суму - 11 039,11 грн у частині грошових вимог у розмірі 112704,90 грн - заяву залишити без розгляду;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «ВП «Побутрембудматеріали» (ідентифікаційний код: 16468589) на суму 3200,00 грн із віднесенням до першої черги та на суму 3 600 000,00 грн як такі, що не є конкурсними, та включити їх до реєстру вимог кредиторів у шосту чергу;

- Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві ( ідентифікаційний код: 42098368) на суму 2 756,00 грн із віднесенням до першої черги та на суму 971 140, 95 грн - із віднесенням до шостої черги.

2. Залишити без розгляду заяву Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (ідентифікаційний код: 39439980) з грошовими вимогами до боржника у розмірі 309 474,25 грн.

3. Залишити без розгляду заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві (ідентифікаційний номер: 41312290) з грошовими вимогами до боржника у розмірі 214 130,11 грн.

4. Відмовити Чернігівській об`єднаній податковій інспекції ГУ ДФС у Чернігівській області (ідентифікаційний код: 39392183) у задоволенні заяви про заміну кредитора правонаступником.

5. Зобов`язати розпорядника майна боржника внести зміни до реєстру вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства «Київфундаментбуд» (ідентифікаційний код: 33056977) відповідно до п. 1 резолютивної частини цієї ухвали.

6. Відкласти розгляд справи на 16.10.2019 об 11:40. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва у залі судових засідань № 15 (корпус Б)

7. Зобов`язати розпорядника майна боржника у строк до 14.10.2019 надати суду протокольне рішення зборів кредиторів про утворення та склад комітету кредиторів та про перехід до наступної судової процедури у справі про банкрутство (процедури санації, ліквідації, мирової угоди) або закриття провадження у справі, передбачених ст. 27 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

8. Зобов`язати розпорядника майна боржника у строк до 14.10.2019 надати суду протокольне рішення зборів комітету кредиторів про звернення до Господарського суду із клопотання про перехід до наступної судової процедури у справі про банкрутство.

Ухвала набирає законної сили 11.09.2019 та може бути оскаржена у десятиденний строк у встановленому законодавством порядку.

Повний текст складено 17.09.2019

Суддя Л.В. Омельченко