ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2222/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

без виклику представників сторін

розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ;

до Зачепилівського підприємства теплових мереж, 64401, Харківська область, Зачепилівський р-н, смт. Зачепилівка, вул. Радянська, 57 А, ;

про стягнення інфляційних втрат у розмірі 160903, 69 грн. та 3 % річних у розмірі 36961, 42 грн.

Суть спору:

Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Зачепилівського підприємства теплових мереж про стягнення інфляційних втрат у розмірі 160903, 69 грн. та 3 % річних у розмірі 36961, 42 грн.

В обґрунтування позову вказує, що рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.2006 по справі № 33/305-05 стягнуто з відповідача за невиконання договору комісії заборгованість у розмірі 410859, 84 грн., 4102, 05 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Вказане рішення набрало законної сили, однак по теперішній час заборгованість не сплачено, у зв`язку з чим відповідач нараховано інфляційні втрати за період з 01.07.2016 по 31.05.2019 у розмірі 160903, 69 грн. та 3 % річних за період з 12.07.2016 по 11.07.2019 у розмірі 36961, 423 грн. Здійснюючи правове обґрунтування позову, посилається на ст. 11-16, 525, 526, 611, 625 ЦК України, ст. 193, 216-217, 264-265 ГК України, ст. 1, 2, 4, 14, 20, 75, 162, 171, 172, 176 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Відповідач обґрунтованого відзиву на позовну заяву у строк встановлений ухвалою суду від 30.07.2019 не надав, заяви з запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження та будь-яких заяв та клопотань по справі до суду не надіслав. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.07.2019, була направлена на адресу відповідача - 64401, Харківська область, Зачепилівський р-н, смт. Зачепилівка, вул. Радянська, 57 А , яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду 12.08.2019 з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі) направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

01.10.2004 між Дочірнім підприємством "Газ-тепло" та Зачепилівським підприємством теплових мереж укладений договір комісії № 12/04-344, відповідно до умов якого комітент доручив, а комісіонер прийняв на себе зобов`язання здійснювати діяльність по продажу обумовленої теплової енергії відповідно до умов договору та укласти від свого імені, але за рахунок комітента та відповідно до вказівок останнього угоди із споживачами.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.2006 по справі № 33/305-05 позов задоволено та стягнуто з Зачепилівського підприємства теплових мереж на користь Дочірнього підприємства "Газ-тепло" 410859, 84 грн. основного боргу, 4102, 05 грн. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

04.04.2006 вказане рішення набрало законної сили, у зв`язку з чим був виданий відповідний наказ на примусове виконання.

12.05.2011 здійснено заміну позивача по справі № 33/305-05 на його правонаступника - Дочірню Компанію "Газ України" НАК "Нафтогаз України".

Позивач вказує, що станом на дату подання позову рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2006 по справі № 33/305-05 не виконано, заборгованість не погашено, що і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 160903, 69 грн. та 3 % річних у розмірі 36961, 42 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами ч. 1 ст.193 ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що Зачепилівським підприємством теплових мереж допущено порушення своєчасного виконання грошових зобов`язань за договором комісії № 12/04-344 від 01.10.2004 у розмірі 410859, 84 грн. Даний факт встановлено рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.2006 по справі № 33/305-05.

У відповідності до ч. 4 ст. 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є наслідком прострочення боржником грошового зобов`язання і способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. А тому наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, за наступний період.

З огляду на наведене вбачається, що чинне законодавство України не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження щодо його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, наявні правові підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст. 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.04.2018 по справі № 914/1033/17.

Приймаючи до уваги, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували наявності перед позивачем заборгованості, дослідивши поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з 01.07.2016 по 31.05.2019 у розмірі 160903, 69 грн. та 3 % річних за період з 12.07.2016 по 11.07.2019 у розмірі 36961, 423 грн., судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахованих позивачем сум.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2967, 98 грн. покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Зачепилівського підприємства теплових мереж (64401, Харківська область, Зачепилівський р-н, смт. Зачепилівка, вул. Радянська, 57 А, ) на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) інфляційні втрати у розмірі 160903, 69 грн., 3 % річних у розмірі 36961, 42 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2967, 98 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текс рішення складено та підписано 23.09.2019.

Суддя Н.А. Новікова