Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. Справа № 906/770/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Саміленко Є.Є. (керівник)

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івниця"

про стягнення 479070,70 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 479070,70грн., з яких: 97171,00грн. боргу за отриманий товар по договору поставки №41-190218/ззр від 19.02.18; 68573,81грн. пені ; 92008,40грн. штрафу; 221316,81грн. 39% річних.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Таким чином, відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, бути присутнім у судовому засіданні та надати свої заперечення по суті позову.

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов`язковою не визнавалась, надання письмового відзиву відповідно до вимог ст.165 ГПК України є правом відповідача, а не його обов`язком, господарський суд вважає, що неявка відповідача, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 202 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2018 року між ТОВ "Арсенал Агро" (позивач/постачальник) та ТОВ "Івниця" (відповідач/покупець) укладено договір поставки № 41-190218/ззр (а.с.16), відповідно до умов якого (п.1.1.) постачальник зобов`язався передати у власність покупця продукцію для сільськогосподарського виробництва, а покупець зобов`язався прийняти продукцію (товар) та сплатити його вартість.

Відповідно до п. 1.3. договору поставки, загальна кількість та найменування товару, що підлягає поставці, його певне співвідношення (асортимент), упаковка та маркування, ціна, строк, порядок поставки та оплати, а також інші умови, визначаються додатковими угодами (специфікаціями) до договору, які є невід`ємною його частиною.

На виконання цього пункту договору, сторони узгодили та підписали наступні додаткові угоди (специфікації): № 1 від 19.02.18 на суму 1182363,47грн. із строком оплати вартості поставленого товару до 01.10.18; № 2 від 30.03.18 року на суму 94756,82 грн. із строком оплати до 01.10.18; № 3 від 17.05.18 на суму 110088,00 грн. із строком оплати до 01.10.18 ; № 4 від 18.05.18 на суму 10056,96 грн. із строком оплати до 01.10.18 ; № 4 від 22.05.18 на суму 20843,04 грн. із строком оплати до 01.10.18; № 6 від 12.06.18 на суму 11901,60 грн. із строком оплати до 01.10.18 ; № 7 від 19.06.18 на суму 1307,52 грн. із строком оплати до 01.10.18 ; № 8 від 04.07.18 на суму 83 762,40 грн. із строком оплати до 01.10.18; № 9 від 09.07.18 на суму 33 076,80 грн. із строком оплати до 01.10.18 ; № 10 від 07.08.18 на суму 18745,92грн. із строком оплати до 08.08.18 ; №11 від 10.08.18 на суму 28 950, 48 грн. із строком оплати вартості поставленого товару до 14.08.18 ; № 12 від 08.08.18 на суму 6000,00 грн. із строком оплати до 14.08.18; № 13 від 17.08.18 на суму 24001,92грн. із строком оплати до 17.08.18 ; № 14 від 23.08.18 на суму 10 044,00 грн. із строком оплати до 23.08.18 ; № 15 від 04.09.18 на суму 164 892,00 грн. із строком оплати до 11.09.18 ; № 16 від 13.09.2018 року на суму 19262,88 грн. із строком оплати до 19.09.18 ; № 17 від 14.09.18 на суму 9 718,56 грн. із строком оплати до 17.09.18; № 18 від 02.10.18 на суму 12 708,04 грн. із строком оплати до 03.10.18 ; №19 від 03.10.18 на суму 22433,58 грн. із строком оплати до 04.10.2018 року (а.с.22-40).

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач отримав товар на загальну суму 1864914,00грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними на отримання товару: № 12 від 28.02.2018 року на суму 292906,24грн., № 13 від 28.02.2018 року на суму 517201,25грн., № 191 від 13.04.2018 року на суму 138316,90грн., № 192 від 13.04.2018 року на суму 49563,02грн., № 245 від 17.04.2018року на суму 92280,42грн., №246 від 19.04.2018року на суму 34258,32грн., №325 від 23.04.2018 року на суму 19189,07грн., №326 від 23.04.2018року на суму 5518,98грн., №341 від 24.04.2018року на суму 122469,60грн., №342 від 24.04.2018року на суму 5416,50грн., №562 від 17.05.2018року на суму 110088,00грн., №575 від 18.05.2018 року на суму 10056,96грн., №599 від 22.05.2018 року на суму 20843,04грн., №792 від 12.06.2018року на суму 11901,60грн., №863 від 20.06.2018 року на суму 1307,52грн., № 912 від 04.07.2018року на суму 83762,40грн., №930 від 10.07.2018року на суму 33076,80грн., №981 від 08.08.2018 року на суму 18745,92грн., №995 від 10.08.2018року на суму 28950,48грн., №999 від 13.08.2018 року на суму 6000,00грн., № 1019 від 17.08.2018 року на суму 24001,92грн., №1038 від 23.08.2018 року на суму 10044,00грн., № 1087 від 04.09.2018 року на суму 164892,00грн., № 1130 від 13.09.2018 року на суму 19262,88грн., № 1139 від 14.09.2018 року на суму 9718,56грн., № 1208 від 02.10.2018 року на суму 12708,04грн., № 1212 від 03.10.2018 року на суму 22433,58грн. (а.с.41-67).

Пунктом 5.2.2. договору поставки встановлено, що покупець повинен своєчасно оплатити товар на умовах та в строки, які зазначені в додаткових угодах (специфікаціях).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати товару виконав частково, сплатив позивачеві 1767742,32грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.68-84), внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 97171,68грн. (1742,32).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 97171,68грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.8.6.1 договору просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 68573,81грн. та штраф в розмірі 92008,40грн.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.8.6.1 договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 5% та пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ віс суми боргу.

При цьому, нарахування неустойки (пені) за цим договором здійснюється протягом всього часу існування заборгованості.

Суд, перевіривши розрахунки пені та штрафу, вважає їх нарахування правильними та такими, що підлягають задоволенню в сумі, що заявлені позивачем.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 39% річних в порядку ст.625 ЦК України, що становить 221316,81грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.6.2 Договору сторони обумовили проценти, які стягуються на підставі ст.625 ЦК України, в розмірі 39% річних від суми боргу.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 39% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовольняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у судове засідання не з`явився, докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Івниця" (13420, Житомирська область, Андрушівський район, с.Івниця, вул.Миру,31; код 32277345) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Агро" (10008, м.Житомир, вул.Велика Бердичівська,36, офіс 1; код 37546935) - 97171,00грн. боргу, 68573,81грн. пені, 92008,40грн. штрафу, 221316,81грн. 39% річних, 7186,06грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.09.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1 - в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)