ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2019 р. м. Київ

Справа № 911/1662/19

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.

за участю секретаря судового засідання Щербакової В.О., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Київської міської філії ПАТ Укртелеком до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради про стягнення 506 325,59грн, за участю представників від:

позивача Родіонова О.В. (довіреність від 10.12.2018 №3797);

відповідача Саф янова О.П. (доручення №78 від 15.01.2019)

встановив:

Публічне акціонерне товариство Укртелеком (далі ПАТ Укртелеком) в особі Київської міської філії ПАТ Укртелеком звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради (далі УСЗН ВК ФМР) про стягнення 506 325,59грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання споживачам телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань з компенсації витрат, понесених внаслідок надання споживачам телекомунікаційних послуг на пільгових умовах (а.с.3-13).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.10.2018 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справи за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні та встановлено строки для вчинення процесуальних дій (т.1 а.с.1-2).

Копія відповідної ухвали отримана відповідачем 16.07.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №074 (а.с.203), а позивачем - 15.07.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №965 (а.с.204).

У встановлений строк, 22.07.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який зданий для відправлення до суду відділенню зв`язку м. Фастів 19.07.2019, у якому відповідач просить у задоволенні заявлених вимог відмовити (а.с.187-191).

У відзиві на позов відповідач заперечує проти заявлених вимог, з огляду на те, що:

- між сторонами у даній справі не виникало договірних зобов`язань, оскільки не укладались відповідні договори на компенсацію витрат, які поніс позивач за надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям;

- норми, які регулюють позадоговірні зобов`язання у даному випадку позивачем застосовано безпідставно, оскільки відповідні відносини передбачають укладення договору;

- Державним бюджетом на 2018 рік не передбачено субвенцій місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту, у т.ч. на надання пільг у 2018 році, про що повідомлено позивача, поряд з цим Фастівською міською радою не приймалось рішення про надання відповідних пільг, а кошти з місцевих бюджетів виділяються за наявності такого рішення.

26.07.2019 позивач до встановлення йому судом строку для подання відповіді на відзив скористався правом подати відповідь на відзив, яка прийнята судом (а.с.205-206).

Позивач у відповіді на відзив вказує, що:

- чинним законодавством врегульовані взаємні права і обов`язки сторін щодо проведення звірки кількості пільговиків та проведення розрахунків за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах, які відповідач не виконав;

- у позивача виникло право на відшкодування вартості послуг зв`язку, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у відповідача, як органу через який діє держава, - обов`язок здійснити розрахунок за надані таким особам пільги;

- відсутність рішення Фастівської міської ради щодо відповідних видатків не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку відшкодувати вартість послуг зв`язку як і відсутність видатків на відповідні цілі у Державному бюджеті на 2018 рік, зважаючи на положення ч.6 ст.48 БК України.

26.07.2019 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу засідання, якою встановлено строк для подання відповідачем заперечень до 16.08.2019 та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 30.08.2019 (а.с.215-216).

У строк, встановлений судом, відповідачем не подано заперечень на відповідь на відзив; до закінчення строку, встановленого для подання заперечень, відповідач в порядку, встановленому ч.2 ст.119 ГПК України, не звертався з клопотанням про продовження такого строку.

30.08.2019 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.09.2019 (а.с.224-225).

Про день, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті відповідач повідомлений ухвалою від 30.08.2019, копія якої отримана ним 05.09.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №713 (а.с.228).

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини.

Позивач як оператор телекомунікаційних послуг має обов`язок надавати телекомунікаційні послуги на пільгових умовах категоріям споживачів, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про охорону дитинства».

Норми вказаних законів закріплюють державні соціальні гарантії певним категоріям громадян та є нормами прямої дії, що означає: безумовному обов`язку оператора телекомунікаційних послуг надавати послуги зв`язку тим категоріям громадян, які мають встановлені законодавством пільги з їх оплати, кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати вартість таких послуг суб`єкту господарювання, який їх надає.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються основи соціального захисту.

Як визначено ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання; державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 (далі - Правила), телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Законом України «Про телекомунікації» та Правилами не передбачено обмежень щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі та можливості позивачу як оператору телекомунікаційних послуг відмовитись від надання відповідних послуг пільговим категоріям споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання.

Як визначено ст.11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує, що відповідачем не відшкодовано йому 506 325,59грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання споживачам телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

У підтвердження заявлених вимог, позивачем надано складені ним акти звірки розрахунків за формою « 3-пільга» за період з січня по грудень 2018 року (а.с.54-64) , а також розрахунок видатків на відшкодування витрат за період з січня по грудень 2018 року ( а.с.66-125).

Надіслання вказаних документів позивачем відповідачу підтверджується копіями листів щодо підписання вказаних актів та доказами направлення таких листів (а.с.24-33, 35, 37), а також описами вкладення та повідомленнями про вручення (а.с.38-53). Розрахунки щодо вартості таких послуг направлялись відповідачу електронною поштою (а.с.126-157), що не спростовано у відзиві на позов відповідачем.

Отримання відповідачем вказаного пакету документів підтверджується листами відповідача позивачу (а.с.194-199), відповідно до яких відповідач повідомляв позивача про неможливість підписання відповідних актів.

У відзиві на позов відповідач визнав факт отримання реєстрів та повідомив, що ним поводилась звірка інформації з Реєстру з інформацією, наданою позивачем (а.с.189).

20.03.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією №14-07/25 від 05.03.2019 про відшкодування наданих послуг за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 в сумі 506 325,59грн (а.с.140), яка отримана відповідачем 21.03.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.141).

Проте, як вказує позивач, відповідач вартість відповідних послуг не відшкодував.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», якою затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, а також здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до пунктів 3, 7, 10, 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (далі - Положення):

- управління праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад серед іншого: організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1 - пільга", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків; вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги;

- у разі зміни місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, пільговик або його законний представник повинен повідомити його про це письмово; у разі зміни місця проживання поза межами адміністративно-територіальної одиниці пільговик знімається з обліку в уповноваженому органі за попереднім місцем проживання та стає на облік за новим місцем проживання; уповноважені органи за попереднім місцем проживання пільговика закривають його персональну облікову картку та видають пільговику довідку про зняття з обліку, а за новим місцем проживання відкривають нову облікову картку з дати реєстрації пільговика;

- підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга»;

- уповноважений орган щомісяця: звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою « 5-пільга» та реєстр розрахунків згідно з формою « 7-пільга»; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою « 3-пільга»; до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою « 3-пільга».

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 04.10.2007 № 535 «Про затвердження форми для розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг « 2-пільга», та Інструкції про порядок її заповнення» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.10.2007 за № 1172/1443) затверджено форму для розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг « 2-пільга», за якою підприємства та організації, що надають послуги, формують та надають до управлінь праці та соціального захисту населення розрахунки на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян, у вигляді файлів DBF або ТХТ-формату.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснював звірку , однак, не підписував актів звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою «3-пільга», не склав реєстр погашення заборгованості за формою «5-пільга» та реєстр розрахунків за формою « 7-пільга».

Відповідні дії відповідача не є правомірними, оскільки обов`язки відповідача як головного розпорядника коштів не залежать від питань бюджетного фінансування і є обов`язковими для виконання відповідачем відповідно до нормативно-правових актів.

Розмір заявлених майнових вимог зазначений позивачем помісячно в актах звіряння розрахунків за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, доданих до позову, які складаються за результатами звірки даних позивача у формах « 2-пільга» та даних відповідача, занесених ним до реєстру осіб, які мають право на пільги.

Відповідач доказів того, що зазначені у актах звірки розрахунків суми не відповідають фактично наданим послугам суду не надав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Таким чином, у ПАТ "Укртелеком" виникло цивільне право на відшкодування вартості послуг зв`язку, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у Управління як органу, через який діє держава у цивільних відносинах, - цивільний обов`язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги, оскільки: по-перше, держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (ч. 1 ст. 167 ЦК України); по-друге, держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст. 170 ЦК України).

Відповідні висновки щодо застосування норм права у відповідних правовідносинах викладені Верховним Судом України у постанові від 22.03.2017 у справі № 905/2358/16, у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 906/577/17, 04.2018 у справі № 927/291/17, від 17.04.2018 у справі № 911/4249/16, від 16.05.2018 у справі №906/803/17, від 08.10.2018 у справі №911/2865/17, від 30.07.2018 у справі №906/657/17, від 08.10.2018 у справі №911/2865/17, від 05.04.2019 у справі №904/10316/17 та від 15.05.2019 №922/1401/18.

У відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо заперечень відповідача про відсутність передбачених бюджетних коштів на відшкодування наданих послуг, суд зазначає про наступне.

Затримка бюджетного фінансування не може бути підставою для неоплати наданих послуг, оскільки, відповідно до ч.2 ст. 617 ЦК України, ч.2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі „Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Крім того, судом відхилені посилання відповідача не те, що між сторонами у даній справі не укладались договори про відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг з оплати послуг зв`язку, оскільки, як вже зазначено вище, відповідне зобов`язання -відшкодувати вартість таких послуг виникло у відповідача в силу чинного законодавства.

За вказаних обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 506 325,59грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання споживачам телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, витрати на оплату позову судовим збором, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача, а саме у розмірі 7594,88грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради (08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Небесної сотні, буд. 8; ідентифікаційний код 03193620) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком (01601, м. Київ, бульвар Т.Шевченка, 18; ідентифікаційний код 21560766) в особі Київської міської філії ПАТ Укртелеком (01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40; ідентифікаційний код 1189910) 506 325,59грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання споживачам телекомунікаційних послуг на пільгових умовах, а також 7594,88грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 20.09.2019.

Суддя А.Р. Ейвазова