Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/388/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"

про стягнення заборгованості 4 427 646,02 грн. та розірвання договору

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"

до відповідача Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області

про визнання недійсним Договору №1162 від 30.12.2017 р. "Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПрАТ "Рівнеазот"

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

представники сторін:

від органу прокуратури: ОСОБА_1 О.П.

від ДСНС: Мітчук О.Я.

від ПрАТ "Рівнеазот": Рашко В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області звернувся до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення заборгованості 4 427 646,02 грн. та розірвання Договору №1162 від 30.12.2017 р. "Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ "Рівнеазот". Як вбачається із первісної позовної заяви, 30.12.2016 р. між Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області та Публічним акціонерним товариством "Рівнеазот" укладено Договір № 1162 про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ "Рівнеазот".

Прокурор вказує, що на виконання умов договору, позивачем було надано відповідачу послуги з пожежної та техногенної охорони об`єктів ПАТ "Рівнеазот" за період з лютого 2018 року по серпень 2018 року. Однак, первісний відповідач (позивач за зустрічним позовом) не виконав належним чином умови Договору в частині повної оплати вартості наданих послуг, заборгувавши первісному позивачу (відповідачу за зустрічним позовом) 4 427 646,02 грн.

Окрім цього, позивач зазначає, що зі сторони ПрАТ "Рівнеазот" вчиняються істотні порушення умов Договору, а саме відбувається перешкоджання у виконанні підрозділом ДСНС України обов`язків визначених договором, та невиконання ПрАТ "Рівнеазот" умов щодо своєчасної оплати наданих послуг. Тому, оскільки договір №1162 достроково за згодою сторін не припинений, останній просить розірвати його у судовому порядку.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.193 ГК України, та ст.ст. 525, 526, 530, 651 ЦК України.

Прокурор в обгрунтуваня підстав звернення із даним позовом в інтересах держави в особі Управління посилався на те, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області позбавлене можливості стягнути заборгованість за Договором №1162 по причині відсутності на рахунках Управління коштів на оплату судового збору з метою звернення до суду із відповідним позовом, також у зв`язку з порушенням ПрАТ "Рівнеазот" своїми діями інтересів держави.

Ухвалою від 07.06.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до слухання в підготовчому засіданні на 02 липня 2019 р. Запропоновано відповідачу подати суду у строк до 01 липня 2019 року відзив на позов.

01 липня 2019 року представник відповідача за первісним позовом через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву. Серед іншого вказує, що позовні вимоги про стягнення боргу є безпідставними, оскільки на його переконання умови договору №1162 від 30.12.2016 р. містять пункти по виконанню обов`язків підрозділом ДСНС, які він повинен виконувати згідно діючого законодавства і без наявності таких умов договору, за що його працівники отримують заробітну плату та матеріально-технічне забезпечення. Також у кошторисі (додаток до договору) у графі "найменування витрат" відображено, що останні використовуються на заробітну плату, грошове утримання військовослужбовців, нарахування на заробітну плату тощо. Включення цих витрат до кошторису по договору вказує на наявність подвійного фінансування тих самих цілей, які передбачаються у видатках Державного бюджету. На переконання представника ПрАТ "Рівнеазот" відносини між позивачем та відповідачем у межах укладеного договору не відповідали вимогам діючого законодавства. Надання послуг позивачем на підставі Договору №1162 не підтверджується доказами.

Щодо вимог про розірвання договору вважає, що позивачем порушено строки звернення з вимогою щодо зміни умов договору, відтак дія договору закінчилася 01.01.2018 р. Тому наголошує, що акти здачі-приймання послуг, надані позивачем, не мають законної сили. Також, листом від 16.04.2018 р. позивачем повідомлено про розірвання договору №1162 та припинення надання послуг з 01.05.2018 р. Відповідач переконаний, що цим листом підтверджено недостовірність актів здачі-приймання послуг. Крім того, у матеріалах справи наявний наказ №550 від 15.08.2018 р., згідно якого майно, надане ДПРЗ-1 відповідно до п.3.12 Договору повернуто ПрАТ "Рівнеазот". Тому відповідач за первісним позовом вважає, що вимога про розірвання Договору №1162 є безпідставною.

Не погоджується також ПрАТ "Рівнеазот" із тим, що з позовом про стягнення боргу та розірвання договору звернувся орган прокуратури в інтересах держави в особі ГУ ДСНС у Рівненській області, оскільки не вбачається підстав для такого представництва, та прокурором не обгрунтовано у чому конкретно полягає не здійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави суб`єктом владних повноважень у даній справі, та у чому полягає необхідність захисту інтересів держави поданням даного позову.

За наведеного ПрАТ "Рівнеазот" просить відмовити у задоволенні первісного позову.

У судовому засіданні 02.07.2019 р. оголошувалася перерва до 16.07.2019 р. з метою надати позивачу можливість отримати відзив та підготувати письмову відповідь на відзив.

03.07.2019 р. від ПрАТ "Рівнеазот" надійшов зустрічний позов до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання недійсним Договору №1162 від 30.12.2017 р. "Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ "Рівнеазот". Свої зустрічні позовні вимоги мотивує тим, що у кошторисі (додаток до договору) у графі "найменування витрат" відображено, що останні використовуються на заробітну плату, грошове утримання військовослужбовців, нарахування на заробітну плату тощо. Таким чином ПрАТ "Рівнеазот" переконаний, що основна складова вартості послуг за Договором №1162 від 30.12.2016 р. є фактично заробітною платою службовцям ГУ ДСНС. Однак, згідно нині діючого законодавства працівники бюджетних установ отримують заробітну плату виключно з Державного бюджету України. А тому відповідач за зустрічним позовом не може перекладати виплату грошового забезпечення своїм службовцям на ПрАТ "Рівнеазот". Більше того, як наголошує ПрАТ "Рівнеазот" спірний Договір містить пункти по виконанню обов`язків підрозділом ДСНС, які він повинен виконувати згідно діючого законодавства і без наявності таких умов договору, за що його працівники отримують заробітну плату та матеріально-технічне забезпечення. На думку заявника включення таких витрат до кошторису по Договору вказує на наявність подвійного фінансування тих самих цілей, які передбачаються у випадках виплат із державного бюджету.

Посилаючись на ст.ст. 203, 216, 228 ЦК України ПрАТ "Рівнеазот" просить визнати недійсним Договір №1162 від 30.12.2017 р. "Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ "Рівнеазот"

Ухвалою від 05.07.2019 р. зустрічний позов було залишено без руху та Приватному акціонерному товариству "Рівнеазот" встановлено 10-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків, подати оригінал документу (платіжного доручення, квитанції тощо) про сплату судового збору за подання зустрічного позову немайнового характеру у розмірі 1 921,00 грн.; опис вкладень у лист про направлення зустрічного позову з додатками Головному управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області.

15 липня 2019 року від Прокуратури Рівненської області та від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області надійшли відповіді на відзив на первісний позов. Так, прокурор зазначає, що покликання відповідача щодо необхідності надання позивачем ДСНС безоплатно послуг за договором №1162, оскільки вони повинні оплачуватися за рахунок Державного бюджету, є безпідставними, так як ПрАТ "Рівнеазот" при підписанні цього договору був ознайомлений із його умовами та усвідомлював наслідки такого підписання. Надання послуг по договору припинено позивачем за первісним позовом по причині блокування зі сторони ПрАТ "Рівнеазот" перепусток особового складу ДПРЗ-1, що призвело до неможливості здійснення нагляду за станом пожежної безпеки на території товариства. На переконання органу прокуратури договір №1162 не є припиненим, та продовжений на 2018 рік, оскільки згідно наявних листів, які надсилали сторони договору одна одній вбачається, що не було досягнуто згоди щодо припинення правочину. Вважає також необгрунтованими заперечення відповідача за первісним позовом щодо представництва інтересів держави у цьому спорі прокурором.

Управління ДСНС серед іншого вказує, що згідно діючих законодавчих актів та підзаконних нормативних актів (Бюджетний кодекс України, Кодекс цивільного захисту, постанова КМУ від 27.11.2013 р. №874) ДПРЗ-1 утворений, функціонує та фінансується на умовах Договору №1162, а саме за кошти суб`єкта господарювання ПрАТ "Рівнеазот". Утримання особового складу ДПРЗ-1 та здійснення фактичних видатків на грошове забезпечення передбачалося виключно зі спеціального фонду за рахунок коштів товариства "Рівнеазот" в силу закону. З приводу розірвання Договору №1162 зауважує, що систематичне невиконання відповідачем за первісним позовом істотних умов договору протягом 2017-2018 р.р. призвело до звернення про його розірвання у судовому порядку, а не за згодою сторін за п.7.4. цього Договору.

У судовому засіданні 16.07.2019 р. оголошено перерву до 23.07.2019 р.

19.07.2019 р. від ПрАТ "Рівнеазот" надійшли письмові заперечення на відповіді на відзив, у яких у загальному виклав позицію, що співпадає з доводами відзиву на первісний позов.

23.07.2019 р. від ПрАТ "Рівнеазот" надійшла заява про зміну підстав зустрічного позову, яка прийнята судом.

Ухвалою від 23.07.2019 р. прийнято зустрічний позов Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" до відповідача Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання недійсним Договору №1162 від 30.12.2017 р. "Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ "Рівнеазот", для спільного розгляду з первісним позовом. Продовжено строк підготовчого провадження у справі №918/388/19 на 30 днів до 04 вересня 2019 року включно. Підготовче засідання відкладено на 15 серпня 2019 р. на 14:30 год.

У подальшому оголошено перерву до 23.08.2019 р.

05.08.2019 р. від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області надійшов відзив на зустрічний позов, за яким у загальному зауважує, що укладення договору, предметом якого є охорона від пожеж об`єктів та окремих територій та утримання такого підрозділу суб`єктом господарювання - є обов`язковим в силу закону. ДПРЗ-1 утворений, функціонує та фінансується на умовах Договору №1162, а саме за кошти суб`єкта господарювання ПрАТ "Рівнеазот". Просить відмовити у задоволенні зустрічного позову. Також подано доповнення до відзиву.

20.08.2019 р. від ПрАТ "Рівнеазот" надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, за якою вважає, що відзив Управління на зустрічний позов не спростовує доводів останнього.

Ухвалою від 23.08.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено спір до розгляду по суті на 04.09.2019 р.

04.09.2019 р. суд перейшов до розгляду по суті первісного позову та заслухав пояснення учасників у справі по первісному позову. Зустрічний позов 04.09.2019 р. не розглядався. У подальшому оголошено перерву до 18.09.2019 р. для підготовки учасників у справі до розгляду по суті зустрічного позову.

18.09.2019 р. від ПрАТ "Рівнеазот" надійшла заява про залишення без розгляду зустрічного позову. Вказана заява подана до початку розгляду по суті зустрічного позову, відповідає вимогам ст.ст.46, 170 ГПК України, тому прийнята судом.

У судових засіданнях під час розгляду по суті первісного позову прокурор та позивач підтримали його вимоги, та просили стягнути заборгованість 4 427 646,02 грн. та розірвати Договір №1162 від 30.12.2017 р. "Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ "Рівнеазот".

У свою чергу представник ПрАТ "Рівнеазот" надав пояснення, які співпадають із позицією, викладеною у відзиві на первісний позов та письмових запереченнях.

Представник ПрАТ "Рівнеазот" підтримав заяву про залишення без розгляду зустрічного позову, яка була подана до початку розгляду по суті зустрічного позову. У зв`язку із прийняттям даної заяви зустрічний позов судом не розглядався.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

30.12.2016 р. між Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі - "Підрозділ ДСНС України") та Публічним акціонерним товариством "Рівнеазот" (далі - "Підприємство") укладено Договір № 1162 про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ "Рівнеазот" (далі - Договір № 1162) (т. 1 а.с. 14-20), невід`ємною частиною якого є, у тому числі, кошторис на 2017 рік на утримання 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Рівненській області (далі - "Загін"), який здійснює пожежну охорону об`єктів Підприємства.

В подальшому, відповідно до рішення річних загальних зборів акціонерів ПАТ "Рівнеазот" та наказу Голови правління № 375 від 08.06.2017 р. тип та найменування товариства змінено з "публічного" на "приватне".

16.06.2017 р. між ПрАТ "Рівнеазот" та Управлінням укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 1162 (т. а.с. 29), якою змінено назву сторони договору з "публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" на "приватне акціонерне товариство "Рівнеазот", інші положення договору залишено без змін.

Предметом Договору № 1162 є здійснення "Підрозділом ДСНС України" охорони об`єктів ПрАТ "Рівнеазот". "Підрозділ ДСНС України" надає послуги згідно предмету договору загоном пожежної охорони в кількості 89 (вісімдесят дев`ять) одиниць згідно штатного розкладу, який додається до договору (додаток 1).

Пунктом 4.1. Договору № 1162 встановлено, що плата за утримання "Підрозділу ДСНС України" щомісячно, не пізніше 15-го числа кожного місяця, вноситься на його поточний рахунок у відповідності до рахунку, який не пізніше 10 числа кожного місяця надається "Підрозділом ДСНС України" та дорівнює 1/12 від суми затвердженого кошторису на поточний рік.

Не пізніше 05 числа місяця, який настає за поточним "Підрозділ ДСНС України" надає "Підприємству" для підписання акт здачі-приймання наданих послуг.

Згідно п. 4.2. Договору № 1162 вартість послуг по договору визначається сторонами на підставі кошторису та розрахунку до кошторису, який додається до договору згідно з діючими Постановами Кабінету Міністрів України, наказами ДСНС України (додаток 3).

Відповідно до п. 5.2. Договору № 1162 за несвоєчасне проведення розрахунків за надані "Підрозділом ДСНС України" послуги "Підприємство" сплачує пеню в розмірі 0,1 % вартості наданих послуг, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення за кожен день прострочення на розрахунковий рахунок "Підрозділу ДСНС України".

Договір укладається строком на один рік і вступає в силу з 01 січня 2017 року (п. 7.1. Договору № 1162).

Згідно п. 7.2. Договору № 1162, якщо за 3 (три) місяці до закінчення договору жодна із сторін не вимагає його зміни договір триває на попередніх умовах і на той же строк.

Договір підписаний уповноваженими представниками його сторін, скріплений печатками зазначених юридичних осіб.

У матеріалах справи наявні копії актів здачі-приймання наданих послуг, які оформлені на виконання п. 4.1 договору, головним управлінням ДСНС у Рівненській області, та щомісячно з лютого 2018 надавались ПрАТ "Рівнеазот" , а саме:

акт здачі-приймання наданих послуг від 28.02.2018 за лютий 2018 на суму 632 412 грн. 50 коп.;

акт здачі-приймання наданих послуг від 31.03.2018 за березень 2018 на суму 632 412 грн. 50 коп.;

акт здачі-приймання наданих послуг від 30.04.2018 за квітень 2018 на суму 632 412 грн. 50 коп.;

акт здачі-приймання наданих послуг від 31.05.2018 за травень 2018 на суму 632 602 грн. 13 коп.;

акт здачі-приймання наданих послуг від 30.06.2018 за червень 2018 на суму 632 602 грн. 13 коп.;

акт здачі-приймання наданих послуг від 31.07.2018 за липень 2018 на суму 632 602 грн. 13 коп.;

акт здачі-приймання наданих послуг від 31.08.2018 за серпень 2018 на суму 632 602 грн. 13 коп.

Разом з актами надавалися рахунки на оплату послуг по охороні від пожеж за лютий-серпень 2018 року.

Відповідно до п. 3.15 договору № 1162 від 30.12.2016 р. ПрАТ "Рівнеазот" підписує акт здачі-приймання наданих послуг в строк не пізніше 5 робочих днів з моменту його отримання.

Вказані акти здачі-приймання наданих послуг та рахунки ПрАТ "Рівнеазот" отримані, про що свідчать відмітки про реєстрацію вхідної кореспонденції на супровідних листах про їх надання відповідачу.

Також у справі наявні копії актів виконаних робіт по договору № 242 від 08.02.2013 про надання автотранспортних послуг по перевезенню автобусами ПрАТ "Рівнеазот" працівників ДПРЗ-1 за лютий-липень 2018 року та акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.11.2018, які скеровувались на адресу позивача для оплати послуг по перевезенню працівників ДПРЗ-1 для здійснення пожежної охорони об`єктів ПрАТ "Рівнеазот".

Прокурор у позові зауважує, що за надані з 01.02.2018 р. по 31.08.2018 р. послуги за договором № 1162, відповідно до складових кошторису на утримання ДПРЗ-1, за відповідачем за первісним позовом утворилась заборгованість у сумі 4 427 646, 02 грн.,та надає розрахунок суми позовних.

З метою досудового вирішення питання погашення заборгованості на адресу відповідача позивачем направлялись претензії, зокрема: № 03-2371/12 від 16.05.2018 р. та № 02-3533/12 від 13.07.2018 р., які відповідачем отримані, про що свідчать відмітки вхідного штемпелю ПрАТ "Рівнеазот" на зазначенихдокументах.

Покликаючись на неналежне виконання зі сторони ПрАТ "Рівнеазот" умов Договору №1162 від 30.12.2016 р. позивач звертався з листом №16.04.2018 р. №02-1790/08 про його розірвання.

Відтак, прокурор звернувся в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до господарського суду про стягнення заборгованості 4 427 646,02 грн. та розірвання Договору №1162 від 30.12.2017 р. "Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПАТ "Рівнеазот".

Надаючи оцінку підставам звернення прокурора з первісним позовом до суду в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, суд дійшов висновку про безпідставність такого звернення з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є зокрема верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ч. 1-3 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. В силу положень ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Зокрема, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, п. 35) ЄСПЛ висловив таку думку (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

У Рекомендаціях Парламентської асамблеї ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Висловлене Конституційним Судом розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону "Про прокуратуру".

Як вже зазначалося вище, прокурор в обгрунтуваня підстав звернення із даним позовом в інтересах держави в особі Управління посилався на те, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області позбавлене можливості стягнути заборгованість за Договором №1162 по причині відсутності на рахунках Управління коштів на оплату судового збору для звернення з позовом, також у зв`язку з порушенням ПрАТ "Рівнеазот" своїми діями інтересів держави.

В матеріалах справи містяться листи Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області №01-1687/12 від 02.04.2019 року та №03-2566/08 від 17.05.2019 р., в яких повідомляє Прокуратуру Рівненської області про те, що у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору не може самостійно здійснити захист свого майнового права в судовому порядку з приводу стягнення із ПрАТ "Рівнеазот" заборгованості 4 427 646,02 грн. та розірвання Договору №1162 від 30.12.2016 р.

Суд звертає увагу на те, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області було не позбавлена можливості вирішити спір в досудовому порядку та зверталося до відповідача з відповідними листами щодо оплати боргу по Договору №1162 та розірвання останнього тощо.

Суд вважає, що обгрунтуваня прокурором порушення інтересів держави є несумісним з розумінням "інтересів держави" і не має на меті захист інтересів держави як потребу у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Окрім того, безпосередні інтереси держави не порушуються внаслідок неналежного виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості одним із конрагентів за надані послуги по договору, що має місце у даному спорі, а також - ситуація у справі не є "виключним випадком" для представництва прокурором інтересів держави згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України.

При цьому, норми ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дають підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) ящо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Як вказав прокурор у позові в силу неналежного виконання умов Договору № 1162 від 30.12.2016 р. у ПрАТ "Рівнеазот" утворилась заборгованість в сумі 4 427 646,02 грн.

У той же час, прокурор покликається на невиконання зі сторони ПрАТ "Рівнеазот" умов договору, яке призвело до неможливості належного виконання покладених на підрозділ функцій по забезпеченню пожежної безпеки тощо.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень, а не його контрагента по додогору - коли він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. "Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Сам орган прокуратури у позовній заяві підтверджує, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області з метою захисту своїх інтересів у лютому 2019 звернулося до господарського суду Рівненської області із позовом про стягнення з ПрАТ "Рівнеазот" заборгованості за надані за договором № 1162 послуги. При цьому, позивачем до позову було додано заяву про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення. Вказане клопотання судом задоволено частково, та відстрочено сплату судового збору до першого судового засідання - 19.03.2019 (ухвала господарського суду Рівненської області від 20.02.2019 у справі №918/100/19). Зважаючи на те, що сума судового збору складає 68 335,69 грн., а кошти на оплату судового збору на рахунках головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області були відсутні, управління вимоги вищевказаної ухвали не виконало, а тому ухвалою господарського суду від 19.03.2019 р. позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області залишено без розгляду.

Статтею 175 ГК України передбачено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до положень ст. 193 ГК України, яка кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 3 Положення про ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, затвердженого наказом ДСНС України № 175 від 13.04.2016, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб на відповідній території є основним завданням головного управління на відповідній території.

Відповідно до ст. 60 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення державної пожежної охорони, відповідно до повноважень, покладається у тому числі, на органи та підрозділи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки та державні пожежно-рятувальні підрозділи (частини) Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту.

Отже, органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, в розумінні Закону України "Про прокуратуру" є Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, і цей орган наділений повноваженнями звертатись до суду для забезпечення виконання функцій щодо захисту інтересів у суді по стягненню боргу за надані послуги, та розірвання договору.

Відтак, у даному випадку прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати порушений інтерес.

Матеріали справи свідчать, що спірні правовідносини виникли на підставі укладеного між Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області як особою, що надає послуги згідно умов договору та ПрАТ "Рівнеазот" як отримувач цих послуг.

Разом з тим, прокурором фактично заявлені вимоги в інтересах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, що стосуються виконання зобов`язання із здійснення оплати коштів за надані ДСНС послуги на користь останньої як органу, який здійснює правомочності щодо реалізації державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб на відповідній території , та отримує кошти за виконання таких правомочностей (надання оплатних послуг з пожежної охорони) на підставі укладеного правочину із суб`єктом господарювання.

Наявність у державної установи певних функцій, спрямованих на захист загальнодержавних інтересів не свідчить, що усі дії такої установи направлені саме на реалізацію загальнодержавних функцій.

А тому, саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів у зв`язку з відсутністю можливості оплатити судовий збір, недостатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Суд констатує, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області, в особі якого в інтересах держави звернувся прокурор з даним позовом до суду, мало повноваження для самостійного захисту своїх прав за Договором №1162.

Суд вважає, що долучені до матеріалів справи листи Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області №01-1687/12 від 02.04.2019 року та №03-2566/08 від 17.05.2019 р., про те, що відсутня можливість захистити свої інтереси у суді у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору не може бути доказом неналежного здійснення органом своїх повноважень щодо захисту інтересів держави.

В матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували неналежне здійснення Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області своїх повноважень, щодо захисту інтересів держави, а також докази неможливості реалізації своїх прав та законних інтересів.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в поданій позовній заяві прокурором не вказано обставин, у зв`язку з чим уповноважений орган неналежним чином здійснює відповідні повноваження, а відповідно, недостатньо обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва, а також не подано належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст.ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджують наявність підстав для здійснення такого представництва.

Отже, беручи до уваги наведене у сукупності суд відмовляє в задоволенні первісного позову.

Стосовно поданого від ПрАТ "Рівнеазот" зустрічного позову слід зазначити наступне.

Ухвалою від 23.08.2019 р. було закрито підготовче провадження та призначено спір до розгляду по суті на 04.09.2019 р.

Зустрічний позов 04.09.2019 р. не розглядався. У подальшому оголошено перерву до 18.09.2019 р. для підготовки учасників у справі до розгляду по суті зустрічного позову.

18.09.2019 р. від ПрАТ "Рівнеазот" надійшла заява, у якій покликаючись на п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України просить залишити зустрічний позов без розгляду. Вказана заява подана до початку розгляду по суті зустрічного позову.

За умовами п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Отже, подана позивачем заява про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору за подання первісного позову покладаються на орган прокуратури, оскільки у задоволенні первісного позову відмовлено. Разом з тим, витрати по оплаті судового збору за подання зустрічного позову залишаються за ПрАТ "Рівнеазот", оскільки зустрічний позов залишено без розгляду за його заявою, поданою до початку розгляду цього позову по суті.

Керуючись ст. ст. 129, 226, 237- 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні первісного позову заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення заборгованості 4 427 646,02 грн. та розірвання договору.

2. Залишити без розгляду зустрічний позов Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області про визнання недійсним Договору №1162 від 30.12.2017 р. "Про організацію підрозділу ДСНС України на об`єктах ПрАТ "Рівнеазот"

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 24 вересня 2019 року.

Суддя Бережнюк В.В.