ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" вересня 2019 р. Справа № 922/4587/13

вх. № 4587/13

Суддя Усатий В.О.

Без участі представників сторін.

розглянувши заяви АТ «КБ «Експобанк» (вх. № 21425 від 09.09.2019 р.) та ліквідатора (вх. № 21654 від 11.09.2019) про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів

при розгляді справи за заявою : Mramor LLP, Wales

до ФОП Бабич Ігор Юрійович , м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 10.12.2013 р. боржника ФОП Бабича І.Ю. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Капустіна В.В.

Ухвалою суду від 11.02.2014 р. задоволено клопотання ОСОБА_2 про припинення його обов`язків ліквідатора у даній справі, звільнено арбітражного керуючого Капустіна В.В. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Белікова О.П.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Харківської області призначений повторний автоматичний розподіл скарги по справі № 922/4587/13 у зв`язку з недопустимістю повторної участі в розгляді справи судді Дзюби О.А.

Автоматизованим розподілом справу призначено до розгляду судді Усатому В.О.

Ухвалою суду від 12.12.2017 р. усунено ліквідатора Белікова ОВ. від виконання покладених на нього обов`язків, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Кошовського С.В.

До суду від АТ «КБ «Експобанк» надійшла заява (вх. № 21435 від 09.09.2019 р.) про забезпечення вимог, в якій заявник просить заборонити ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) відчужувати у будь-який спосіб нежитлові приміщення загальною площею 262,2 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 ; заборонити будь - яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській радах, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно), вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження та дії у межах справ про банкрутство), спрямовані на зміну власника, передачу майна у заставу, іпотеку, оренду тощо, або дії, які можуть призвести до зміни власника, в тому числі дії, які можуть призвести до поділу, виділу часток, зміни опису, технічних характеристик, в тому числі - площі нерухомого майна: нежитлових приміщень заг. пл. 262,2 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя , № 29 /14 ; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про заборону відчуження зазначеного майна.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що, ним подано до суду позов про визнання недійсними правочинів з відчуження зазначеного майна, і невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

До суду від ліквідатора Кошовського С.В. надійшла заява (вх. № 21654 від 11.09.2019) про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, в якій він просить заборонити ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) відчужувати у будь-який спосіб нежитлові приміщення загальною площею 262,2 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 ; заборонити будь - яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській радах, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно), вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження та дії у межах справ про банкрутство), спрямовані на зміну власника, передачу майна у заставу, іпотеку, оренду тощо, або дії, які можуть призвести до зміни власника, в тому числі дії, які можуть призвести до поділу, виділу часток, зміни опису, технічних характеристик, в тому числі - площі нерухомого майна: нежитлових приміщень заг. пл. 262,2 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя , № 29 /14 ; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про зазначені заборони.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення вимог кредиторів ліквідатор посилається на те, що ним подано до суду віндикаційний позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, і у разі відчуження майна відповідачем, у випадку задоволення позовних вимог виконання такого рішення буде неможливим. Тобто, у даному випадку, невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Розглянувши зазначені заяви, суд зазначає наступне.

АТ «КБ «Експобанк» подано до суду заяву (вх. № 21248 від 06.09.2019 р.) про визнання недійсними правочинів з відчуження майна: нежитлові приміщення загальною площею 262,2 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 .

В рамках зазначеної заяви банком подано заяву (вх. № 21425 від 09.09.2019 р.) про забезпечення вимог.

Ліквідатором до суду подано заяву (вх. № 21170 від 05.09.2019 р.) про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності (в межах справи про банкрутство) щодо зазначеного майна.

Одночасно ліквідатором також подано до суду заяву (вх. № 21654 від 11.09.2019) про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Згідно з ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон) господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваний прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

У пункті 73 Постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 18.12.2009 р. «Про судову практику в справах про банкрутство» зазначено, що господарський суд має право вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, у тому числі передбачених статтею 67 ГПК України (у старій редакції).

При цьому, положення ГПК України про забезпечення позову застосовуються у справі про банкрутство з урахуванням вимог п. 6 ст. 12 ГПК України, що визначає особливості провадження у справі про банкрутство як окремої форми судового процесу.

Отже, приймаючи ухвалу про заборону відповідачу та/або іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

З метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів, передбачені загальними положеннями відповідних норм ГПК України, а також інші заходи, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

У п. 1 Постанови Пленуму ВГСУ №16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 зазначеної Постанови Пленуму ВГСУ адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається; оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії; обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Виходячи з обставин справи, у випадку задоволення заяви банку, буде встановлено незаконність вибуття майна з власності банкрута та наявні усі об`єктивні підстави для витребування цього майна з чужого незаконного володіння.

Виходячи з обставин справи, у випадку задоволення заяви ліквідатора, рішення про витребування майна буде стосуватися виключно ОСОБА_3 , тобто особи, до якої пред`явлено вимогу саме у зв`язку з тим, що вона на теперішній час зареєстрована власником майна.

У той же час, у випадку відчуження майна на користь будь-якої іншої особи (для чого на цей час у відповідача не існує будь-яких обмежень), рішення суду виконати буде неможливо, оскільки відповідач перестане бути фактичним володільцем (зареєстрованим власником) спірного майна, а рішення суду не буде стосуватися прав та обов`язків наступного набувача майна.

За таких обставин, захист прав банкрута щодо повернення майна з чужого незаконного володіння буде можливим виключно шляхом подання іншого віндикаційного позову вже до наступного володільця (зареєстрованого власника), що затягне ліквідаційну процедуру, створить інші негативні наслідки, порушуватиме права боржника та кредиторів у справі.

Суд зазначає, що, враховуючи обставини спору, заходи забезпечення у вигляді заборони відчужувати майно, а також заборони проводити реєстраційні дії, спрямовані на зміну власника, передачу майна у заставу, іпотеку, оренду, поділ, виділ часток, зміну опису, технічних характеристик, в тому числі - площі нерухомого майна, жодним чином не позбавлять, не перешкоджатимуть та не порушуватимуть права теперішнього фактичного володільця на вільне володіння та користування майном, та спрямовані виключно на забезпечення можливості реального виконання судового рішення (у разі задоволення позовних вимог), створюючи для цього об`єктивні умови.

Таким чином, для забезпечення можливості реального виконання рішення суду (у разі його прийняття) необхідно забезпечити незмінність зареєстрованого власника (фактичного володільця) майна.

За таких обставин, запропоновані заходи є повністю об`єктивними, обґрунтованими, розумними, співмірними та адекватними предмету спору, оскільки не порушуватимуть відповідних прав та інтересів відповідача, при цьому забезпечать реальну можливість виконання рішення суду.

Таким чином, судом здійснено оцінку доводів заявників щодо необхідності вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Судом враховано, що основною метою провадження у справі про банкрутство є відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог сукупного кола його кредиторів, яке передбачає послідовне виконання сторонами та учасниками процесу, арбітражним керуючим обов`язків, що визначені та передбачені положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Отже, для забезпечення можливості реального виконання рішення суду (у разі його прийняття), враховуючи співмірність заходів забезпечення, суд вважає доводи заявників обґрунтованими та вважає необхідним застосувати заходи забезпечення вимог кредиторів стосовно зазначеного майна.

Керуючись ст. 12, 136, 137 ГПК України, ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

Заяви АТ «КБ «Експобанк» (вх. № 21425 від 09.09.2019 р.) та ліквідатора (вх. № 21654 від 11.09.2019) про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів задовольнити.

Заборонити ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) відчужувати у будь-який спосіб нежитлові приміщення загальною площею 262,2 кв. м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 .

Заборонити будь - яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській радах, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно), вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження), спрямовані на зміну власника, передачу майна у заставу, іпотеку, оренду тощо, або дії, які можуть призвести до зміни власника, в тому числі дії, які можуть призвести до поділу, виділу часток, зміни опису, технічних характеристик, в тому числі - площі нерухомого майна: нежитлових приміщень заг. пл. 262,2 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя, № 29 /14 .

Внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про зазначені заборони.

Ухвалу направити ліквідатору, АТ «КБ «Експобанк» та Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61200, м. Харків, пл. Конституції, буд. 7) для виконання.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя Усатий В.О.