ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24.09.2019 р. справа № 914/1908/19

Суддя Мороз Н. В.,

розглянувши матеріали позовної заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дари Львівщини», м. Львів

до відповідача-1: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача-2 : Управління комунальної власності Львівської міської ради, м. Львів

про скасування рішень Львівської міської ради та визнання права власності.

Встановив:

Позовну заяву подано Товариством з обмеженою відповідальністю «Дари Львівщини» до Львівської міської ради та Управління комунальної власності Львівської міської ради про скасування рішень Львівської міської ради та визнання права власності.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду, судом встановлено наявність підстав для залишення її без руху на підставі ст.174 ГПК України, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно ч.3 ст. 6 зазначеного Закону, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено наступні вимоги:

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 427 від 24.05.2013 року «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на вул. Солодовій,3а»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 99 від 19.02.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю на вул. Личаківській,51»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 100 від 19.02.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю на вул. Личаківській,51»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 101 від 19.02.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю па вул. Личаківській, 51»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 102 від 19.02.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю на вул. Личаківській,51»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 99 від 19.02.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю на вул. Личаківській,51»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 103 віл 19.02.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю на вул. Личаківській,51»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 104 від 19.02.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю на вул. Личаківській,51»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 105 від 19.02.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю на вул. Личаківській,51»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 106 від 19.02.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю на вул. Личаківській,51»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 107 від 19.02.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю на вул. Личаківській,51»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 152 від 04.03.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю на вул. Личаківській,51»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 162 від 04.03.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності па нежитлове приміщення на АДРЕСА_1 . Солодова,1»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 163 від 04.03.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на вул. Солодова,3а»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 502 від 24.06.2016 року «Про реєстрацію права комунальної власності на будівлю на вул. Личаківській,51»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 631 від 21.07.2017 року «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення, які належать до комунальної власності територіальної громади м. Львова»;

- Скасувати рішення Львівської міської ради № 10 від 05.01.2018 року «Про реєстрацію права комунальної власності на нежитлове приміщення на вул. Солодова. 1»;

- Визнати право власності за Товариством з обмежено відповідальністю «Дари Львівщини» на цілісний майновий комплекс «Винниківський Ринок»: Львівська область, місто Львів, вулиця Личаківська, 51 - Будівля А-1, площею 75.8 м.кв., Будівля Б-1, площею 96.3 м.кв., Будівля В, площею 98.3 м.кв., Будівля Ж-1, площею 160.1 м.кв., Будівля К-1, площею 19.2 м.кв., Будівля М-1, площею 4.3 м.кв., Будівля Г-1, площею 85.7 м.кв., Будівля Д-1, площею 58.2 м.кв., Будівля С-1, площею 330.2 м.кв., Будівля З-1, площею 40.3 м.кв., Будівля Л-1, площею 28.1 м.кв. Львівська область, місто Львів, вулиця Солодова, 1, Будівля А-1, площею 17.1 м.кв. Львівська область, місто Львів, вулиця Солодова, 3а, Будівля А-3, площею 50.6 м.кв., Львівська область, місто Львів, вулиця Солодова,4, Будівля А-2, площею 24.1 м.кв;

- Визнати право власності за Товариством з обмежено відповідальністю «Дари Львівщини» на цілісний майновий комплекс - «Підзамчівський Ринок»: Львівська область, місто Львів, вулиця Б. Хмельницького, 120, Будівля А-1, площею 238.6 м.кв., Будівля В-1, площею 53.8 м.кв., Будівля Д-1, площею 27.0 м.кв., Будівля З-1, площею 49,6 м.кв., Будівля Б-1, площею 61,6 м.кв., Будівля Г-1, площею 121.4 м.кв., Будівля Ж-1, площею 25.6 м.кв., Будівля К-1, площею 238.6 м.кв., Будівля Л-1, площею 34.4 м.кв., Будівля Н-1, площею 38.6 м. кв., Будівля П-1, площею 25.0 м.кв., Будівля М-1, площею 13.9 м.кв., Будівля О-1, площею 27.3 м.кв., Будівля Р-1, площею 243.0 м.кв. Львівська область, місто Львів, вулиця Б. Хмельницького, 163, Будівля А-3, площею 51.6 м.кв.

Проте, всупереч законодавчим вимогам, суду не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, оскільки до позовної заяви позивачем додано лише квитанцію №1719-5326-2727-3043 від 16.09.2019 про сплату судового збору у розмірі 1 921, 00 грн. за одну вимогу. При цьому, доказів сплати судового збору за інші заявлені вимоги суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1 921,00 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно вимог ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, позивачем обгрунтовано свої вимоги обставинами, які не підтверджені доказами. Зокрема, в додатках до позовної заяви відсутні копії рішень Львівської міської ради, посилання на які містяться у позовній заяві та які позивач просить суд скасувати.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Однак, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Дари Львівщини» не зазначено жодних відомостей щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, відтак останнім не дотримано вимог п.8 ч.3 ст.162 ГПК України.

Відповідно до п.10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в порушення вимог п.10 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Проте, у позовній заяві вимоги п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивачем не дотримано.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч.1 ст.172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Позивачем до позовної заяви додано описи вкладення у лист з яких вбачається надсилання відповідачу та третій особі позовної заяви.

Однак, суд критично оцінює вказані документи, оскільки з вказаних описів вкладення, не вбачається надсилання відповідачам та третій особі додатків до позовної заяви.

Відповідно до вимог процесуального Закону, належні та допустимі докази надіслання учасникам у справі копій позовної заяви та доданих до неї документів мають бути подані до суду станом на момент подання заяви.

Крім того, під час перевірки копій документів, доданих позивачем до позовної заяви судом взято до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до п.8 р.10 зазначених Правил, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.

Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».

Проте, позивачем, в порушення зазначених вимог, подані неналежним чином завірені копії документів, доданих до позовної заяви.

Суд також звертає увагу позивача на наступне:

Господарський процесуальний кодекс України у ч. 1 ст. 4 гарантує право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку.

Відповідно до ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Під вимогою треба розуміти матеріально-правову вимогу, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, з наведеного вище вбачається, що вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Таким чином, нормою процесуального права закріплене право позивача об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Однак, в поданій позовній заяві заявлено вимоги про скасування рішень Львівської міської ради, що стосуються різних об`єктів нерухомого майна, а також вимоги щодо визнання права власності.

Суд зазначає, що вказані рішення органу місцевого самоврядування хоча й стосуються об`єктів, право власності на які позивач хоче визнати у судовому порядку, проте вони (рішення) укладені в різний час, мають різний предмет та відповідно різні умови.

Тобто, позивачем в одній позовній заяві об`єднано вимоги, які не пов`язані між собою, що є порушенням вимог статті 173 ГПК України.

Суд зазначає, що лише факт прийняття рішення щодо майна право власності на яке належало одній особі не свідчить про однорідність вимог про скасування цих рішень.

Отже, сумісний розгляд заявлених позовних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору у строки, імперативно встановлені процесуальним законом.

Крім того, згідно вимог ГПК України, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Отже, під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Разом з тим, позивачем визначено в якості відповідачів Львівську міську раду та Управління комунальної власності Львівської міської ради, проте, позовні вимоги, що заявлені до відповідача 1 жодним чином не стосуються відповідача 2 і навпаки.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог або суб`єктний склад відповідачів.

Відповідно до ч.1ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 174 ГПК України та надання позивачу строку для усунення вищеперелічених недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дари Львівщини» до Львівської міської ради та Управління комунальної власності Львівської міської ради про скасування рішень Львівської міської ради та визнання права власності, залишити без руху, надавши позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення виявлених недоліків.

2. У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

У зв`язку з тим, що суддя Мороз Н. В. у період з 18.09.2019 по 23.09.2019 перебувала у відрядженні, ухвала про залишення позовної заяви без руху винесена у перший робочий день, після повернення судді з відрядження.

Суддя Мороз Н.В.