УХВАЛА

23 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/7446/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В. А. - головуючого, Багай Н. О., Случа О. В.,

секретар судового засідання - Савінкова Ю. Б.

за участю представників:

позивача - Романенка С. П., Юрченка О. А.,

відповідача - Тарасюка О. Б., Гришакової Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція" та Державної фіскальної служби України.

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019

та рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція"

до Державної фіскальної служби України

про стягнення 23 656 869,97 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція" (далі - ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція") на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 і призначено розгляд справи на 06.08.2019.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.07.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної фіскальної служби України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 і призначено розгляд справи на 06.08.2019.

Ухвалами Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.08.2019, 29.08.2019, 03.09.2019,19.09.2019 було оголошено перерву в судових засіданнях з розгляду касаційних скарг ТОВ "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція" та Державної фіскальної служби України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2019.

ТОВ "Холдингова компанія "Енергомонтажвентиляція" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України про стягнення 23 656 869,97 грн.

Позовні вимоги із посиланням на положення статей 837, 843, 844, 875, 877, 882 Цивільного кодексу України обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором будівельного підряду від 10.07.2015 № 121 (далі - договір № 121) щодо оплати вартості виконаних позивачем у період із серпня 2015 року по червень 2016 року робіт на загальну суму 23 656 869,97 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 позов задоволено.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що у період із серпня 2015 року по червень 2016 року позивач виконав підрядні роботи за договором №121 на загальну суму 23 656 869,97 грн, що підтверджується висновками комісійного експертного будівельно-технічного дослідження від 30.03.2018 №22532/7902/7903/7904 та від 27.04.2018 №16916/9640-9646, складеними Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса. Водночас, відповідач у порушення умов договору №121 актів приймання виконаних будівельних робіт і довідок форми КБ-3 не підписав, вартості робіт не оплатив.

За висновками суду першої інстанції позивач у встановленому у договорі №121 порядку повідомляв відповідача про наявність недоліків у проектній документації, за яких неможливо було здійснити обумовлені у договорі роботи без виконання додаткових робіт. При цьому згідно з пунктом 2.5 договору №121 позивач не мав права зупиняти виконувані роботи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на відповідача обов`язку оплатити за фактично виконані позивачем роботи на суму 23 656 869,97 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог про стягнення 13 170 189,03 грн скасовано, ухвалено у зазначеній частині нове рішення про відмову у позові. В іншій частині рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Апеляційний суд, відмовляючи у позові в частині стягнення 13 172 716,88 грн, виходив із того, що позивач перевищив твердий кошторис на вказану суму коштів для виконання таких робіт без внесення відповідних змін до проектно-кошторисної документації, тобто без проходження нею відповідної експертизи.

Суд апеляційної інстанції послався на положення статті 844 Цивільного кодексу України та пункт 2.2 договору №121 щодо можливості зміни кошторису виключно з підстав, визначених законодавством, та за погодженням сторін, проте у матеріалах справи немає документів на підтвердження такого погодження.

Не погоджуючись із постановою апеляційного господарського суду ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" подало касаційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно відхилив висновки суду першої інстанції про погодження відповідачем змін до проектної документації та прийняття виконаних позивачем робіт, оскільки під час розгляду справи відповідач не заперечував факту неможливості виконання робіт за договором №121 без виконання додаткових робіт, беручи до уваги наявність недоліків проектної документації, а також відсутність у позивача права зупинити виконання таких робіт. Однак Державна фіскальна служба України відмовилась від оплати вартості фактично виконаних підрядних робіт всупереч умовам договору № 121.

Крім того, Державна фіскальна служба України подала касаційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що кошторис договору визначено як твердий, зміни до твердого кошторису можуть бути внесені лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов`язані із цим витрати несе підрядник.

Разом з тим, у справі №910/7444/18 рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.06.2019, позов задоволено. Стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ТОВ "Холдингова компанія" Енергомонтажвентиляція" 16 460 854,52 грн основного боргу.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що наявні у проектній документації недоліки зумовили неможливість здійснення обумовлених договором робіт без виконання додаткових робіт (про що відповідача було повідомлено у встановленому у договорі порядку), зважаючи на пункт 2.5 договору від 10.07.2015 №120, дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок оплатити фактично виконані позивачем роботи за договором у сумі 16 460 854, 52 грн.

При цьому Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 у справі №907/465/17, висловлено правову позицію, відповідно до якої ціна договору, укладеного за результатами проведених торгів на закупівлю робіт за державні кошти, визначається у твердому кошторисі і не може бути збільшена за домовленістю сторін або за фактом перевищення обсягу виконаних робіт.

Згідно з частиною другою статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Колегія суддів Верховного Суду, ознайомившись з матеріалами справи №910/7446/18 та доводами касаційних скарг, враховує правову позицію Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі №907/465/17, вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №910/7444/18 щодо застосування положень статті 844 Цивільного кодексу України.

Також, у судовому засіданні Державною фіскальною службою України заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, а саме рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі № 910/7446/18 в частині задоволення позовних вимог, до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.

У поданій заяві про зупинення виконання судового рішення Державна фіскальна служба України стверджує, що виконання судових рішень у справі є неможливим, оскільки кошторисом на 2019 рік ДФС за відповідним КЕКВ не передбачено коштів на здійснення розрахунків з ТОВ "ХК "Енергомонтажвентиляція" за договором від 10.07.2015 № 121. Крім того, у випадку виконання судового рішення поворот його виконання буде утрудненим, що створить реальну можливість настання невідворотних негативних наслідків, що можуть виникнути у зв`язку із його виконанням.

Розглянувши зазначене клопотання, Колегія суддів касаційної інстанції вважає його таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання, а держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення належить до основних засад (принципів) господарського судочинства (статті 2, 18 Господарського процесуального кодексу України), а отже прийняття рішення про зупинення виконання судового рішення, що набрало юридичної сили може бути застосовано лише як виключення, у випадках встановлених законом, з метою забезпечення верховенства права та не допущення негативних наслідків, пов`язаних із виконанням судового рішення у випадку його перегляду.

Частиною першою статті 332 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, доводи викладені у заяві про зупинення виконання судового рішення є обґрунтованими та дають підстави дійти висновку про реальну можливість настання невідворотних негативних наслідків, що можуть виникнути у зв`язку із його виконанням.

Зважаючи на вищевикладене, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що у суду є підстави для зупинення виконання судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 234, 302, 332, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Державної фіскальної служби України про зупинення виконання судового рішення задовольнити.

2. Зупинити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/7446/18 у справі № 910/7446/18 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

3. Передати справу №910/7446/18 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Зуєв

Судді Н. О. Багай

О. В. Случ