10.09.2019Справа № 910/8116/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участю секретаря судового засідання Яценко Я.М., розглянувши у судовому засіданні клопотання позивача про вирішення питання про судові витрати у справі № 910/8116/19
про стягнення заборгованості у загальному розмірі 58 197,63 грн.
Представники: згідно протоколу судового засідання
Товариство з обмеженою відповідальністю ''С.К.С'' (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ''АСТЕК-СЕРВІС'' (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 58 197,63 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем за договором поставки № 000000295 від 29.01.2018 щодо оплати поставленого товару.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.08.19 позов задоволено повністю.

У судовому засіданні 20.08.2019 під час судових дебатів позивачем заявлено заяву про стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача.

Мотивуючи вказану заяву, позивач зазначає про те, що окрім судового збору, за подання позовної заяви до суду, ним понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн.

Під час розгляду справи відповідачем подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, обґрунтоване тим, що витрат на правничу допомогу є завищені, юридично не обґрунтовані, порушено принцип необхідності здійснення витрат на адвокатські послуги, оскільки справа малозначна.

27.08.2019 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про вирішення питання про судові витрати у справі №910/8116/19, в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача судові витрати.

Ухвалою від 28.08.2019 розгляд клопотання про вирішення питання про судові витрати призначено на 10.09.2019.

У судовому засіданні 10.09.2019 представник позивача підтримав подане клопотання, представник відповідача заперечив.

За наслідками розгляду у судовому засіданні клопотання про вирішення питання про судові витрати, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «С.К.С» понесло у зв`язку із розглядом справи №910/8116/19 витрати на професійну правничу допомогу на суму 17 000,00 грн. та витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

У поданій заяві зазначено, що позивачеві, на підставі договору №717-19 від 10.06.2019, надавалася правова допомога, що підтверджується належно оформленими документами ( детальним описом робіт (наданих послуг), актом здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг). Загальна вартість наданої правової допомоги становить 17 000,00 грн.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат у сумі 17 000,00 грн. представник позивача надав договір №717-19 від 10.06.2019, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська фірма «Грамацький і партнери», детальний опис робіт (наданих послуг), акти здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) № б/н від 08.07.2019, № б/н від 30.07.2019, №б/н від 21.08.2019, платіжне доручення №24656 від 10.07.2019 на суму 8000,00 грн., платіжне доручення № 49525940 від 01.08.2019 на суму 5000,00 грн., платіжне доручення №27213 від 21.08.2019 на суму 4000,00 грн.

Клопотання відповідача про зменшення суми витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд враховує, що подані документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з позивача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Дослідивши опис наданих послуг, приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, відповідність запропонованої адвокатом правової позиці правовим висновкам суду, відображеним у рішенні, суд дійшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами.

Відповідно до п. 3.1. договору, за надані адвокатською фірмою послуги за цим договором клієнт сплачує адвокатській фірмі гонорар у розмірі, що визначається з урахуванням обсягу виконаних Адвокатом робіт.

Отже, твердження відповідача щодо необґрунтованих витрат на правничу допомогу, а саме сплату витрат на користь саме Адвокатського об`єднання, є недоведені.

За таких обставин, враховуючи що позов Товариства з обмеженою відповідальністю ''С.К.С'' задоволено повністю, витрати відповідача пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати по оплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Оскільки в рішенні Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі №910/8116/19 не було вирішено питання щодо розподілу цих витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, керуючись статтею 129, 244 ГПК України, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення у справі №910/8116/19.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ''С.К.С'' про розподіл судових витрат.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ''АСТЕК-СЕРВІС'' (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ''С.К.С'' (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 35, ) 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу, 1921 (одну тисячі дев`ятсот двадцять одну)грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.09.2019

Суддя Н.І. Ягічева