ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/629/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А. секретар судового засідання Кучма І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд", вул. Новгородська, 34-А, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату, вул. Грюнвальдська, 3, м. Івано-Франківськ, 76000

про: визнання недійсним (незаконним ) рішеннь та зобов`язання вчинити дії,

За участю представників:

Від позивача: Селянин В.О. - посвідчення адвоката № 758 від 05.01.2011, договір про надання правової допомоги б/н від 25.12.2017, ордер ІФ 000712 від 15.07.19)

Від відповідача: Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради Максимів Ігор Іванович (довіреність №365/01-20/14-в від 07.05.19) заступник чальника відділу представництва Департаменту правової політики Івано-Франківської міської ради

Від відповідача Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату: Кузь Андрій Петрович, (довіреність б/н від 31.01.19)-адвокат

Встановив:

до Господарського суду Івано-Франківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" з позовом до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату про визнання недійсними (незаконними):

- рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30.01.2019 № 78 "Про надання дозволу на спорудження Хресної дороги";

- рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30.01.2019 № 79 "Про надання дозволу на встановлення Богослужбової Каплиці для релігійної громади "Святого Духа"

та зобов`язання відповідачів - Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату відновити стан орендованої Товариством з обмеженою діяльністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" земельної ділянки за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Південний Бульвар, кадастровий номер; :24:001:0078 , а саме: звільнити земельну ділянку від культових споруд.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

18.06.2019 судом прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.07.2019 (ухвала про відкриття провадження у справі від 18.06.2019).

27.06.2019 Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради подав відзив на позовну заяву вх.№ 11239, який суд прийняв до розгляду.

Крім того, одночасно 27.06.2019 (вх.№12396) Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради подав заяву про зупинення провадження у справі.

08.07.2019 ТОВ "РВЦ "Гаразд" подав суду заперечення на заяву про зупинення провадження у справі № 909/629/19.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.07.2019 постановлено: відмовити у задоволенні клопотання Відповідача-1 Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зупинення провадження у справі (вх.12396/19 від 27.06.2019); закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті; розгляд справи по суті призначити на 17.09.2019

Позиція позивача.

Позов обгрунтовано тим, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "РВЦ "Гаразд" на праві оренди знаходиться земельна ділянка за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Південний Бульвар, кадастровий номер; :24:001:0078, з приводу якої, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради прийняв рішення, якими фактично передав дану земельну ділянку Управлінню Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату, без погодження і без відповідного, визначеного законом вилучення такої земельної ділянки у існуючого орендаря; на підставі вказаного рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, відповідачі розпочали влаштування на ній тимчасових споруд.

Позивач зазначає, що з моменту передачі земельної ділянки в оренду ТОВ "РВД "Гаразд" і до цього часу, незважаючи на діючий договір оренди, орендар замість освоєння земельної ділянки, змушений постійно відновлювати і захищати своє право на цю земельну ділянку від дій третіх осіб, і від дій орендодавця та його структурних підрозділів.

Позивач стверджує, що розміщення будь-яких споруд на земельній ділянці, надання згоди на їх розміщення (будівництво) тощо, перешкоджає Орендарю в освоєнні ним земельної ділянки, і більше того, є неправомірним втручанням в його право оренди та право на самостійне господарювання.

На думку позивача, оскаржувані рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 20.01.2019 № 78 та № 79 є незаконними, оскільки на їх підставі було передано в користування третім особам земельну ділянку належну, на праві оренди, ТОВ "РВЦ "Гаразд" без відповідного припинення прав на неї в діючого орендаря. Крім того, передача, надання земельних ділянок у власність чи користування (в тому числі під забудову), а також їх вилучення чи обмеження у використанні такої земельної ділянки, відноситься до виключної компетенції міської ради.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві (вх.№11440/19) та просить суд позов задоволити в повному обсязі.

Заперечення відповідача - Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Представник відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні проти позову заперечує та просить суд в позові до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відмовити з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№ 11239/19 від 27.06.2019)

Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає доводи позовної заяви безпідставними, при цьому стверджує, що органи місцевого самоврядування в межах закону мають право вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

На думку відповідача, оскаржуване рішення виконавчого комітету прийнято на підставі чинного законодавства України та нормативно правових актів органу місцевого самоврядування.

Заперечуючи позов відповідач стверджує, що діяльність органів місцевого самоврядування регулюють закони та підзаконні акти, які дають останнім можливість користування певною свободою розсуду при вирішенні питань і встановлюють лише межі такої свободи, тобто наділяють їх дискреційними повноваженнями.

При цьому посилається на Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 державам-членам щодо виконання дискреційних повноважень адміністративними органами від 11 березня 1980 року відповідно до яких, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідач стверджує, що суд, надаючи оцінку рішенню або дії органу місцевого самоврядування, не вправі втручатися у дискрецію (вільний розсуд органу місцевого самоврядування) щодо повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, без порушень принципу розподілу влади.

Щодо вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зобов`язання відновити стан орендованої Товариством з обмеженою діяльністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" земельної ділянки шляхом звільнення останньої від тимчасових споруд відповідач категорично заперечує. На думку відповідача, в частині вищезазначеної вимоги позивачем, не долучено до матеріалів справи жодних доказів, що власне Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради на орендованій позивачем земельній ділянці розміщено тимчасові споруди .

При цьому відповідач стверджує, що Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради не може звільняти земельну ділянку від тимчасових споруд, власником яких він не є та не вправі вчиняти дії щодо майна, яке йому не належить оскільки такі дії суперечитимуть принципу непорушності права власності закріпленого ст. 321 Цивільного кодексу України; в даних правовідносинах Виконавчим комітетом міської ради прийнято рішення, що є актом індивідуальної дії та стосується Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату, Виконавчим комітетом міської ради жодних дій щодо розміщення тимчасових споруд на вищезазначеній земельній ділянці не проводилось.

Заперечення відповідача - Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Представник Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату, в судовому засіданні проти позову заперечує та просить суд в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14 березня 2011 року між Івано-Франківською міською радою (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" (далі - Орендар) укладено Договір оренди землі № 79 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, для будівництва розважально-відпочинкового центру, яка знаходиться в м. Івано-Франківськ, вул. Південний бульвар .

Пунктом 2 договору сторони погодили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,0000 (га).

Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладено строком на 3 роки. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Договір набрав чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 42 договору); договір зареєстрований у Івано-Франківській регіональній філії центру ДЗК при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16 березня 2011 р. за № 00032.

Земельна ділянка передана в оренду: для будівництва розважально-відпочинкового центру. Цільове призначення земельної ділянки - землі житлової та громадської забудови (пункти 14,15 договору).

На підставі пункту 49 рішення 43 сесії 6 демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 21 березня 2014 року № 1374-43, між Івано-Франківською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" було укладено Додаткову угоду до договору оренди землі від 16.03.2011 року, реєстраційний № 00032 за умовами якої, дію договору оренди землі № 79 продовжено на той самий строк і на тих самих умовах.

На підставі вищевказаної додаткової угоди, 16 квітня 2014 року, орендар зареєстрував право оренди (користування) в Державному реєстрі речових прав; кадастровий номер даної земельної ділянки: :24:001:0078 , строк дії договору було визначено - до 16.04.2017 року.

Згідно умов укладеного між Івано-Франківською міською радою як Орендодавцем і ТОВ "РВЦ "Гаразд" як Орендарем договору оренди землі від 14.03.11, зареєстрованого 16.03.11 за № 00032 та додаткової угоди до нього, земельна ділянка площею 4 га, була передана Орендарю під забудову, а саме - під будівництво розважально-відпочинкового центру.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2017 року у справі №909/939/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр Гаразд" до Івано-Франківської міської ради про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною, яке набрало законної сили згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 18.12.2017, позов ТОВ "РВЦ "Гаразд" задоволено - визнано укладеною між Івано-Франківською міською радою як орендодавцем та товариством з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" додаткову угоду до договору оренди землі від 14.03.11, зареєстрованого 16.03.2011 за № 0032 в редакції позивача; угоду укладено терміном на 3 роки - до 16 квітня 2020 року (постанова Львівського апеляційного господарського суду від 18.12.2017 і рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2017 у справі № 909/939/17 залишені без змін Постановою Верховного Суду від 06.12.2018). Згідно приписів ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наявними в матеріалах справи доказами, зокрема витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права; індексний номер витягу: 110267588, підтверджено, що станом на час розгляду справи договір оренди землі №79 від 14.03.2011 року, зареєстрований 16.03.2011 року за № 0032 - дійсний до 16 квітня 2020 року, з правом пролонгації, чинний, не змінений і не скасований.

30.01.2019 Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради прийнято оскаржувані позивачем рішення.

Згідно рішень Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30.01.2019 за № 78 "Про надання дозволу на спорудження Хресної дороги" та за № 79 "Про надання дозволу на встановлення Богослужбової каплиці для релігійної громади "Святого Духа" виконавчий комітет міської ради, розглянувши звернення Митрополита Івано-Франківського і Галицького Кир Іосафа та Української Православної церкви Київського патріархату за № 5 та №6 від 28.01.2019 , керуючись ст.ст. 30, 52, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", вирішив:

- надати дозвіл Управлінню Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату на спорудження Хресної дороги та встановлення 14 хрестів для релігійної громади площею 4,0000 (га), яка знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Південний бульвар , кадастровий номер земельної ділянки: :24:001:0078 на прилеглій території біля міського озера ( рішення № 78).

- надати дозвіл Управлінню Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату на встановлення Богослужбової Каплиці для релігійної громади площею 4,0000 (га), яка знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Південний бульвар , кадастровий номер земельної ділянки: :24:001:0078 на прилеглій території біля міського озера ( рішення № 79).

Як стверджує позивач, таке рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради є незаконним.

В підтвердження позовних вимог, подав такі докази: копію договору оренди землі №79 від 14 березня 2011 року; копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер: 110267588; скріншот рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30.01.2019 за № 78 "Про надання дозволу на спорудження Хресної дороги", скріншот рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30.01.2019 за №79 "Про надання дозволу на встановлення Богослужбової каплиці для релігійної громади "Святого Духа; скріншот публікацій із засобів масової інформації (роздруківка з офіційної інтернет-сторінки https://kurs.if.ua від 15.02.2019).

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються Конституцією України, нормами Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Законом України "Про оренду землі".

У відповідності до ч. 1, 4 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (стаття 140 Конституції України).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Додержання принципу законності передбачає прийняття суб`єктами владних повноважень законних актів, тобто певної форми актів, виданих у визначеному порядку компетентними органами в межах їх повноважень.

У відповідності до ч.1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно приписів частин 1,2 статті 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання.

Приписами ч.10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (стаття 21 ЦК України).

При розгляді даної справи судом встановлено, що земельна ділянка, площею 4,0000 га., за адресою: м.Івано-Франківськ, вул.Південний Бульвар, кадастровий номер :24:001:0078, на якій Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради було надано дозвіл на встановлення Богослужбової каплиці "Святого Духа" належить ТОВ "РВЦ "Гаразд" на праві оренди з 2011 року. Договір оренди земельної ділянки є продовженим до 16 квітня 2020 року, є чинним, не визнаний недійсним. Даний факт також визнається всіма учасниками справи.

Згідно приписів статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У відповідності до ст. 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки має право, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

В силу положень ст. 24 цього ж Закону, орендодавець зобов`язаний, зокрема передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди та не вчиняти дії, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Згідно умов договору оренди, функціонального і цільового призначення орендованої земельної ділянки, така надана під забудову.

Розміщення будь-яких споруд на земельній ділянці, надання згоди на їх розміщення (будівництво) тощо, перешкоджає Орендарю в освоєнні ним земельної ділянки, і більше того, є неправомірним втручанням в його право оренди і в його право на самостійне господарювання.

Натомість, оскаржуваними рішеннями Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надано дозвіл Управлінню Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату на встановлення Богослужбової Каплиці "Святого Духа"та на спорудження Хресної дороги і встановлення 14 хрестів для релігійної громади "Святого духа" на земельній ділянці, яка належить позивачу на праві оренди.

У вступних частинах рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 78 від 30.01.2019 та рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 79 від 30.01.2019 зазначено, що рішення прийняте на підставі звернення Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату ( №5, №6).

В силу положень ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Для будівництва, розміщення, влаштування будь-яких споруд на земельній ділянці, в тому числі каплиць, культових споруд тощо, необхідною передумовою є в будь-якому випадку доступ до такої земельної ділянки, тобто отримання її в користування.

Оскільки земельна ділянка, яка передана ТОВ "РВЦ "Гаразд" в оренду, є сформованою у відповідності до положень Земельного кодексу України (ст. 79-1 ЗК України) і право користування на неї відповідним чином зареєстроване у Державному реєстрі, то для передачі такої земельної ділянки будь-яким третім особам чи у власність чи у користування, необхідно припинити таке право у ТОВ "РВЦ "Гаразд".

Проте, Виконавчим комітетом було передано орендовану позивачем земельну ділянку без відповідного припинення прав на неї в орендаря.

Земельним кодексом чітко визначені форми прав на земельну ділянку - власність або користування, умови передачі земельної ділянки у власність чи користування, а також відповідні органи, які мають право приймати такі рішення.

Згідно приписів статті 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, та ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" передача, надання земельних ділянок у власність чи користування (в тому числі під забудову), а також їх вилучення чи обмеження у використанні такої земельної ділянки, відноситься до виключної компетенції міської ради.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" постановив, що статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. Отже, права позивача як орендаря належать до права, яке захищається згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції.

Оскільки оскаржуваними рішеннями позивача було позбавлено вказаного права, то має місце втручання в мирне володіння майном. Існують три критерії на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу.

Принцип "пропорційності" передбачає дотримання справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

Оцінка законності втручання в даному випадку має здійснюватись, виходячи з того, що стаття 25 Закону України "Про оренду землі" надає орендарю право, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. З урахуванням того, що земельна ділянка надавалась позивачу під забудову, він відповідно до вимог закону мав обґрунтовані сподівання на використання останньої за цільовим призначенням.

Позбавлення позивача цього права з підстав, не передбачених законом, без вказівки та доведення обставин, які обумовили такі дії, слід визнати незаконним втручанням в право власності. За умови незаконності втручання в право власності відсутня необхідність оцінювати виправданість втручання та дотримання принципу пропорційності, оскільки ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

З приводу твердження відповідача - Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про неможливість судового втручання у його дискреційні повноваження суд зазначає наступне.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це діяльність адміністративного органу в рамках наданих повноважень з обрання альтернатив, запропонованих законом, з урахуванням, що кожна з них є законною, виходячи із цілей та принципів діяльності, з урахуванням конкретних обставин справи.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Натомість, у цій справі, відповідач Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти з перевищенням власних повноважень і не у спосіб визначений законом, а на власний розсуд, що має місце при прийнятті оскаржуваних рішень.

Основним принципом діяльності будь-якого органу влади чи органу місцевого самоврядування є зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Статтею 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється, зокрема, на принципах: законності, гласності, підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб, судового захисту прав місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі в межах повноважень, та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ст.11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Повноваження виконавчих органів міських рад визначені статтями 27-40 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Натомість, при прийнятті оскаржуваних рішень виконкомом Івано-Франківської області порушено вимоги ст.ст.4,16,24, п.34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України", оскільки прийнято рішення стосовно регулювання земельних відносин - виділення земельної ділянки, що не віднесено до повноважень виконавчого органу.

Крім того, порушено вимоги Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" оскільки передано в користування земельну ділянку, яка вже перебуває в оренді і договір оренди є чинним.

Повноваження як органів місцевого самоврядування так і їх виконавчих органів з розпорядження земельними ділянками не є абсолютно дискреційними, оскільки вказані органи зобов`язані діяти у правовому полі та зобов`язані зважати на вимоги закону. Вирішуючи питання про надання чи вилучення земельної ділянки та керуватися при цьому лише власним розсудом та виходячи із власних уподобань, як органи місцевого самоврядування так і їх виконавчі органи не можуть.

З огляду на викладене, враховуючи порушення чинного законодавства при прийнятті оскаржуваного рішення, у даній справі відсутнє судове втручання у дискреційні повноваження відповідача. Крім того, суд не може самоусуватися від прийняття рішення по справі та забезпечення належного захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав та законних інтересів позивача у сфері земельних відносин.

Враховуючи, що, прийнявши спірні рішення, відповідач діяв всупереч вимогам чинного законодавства, а підставою для визнання недійсним акта є його невідповідність в частині вимогам чинного законодавства та/або визначеній компетенції органу, який видав цей акт, що призвело до порушення прав та законних інтересів позивача як орендаря земельної ділянки, що має право на користування предметом договору оренди, належним чином виконуючи його умови, суд вважає вимогу позивача про визнання недійсним (незаконним) рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30 січня 2019 року № 78 "Про надання дозволу на спорудження Хресної дороги" та вимогу позивача про визнання недійсним (незаконним) рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30 січня 2019 року №79 "Про надання дозволу на встановлення Богослужбової каплиці для релігійної громади "Святого Духа" обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату про зобов`язання звільнити земельну ділянку про тимчасових культових споруд суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

За приписами статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

В силу дії положення ст. 393 Цивільного кодексу України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Після прийняття Виконавчим комітетом оскаржуваних рішень, на спірній земельній ділянці Управлінням Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату фактично розпочато будівництво Каплиці, ділянку навколо обклали 15 хрестами..

Таким чином, ТОВ "РВЦ "Гаразд" як належний орендар земельної ділянки, вправі вимагати у відповідача - Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату звільнити орендовану Товариством з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд"звільнити земельну ділянку від будь-яких тимчасових культових споруд та відновити стану земельної ділянки, який існував до порушення, тобто до прийняття оскаржуваного рішення Виконавчого комітету, тому дана вимога є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Натомість, вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зобов`язання відновити стан орендованої Товариством з обмеженою діяльністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" земельної ділянки шляхом звільнення земельної ділянки від тимчасових споруд задоволенню не підлягає, оскільки в даній справі Виконавчим комітетом міської ради прийнято рішення, що є актом індивідуальної дії та стосується Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського Патріархату, проте позивачем не доведено вчинення дій щодо розміщення тимчасових споруд на вищезазначеній земельній ділянці безпосередньо Виконавчому комітету міської ради, як і не доведено, що тимчасові споруди належать на праві власності Виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату слід задоволити частково.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним (незаконним) рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30 січня 2019 року № 78 "Про надання дозволу на спорудження Хресної дороги"; та вимога про визнання недійсним (незаконним) рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30 січня 2019 року №79 "Про надання дозволу на встановлення Богослужбової каплиці для релігійної громади "Святого Духа" слід задоволити, визнати недійсним (незаконним) рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30 січня 2019 року № 78 "Про надання дозволу на спорудження Хресної дороги"; визнати недійсним (незаконним) рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30 січня 2019 року №79 "Про надання дозволу на встановлення Богослужбової каплиці для релігійної громади "Святого Духа";

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зобов`язання відновити стан орендованої земельної ділянки шляхом звільнення земельної ділянки від тимчасових споруд/

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату слід задоволити. Управлінню Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату відновити стан орендованої Товариством з обмеженою діяльністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" земельної ділянки кадастровий номер :24:001:0078 шляхом звільнення земельної ділянки від тимчасових культових споруд.

Суд зазначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, за рахунок відповідача - Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради позивачу належить відшкодувати 3842,00 грн. судового збору, за рахунок відповідача - Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату позивачу належить відшкодувати 960,50 грн. судового збору, а судовий збір в розмірі 960,50 грн. суд покладає на позивача.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, ст. 13-15, 73, 74, 76-78, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату - задоволити частково.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

про визнання недійсним (незаконним) рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30 січня 2019 року №78 "Про надання дозволу на спорудження Хресної дороги" та про визнання недійсним (незаконним) рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30 січня 2019 року №79 "Про надання дозволу на встановлення Богослужбової каплиці для релігійної громади "Святого Духа" задовольнити.

Визнати недійсним (незаконним) рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30 січня 2019 року № 78 "Про надання дозволу на спорудження Хресної дороги".

Визнати недійсним (незаконним) рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 30 січня 2019 року №79 "Про надання дозволу на встановлення Богослужбової каплиці для релігійної громади "Святого Духа";

Стягнути з Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 04054346) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд", вул. Новгородська, 34-А, м. Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 35516825) судовий збір в сумі 3842,00грн..

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зобов`язання відновити стан орендованої Товариством з обмеженою діяльністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" земельної ділянки за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Південний Бульвар, кадастровий номер; :24:001:0078 шляхом звільнення земельної ділянки від тимчасових культових споруд.

Судовий збір в сумі 960,50грн. покласти на позивача.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" до Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату - задовольнити.

Управлінню Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату, вул. Грюнвальдська, 3, м.Івано-Франківськ, 76000 (ідентифікаційний код 24680873) відновити стан орендованої Товариством з обмеженою діяльністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд" земельної ділянки за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Південний Бульвар, кадастровий номер :24:001:0078 шляхом звільнення земельної ділянки від тимчасових культових спору.

Стягнути з Управління Івано-Франківської єпархії Української православної церкви Київського патріархату, вул. Грюнвальдська,3, м. Івано-Франківськ, 76000 (ідентифікаційний код 24680873) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Розважально-відпочинковий центр "Гаразд", вул. Новгородська, 34-А, м. Івано-Франківськ, 76018 (ідентифікаційний код 35516825) судовий збір в сумі 960,50грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 23.09.2019

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.