ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2019 р. Справа №914/1180/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Мирутенко О.Л.

Кордюк Г.Т.

секретар судового засідання Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу фермерського господарства Марком б/н від 10.07.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/2680/19 від 16.07.2019)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.06.2019 (суддя Сухович Ю.О.)

у справі № 914/1180/19

за позовом: Фермерського господарства Марком (надалі ФГ Марком), смт. Дубляни, Самбірський район, Львівська область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра (надалі ПАТ КБ Надра) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Надра Білої Ірини Володимирівни, м. Київ

про визнання договору іпотеки припиненим та зобов`язати вчинити дії

за участю учасників справи:

від позивача: Дашинич О.Б.- адвокат (ордер на надання правової допомоги серії ЛВ № 108615)

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ФГ Марком звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ПАТ КБ Надра (в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Надра Білої І.В. про визнання іпотеки за договором від 20.09.2007 № 3898 такою, що припинена у зв`язку з виконанням зобов`язання за кредитним договором від 20.09.2007 № 24/МБ-21, скасування обтяження іпотекою та заборону відчуження на нерухоме майно, застосовані при посвідченні договору іпотеки від 20.09.2007, зареєстрованого в реєстрі за № 3898, шляхом виключення запису з Державного реєстру іпотек про обтяження іпотекою реєстраційний номер 5698810 нежитлові будівлі, розташовані по вул. Січових Стрільців, 63-Б, смт. Дубляни, Самбірського району, Львівської області та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер 5698719 нежитлові будівлі розташовані по вул. Січових Стрільців, 63-Б, смт. Дубляни, Самбірського району, Львівської області.

Обґрунтовуючи звернення із зазначеним позовом до Господарського суду Львівської області позивач посилається на положення ч. 3 ст. 30 ГПК України, згідно з якою спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.06.2019 позовну заяву ФГ "Марком" до ПАТ "КБ "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Білої І.В. про визнання договору іпотеки припиненим та зобов`язання вчинити дії передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд, покликаючись на п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, зазначив, що позов про визнання іпотеки такою, що припинена у зв`язку з виконанням зобов`язання та скасування обтяження іпотекою, заборону відчуження на нерухоме майно, шляхом виключення записів з Державного реєстру іпотек про обтяження іпотекою має немайновий характер, випливає із укладеного забезпечувального договору, не є спором з приводу нерухомого майна. Вказаний спір виник з приводу виконання правочину, укладеного для забезпечення виконання зобов`язання. Друга позовна вимога є похідною від першої, отже посилання позивача на положення ч. 3 ст. 30 ГПК України є безпідставним, а дана позовна заява не підсудна Господарському суду Львівської області. Відповідно до ст. 27 ГПК України, п. 1 ст. 31 ГПК України оскільки місцезнаходженням відповідача є м. Київ, матеріали справи слід надіслати за підсудністю у Господарський суд міста Києва.

ФГ Марком не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, оскаржив її в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що остання прийнята з порушенням норм ГПК України, оскільки у суду були відсутні підстави для застосування ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України. Скаржник зазначає, що позовні вимоги стосуються визнання іпотеки припиненою та скасування обтяження речових прав на нерухоме майно, яке було предметом іпотеки, а тому з врахуванням ч. 3 ст. 30 ГПК України спір підсудний Господарському суду Львівської області. Стверджує, згідно з ч. 3 ст. 30 ГПК України правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно, (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 по справі №460/4286/16-ц).

Також скаржник звертає увагу на те, що ФГ Марком, подаючи позов, безпосередньо звертало увагу суду першої інстанції на належне виконання зобов`язань, що повинно було автоматично припинити іпотечне зобов`язання, оскільки відсутність визнання факту припинення іпотеки у фермерського господарства не дозволяє належним чином користуватися, розпоряджатися та володіти майном, яке належить господарству як власнику. Оскільки спір пов`язаний з правом особи на нерухоме майно, тому позов повинен розглядатись за правилами виключної підсудності Господарським судом Львівської області. Скаржник просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2019 справу №914/1180/19 розподілено до розгляду судді доповідачу Данко Л.С., склад колегії сформований з суддів: Данко Л.С. головуючий суддя, судді Дубник О.П. та Кравчук Н.М.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 в складі колегії суддів: суддя доповідач - Данко Л.С., судді Дубник О.П. та Кравчук Н.М. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФГ Марком.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2019, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Дубник О.П. в період з 05.08.2019 по 05.09.2019 та перебуванням у відпустці судді Кравчук Н.М. в період з 29.07.2019 по 09.08.2019, справу №914/1180/19 розподілено до розгляду судді Мирутенку О.Л. та судді Скрипчук О.Сю, у зв`язку з чим склад колегії сформовано з суддів: Данко Л.С. головуючий суддя, судді Мирутенко О.Л. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.08.2019 в складі колегії суддів: суддя доповідач - Данко Л.С., судді Мирутенко О.Л. та Скрипчук О.С. призначено справу № 914/1180/19 до розгляду у судовому засіданні на 27.08.2019.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2019, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді доповідача Данко Л.С., справу №914/1180/19 розподілено до розгляду судді Кравчук Н.М., у зв`язку з чим склад колегії сформовано з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді Мирутенко О.Л. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 розгляд апеляційної скарги відкладено на 17.09.2019.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Скрипчук О.С. в період з 16.09.2019 по 27.09.2019, справу №914/1180/19 розподілено до розгляду судді Кордюк Г.Т.., у зв`язку з чим склад колегії сформовано з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді Мирутенко О.Л. та Кордюк Г.Т.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, участі уповноваженого представника в жодному судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення позивача, здійснивши розгляд апеляційної скарги, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підсудність справи господарському суду визначається за предметними і територіальними ознаками. Територіальна підсудність поділяється на загальну, альтернативну і виключну, правила якої містяться у ст.ст. 27, 29, 30 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Однак, виняток з цього правила становить виключна підсудність справ, застосування якої до спірних правовідносин залежить від характеру цих спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, зі змісту ч. 3 ст. 30 ГПК України вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно, тобто, можливість застосування правил виключної підсудності залежить від аналізу змісту правовідносин сторін.

З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2007 між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк Надра (іпотекодержатель) та Фермерським господарством Марком (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Львівської області Дмитришин К.К., зареєстрований в реєстрі за №3898 (а.с. 16-20).

Згідно з умовами даного договору іпотеки, з вимогою про визнання якої припиненою звернувся позивач, в іпотеку передано нерухоме майно цегляна нежитлова будівля загальною площею 970,6 кв.м, що знаходиться за адресою вул. Січових Стрільців, 63-Б, смт. Дубляни, Самбірського району, Львівської області

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позов має немайновий характер, випливає із укладеного забезпечувального договору, не є спором з приводу нерухомого майна.

Однак, з таким висновком місцевого суду суд апеляційної інстанції не погоджується, вважає, що судом першої інстанції помилково зазначено вимогу позивача про визнання договору іпотеки припиненим, у той час як позивач звернувся з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена. Колегія суддів дійшла висновку, що даний спір стосується нерухомого майна, оскільки правовими наслідками його вирішення є скасування обтяження (заборона розпоряджатись заставним нерухомим майном) на предмет іпотеки (належне позивачу майно) цегляну нежитлову будівлю, що розташована по вул. Січових Стрільців, 63-Б, смт. Дубляни, Самбірського району, Львівської області

Зміст частини 3 статті 30 ГПК України свідчить про те, що виключна підсудність розповсюджується на спори з приводу нерухомого майна, а відтак будь-який спір, наслідком якого може бути виникнення, зміна або припинення прав на нерухоме майно розглядається судом за місцем знаходження цього майна.

Поняття спори, що виникають з приводу нерухомого майна є більш широким, ніж поняття спори, де їх предметом є нерухоме майно, а тому правило ч. 3 ст. 30 ГПК України розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових прав на власне чи чуже майно.

З огляду на вищенаведене колегія суддів зазначає, що судом першої інстанцій при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, а саме частини 3 статті 30 ГПК України, оскільки, з огляду на приписи вказаної норми процесуального закону, справа №914/1180/19 повинна розглядатися Господарським судом Львівської області за правилами виключної підсудності.

Колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду Львівської області від 25.06.2019 та направлення справи №914/1180/19 для продовження розгляду місцевим господарським судом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з ч.3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч.1 ст.271 України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд ухвали повинні бути розподілені після вирішення справи по суті.

Керуючись ст.ст.30, 255, 269, 271, 273, 280, 282, 287 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства Марком на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.06.2019 у справі № 914/1180/19 задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.06.2019 у справі № 914/1180/19 скасувати.

3. Справу № 914/1180/19 направити до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді О.Л. Мирутенко

Г.Т. Кордюк