ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1937/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Колоколова С.І.
суддів:Богатиря К.В., Разюк Г.П.
секретар судового засідання Полінецька В.С.
за участю представників учасників справи:
прокурор - Біховська М.Ю., посвідчення № 052844, дата видачі : 21.05.19;
від позивача Добров Ю.І., довіреність № 220/576/д, дата видачі : 20.12.18;
від відповідача Варбаногло Г.А., довіреність № 112/вих-мр, дата видачі : 10.07.19;
від третьої особи (Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси) - Поляков О.Г., довіреність № 554, дата видачі : 04.02.19;
від третьої особи (Військової частини НОМЕР_1 ) Нетреба Р.Г., довіреність № 350/174/20/45/гс, дата видачі : 22.01.19;
від третьої особи (Військова частина НОМЕР_2 ) Галімон Н.А., довіреність № 350/312/24/45, дата видачі : 04.01.19;
від третьої особи (Комунальне підприємство Одесміськелектротранс ) - не з`явився.
вільний слухач - Завтонов О.Є., посвідчення УК № 166342.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01 серпня 2019 року про забезпечення позову
у справі № 916/1937/19
за позовом: Міністерства оборони України
до відповідача: Одеської міської ради
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимог на предмет спору,
на стороні позивача: 1. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси
2. Військова частина НОМЕР_1
3. Військова частина НОМЕР_2
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимог на предмет спору,
на стороні відповідача: Комунальне підприємство „Одесміськелектротранс
та за участі Військової прокуратури Південного регіону України
про визнання незаконним та скасування рішення,
головуючий суддя Демешин О.А.
місце прийняття ухвали: Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.
В судовому засіданні 18.09.2019р. згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

09.07.2019 Міністерство оборони України звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Одеської міської ради, в якій просило визнати незаконним та скасувати рішення Одеської міської ради від 26.07.2017 №2329-VII Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 8,5 га (кадастровий номер :51:001:0084), за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі біля будинку номер 15а (вул. 25-ї Чапаєвської дивізії біля будинку номер 15а), та надання її у постійне користування Комунальному підприємству Одесміськелектротранс ; скасувати реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права комунальної власності на вищевказану земельну ділянку за територіальною громадою м. Одеса в особі Одеської міської ради, та право постійного користування за Комунальним підприємством Одесміськелектротранс на земельну ділянку, площею 8,5 га (кадастровий номер :51:001:0084), за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ця земельна ділянка є землею військового містечка № НОМЕР_3 військового аеродрому ІНФОРМАЦІЯ_1 і відноситься до земель державної власності, а за призначенням до земель оборони, однак відповідачем затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель аеродрому ІНФОРМАЦІЯ_1 та надано вищевказану ділянку у постійне користування Комунальному підприємству Одесміськелектротранс, при цьому відповідачем не враховано, що власником земель оборони рішення про відмову від права власності не приймалось, а тому наведена земельна ділянка не могла бути зарахована до земель комунальної власності
31.07.2019 до суду першої інстанції від Міністерства оборони України надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просив заборонити Одеській міській раді та Комунальному підприємству "Одесміськелектротранс" здійснювати дії по будівництву об`єктів та розміщення обладнання, а також приймати рішення стосовно укладання правочинів та передачі прав третім особам відносно земельної ділянки військового аеродрому " ІНФОРМАЦІЯ_1 " площею 8,5 га, кадастровий номер :51:001:0084, за адресою: АДРЕСА_1 , до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.08.2019 (суддя Демешин О.А.) у задоволені заяви Міністерства оборони України про забезпечення позову по справі №916/1937/19 відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що заявником не здійснено будь-якого обґрунтування, з наданням відповідних доказів, того, що невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду.
Так, саме по собі посилання позивача в заяві на публікації в засобах масової інформації в грудні 2017 року про „презентацію проекту великого мікрорайону, „бажання перенести тролейбусне депо та інше - не є підставою для забезпечення позову, оскільки вказані обставини не можуть утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду про визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради від 26.07.17р та про скасування реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права комунальної власності.
Також судом зазначено, що в судовому засіданні представник позивача, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, надав пояснення про те, що спірна земельна ділянки на цей час огороджена парканом і забезпечена посиленою охороною військових, що фактично унеможливлює її забудову та використання Комунальним підприємством „Одесміськелектротранс без звернення останнього до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном (земельною ділянкою) та набрання законної сили судовим рішенням по такому позову.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Міністерство оборони України звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.08.2019р. у справі №916/1937/19 про відмову в забезпеченні позову та задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом заборони Одеській міській раді та Комунальному підприємству "Одесміськелектротранс" здійснювати дії по будівництву об`єктів та розміщення обладнання, а також приймати рішення стосовно укладання правочинів та передачі прав третім особам відносно земельної ділянки військового аеродрому " ІНФОРМАЦІЯ_1 " площею 8,5 га, кадастровий номер :51:001:0084, за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 15-В, до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили.
Зокрема, на думку скаржника, доводи суду про те, що наявність паркану та охорони військового містечка № НОМЕР_3 (аеродром «Шкільний») унеможливлює її забудови та використання КП "Одесміськелектротранс" без звернення відповідача до суду є необґрунтованими.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в судовому засіданні представником МОУ було наведено приклад, як в жовтні 2017р. вже мав місце факт неправомірних дій збоку ТОВ «Югтранстермінал», яке на підставі дозволу структурного підрозділу Одеської міської ради зняло частину огорожі (68 з/б плит) військового містечка № НОМЕР_3 (аеродрому «Шкільний») та до цього часу незаконно використовує для забудови частину земельної ділянки в/м №10 площею 1669 кв.м.
Саме наявність заходів забезпечення позову, які має застосувати суд за клопотанням позивача, надасть можливість уникнути конфліктної ситуації між позивачем та відповідачем і третьою особою на стороні відповідача КП "Одесміськелектротранс" на час розгляду справи та вирішення спору.
Також, скаржник зазначає, що вказана позиція Міністерства оборони України ґрунтується на правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, що були сформульовані в постановах від 05.12.2018р. по справі 713/1817/16-ц та від 12.06.2018р. по справі №916/3727/15 (провадження №12-126гс18).
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
За приписами п. 1 ст. 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Розглянувши матеріали оскарження ухвали, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, заслухавши пояснення присутніх представників сторін у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується заходами, переліченими в п.1-9 цієї частини, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, та іншими заходами необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову суду необхідно здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо доцільності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, адекватності заходу до забезпечення позову, тобто його відповідність вимогам, на забезпечення яких він вживається, а також справедливого балансу інтересів сторін у справі.
З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник у зв`язку з віднесенням відповідачем частини земель військового аеродрому "Шкільний" площею 8,5 га, кадастровий номер :51:001:0084, які є землями оборони до земель комунальної власності з державною реєстрацією відповідного права на вказану земельну ділянку.
Згідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
У даному випадку позивачем при зверненні до суду обрано спосіб захисту порушеного права у вигляді відновлення становища, яке існувало до порушення, що цілком відповідає нормам п.4 ч.2 ст.16 ЦК України.
Заявлені позовні вимоги спрямовані на відновлення порушеного на думку позивача права власності Міністерства оборони України шляхом скасування рішення Одеської міської ради від 26.07.2017 №2329-VII Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 8,5 га (кадастровий номер :51:001:0084), за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі біля будинку номер 15а (вул. 25-ї Чапаєвської дивізії біля будинку номер 15а), та надання її у постійне користування Комунальному підприємству Одесміськелектротранс; скасування реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права комунальної власності на вищевказану земельну ділянку за територіальною громадою м. Одеса в особі Одеської міської ради, та право постійного користування за Комунальним підприємством Одесміськелектротранс на земельну ділянку, площею 8,5 га (кадастровий номер :51:001:0084), за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 15-В.
Таким чином, позовна заява містить немайнові вимоги, рішення про задоволення яких не вимагатиме примусового виконання.
Водночас, звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, позивач обґрунтовує її , тим, що відповідач може розпорядитися спірною земельною ділянкою або забудувати її до закінчення розгляду зазначеного позову.
Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Оскільки у даному разі позивач звернувся до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічний висновок міститься в постанові Об`єднаної Палати КГС від 16.08.2018 р. у справі №910/1040/18).
Як зазначає позивач, з інформації отриманої в мережі «Інтернет» стало відомо, що відповідач планує забудову та використання спірної земельної ділянки площею 8,5 га для потреб КП Одесміськелектротранс на території військового містечка №10, що призведе до неможливості використання військового аеродрому «Шкільний» за цільовим призначенням військовою авіацією Збройних Сил України.
З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви Міністерства оборони України про забезпечення позову по справі №916/1937/19 є помилковим, а доводи апеляційної скарги в цій частині суд вважає обґрунтованими.
Таким чином, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Міністерства оборони України на ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.08.2019 року по справі №916/1937/19 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню на підставі п. 4 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неправильним застосуванням процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 269 - 271, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
1.Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.08.2019 року у справі № 916/1937/19 скасувати.
3. Заяву Міністерства оборони України про забезпечення позову задовольнити.
4. Заборонити Одеській міській раді (65004, Думська площа, 1, м. Одеса, ) та Комунальному підприємству " Одесміськелектротранс " (65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, 1, ) здійснювати дії по будівництву об`єктів та розміщення обладнання, а також приймати рішення стосовно укладання правочинів та передачі прав третім особам відносно земельної ділянки військового аеродрому «Шкільний» площею 8,5 га (кадастровий номер :51:001:0084) за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 15-В, до закінчення розгляду справи по суті та набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови
складено та підписано
23 вересня 2019р.

Головуючий суддя С.І. Колоколов
Суддя К.В. Богатир

Суддя Г.П. Разюк