ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.09.2019 р. Справа № 914/1240/18

місто Львів

За скаргою:Львівського національного аграрного університету,
на дії:Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - ДВС) у справі
за позовом: Львівського національного аграрного університету (стягувач),
до відповідача:Державної інспекції сільського господарства в Львівській області (боржник),
предмет позову: стягнення 35'563,07 грн.
СуддяРим Т.Я.
Секретар судового засіданняКушта А.М.
Представники:
скаржника:Антонів Назар Степанович - адвокат,
боржника:не з`явився,
ДВС:Роман Назар Олегович - представник за довіреністю,
Казначейства:не з`явився.
На розгляд Господарського суду Львівської області подано скаргу на дії ДВС у справі за позовом Львівського національного аграрного університету до Державної інспекції сільського господарства в Львівській області про стягнення 35'563,07 грн. (далі - Скарга). Зокрема, скаржник просить:

- визнати незаконною дію ДВС щодо повернення виконавчого документа без прийняття до виконання;

- зобов`язати ДВС виконати рішення Господарського суду Львівської області від 12.09.2018 у справі № 914/1240/18.

Ухвалою від 21.08.2019 скаргу залишено без руху, а скаржнику встановлено строк для усунення виявлених недоліків. У зв`язку з виправленням скаржником виявлених недоліків, ухвалою від 09.09.2019 суд прийняв Скаргу до розгляду. Судове засідання призначено на 18.09.2019.

Аргументи учасників справи.

Позиція скаржника.

Скарга полягає в тому, що ДВС не виконує рішення Господарського суду Львівської області, ухвалене 12.09.2018. Стягувач двічі звертався до ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження, однак ДВС двічі повертав виконавчий документ без прийняття його до виконання.

Заперечення ДВС.

ДВС заперечила проти Скарги, зазначивши, що виконавчий документ у справі № 914/1240/18 не може бути виконаний органом ДВС, оскільки боржником є державний орган (установа).

Пояснення Казначейства.

Казначейство не надало пояснень щодо змісту Скарги.

Пояснення боржника.

Боржник не надав пояснень щодо змісту Скарги.

Обставини справи.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.09.2018 у справі № 914/1240/18 (а.с. 44-48) позов задоволено частково, стягнуто з Державної інспекції сільського господарства в Львівській області на користь Львівського національного аграрного університету 14'000,00 грн. орендної плати, 16'470,00 грн. неустойки, 66,74 грн. - 3% річних, 267,26 грн. інфляційних втрат та 1'526,24 грн. витрат на оплату судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання вказаного рішення суду, видано наказ від 09.10.2018. (далі - Наказ) (а.с. 55). Стягувачем за Наказом є Львівський національний аграрний університет, а боржником - Державна інспекція сільського господарства в Львівській області.

Як убачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань організаційно-правовою формою боржника є орган державної влади, а стягувача - державна організація (установа, заклад).

Стягувач подав ДВС заяву від 14.06.2019 про відкриття виконавчого провадження за Наказом (а.с. 63-64). У відповідь на вказану заяву ДВС надіслала стягувачу повідомлення від 21.06.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання (а.с. 70-71). Повідомлення аргументоване тим, що згідно із Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" рішення суду у справі № 914/1240/18 підлягає виконанню Казначейством в межах відповідних бюджетних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду, адже боржником за Наказом є державний орган.

Стягувач подав Казначейству заяву від 05.07.2019 про виконання судового рішення (а.с. 65-67). У відповідь на цю заяву Казначейство надіслало стягувачу лист від 16.07.2019 про повернення виконавчого документа (а.с. 72). Лист Казначейства аргументований тим, що в Казначействі немає відкритих рахунків боржника, а дія Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" не поширюється на рішення суду, стягувачем за яким є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

Стягувач повторно звернувся до ДВС із заявою від 25.07.2019 про відкриття виконавчого провадження (а.с. 68-69), повідомивши про повернення Казначейством заяви про виконання судового рішення. У відповідь на повторну заяву, ДВС знову надіслало повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 06.08.2019 (а.с. 73-74). Зазначивши при цьому, що Наказ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

При постановленні ухвали суд керувався таким.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухвалено відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Згідно з частиною 1 статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Водночас, відповідно до частин 2 та 4 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Органи та установи, зазначені в частинах першій-третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Таким чином, оскільки боржник за Наказом є державним органом, рішення від 12.09.2018 у справі № 914/1240/18 не може виконуватись органом ДВС.

Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 4 закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Зважаючи на вищевказане, дії ДВС щодо повернення Наказу без прийняття до виконання, відповідають положенням законодавства і є правомірними.

Частиною 3 статті 343 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 23.09.2019.

Суддя Рим Т.Я.