ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

16 вересня 2019 року Справа № 915/1992/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши матеріали заяви виконувача обов`язків прокурора області про забезпечення позову у справі

за позовом: виконувача обов`язків прокурора Миколаївської області (вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030)

в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України (вул. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008)

до відповідача: Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 22440366,

про: скасування запису в Державному реєстрі речових прав,

без повідомлення (виклику) учасників справи, -

в с т а н о в и в:

13 вересня 2019 року виконувач обов`язків прокурора Миколаївської області (надалі прокурор) звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №05/2-928вих.19 від 13.09.2019 в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Миколаївської міської ради про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №28428406 від 10.10.2018 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0057 за територіальною громадою міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради.

Разом із позовом прокурором подано до господарського суду заяву про забезпечення позову №05/2-928вих.19 від 13.09.2019, якою прокурор просить суд:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 26,0034 га (кадастровий номер :07:001:0057) по АДРЕСА_1 , та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки;

- заборонити Миколаївській міській раді (, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027), вчиняти із земельною ділянкою площею 26,0034 га (кадастровий номер :07:001:0057) дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, прийняття рішень щодо відведення земельної ділянки, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї

Заяву обґрунтовано посиланням на те, що відповідачем протиправно зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на спірну земельну ділянку та розпорядження відповідачем спірною земельною ділянкою може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1992/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Дослідивши заяву прокурора про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про її задоволення з наступних підстав.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч.3 ст.137 ГПК України).

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п.4 Постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006р. №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом позову у справі №915/1992/19 є скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису №28428406 від 10.10.2018 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0057 за територіальною громадою міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради.

З матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.08.2015 у справі №814/1710/15 за позовом прокурора м. Миколаєва до Миколаївської міської ради, залишеною без змін ухвалами Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015, Вищого адміністративного суду України від 16.06.2016, позов задоволено, визнано протиправним та постановлено скасувати пункти 12, 12.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради №46/47 від 18.03.2015 про затвердження проекту землеустрою та передачу товариству з обмеженою відповідальністю Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» в оренду строком на 1 рік земельної ділянки загальною площею 260034 кв.м, нормативно грошовою оцінкою 35 947 100,16 грн., із земель комунальної власності, у тому числі 260034 кв.м - внутрішні води (під лиманами), зарахувавши її до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (за цільовим призначенням - до земель транспорту, а саме для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій) для розширення та обслуговування підхідного каналу та операційної території терміналу по вул. Айвазовського, 23 у . м. Миколаєві.

15.08.2019 до Миколаївської міської ради надійшло клопотання від ТОВ «МСП Ніка-Тера» щодо прийняття міською радою рішення про надання у користування спірної земельної ділянки.

Звернення перебуває на розгляді комісії з питань містобудування, архітектури і будівництва, регулювання земельних відносин та екології Миколаївської міської ради про що свідчить витяг з порядку денного засідання комісії 19.08.2019. За даними міської ради вказане питання перенесено на засідання комісії 16.09.2019.

Отже, на думку прокурора, існує очевидна небезпека відведення спірної земельної ділянки у користування ТОВ «МСП Ніка-Тера», що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави та у подальшому унеможливить або ускладнить виконання рішення суду.

У разі надання вказаної земельної ділянки для цілей, які визначені у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме - для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, для розширення та обслуговування підхідного каналу та операційної території терміналу, у нового власника виникнуть реальні можливості вчинення дій, спрямованих на забудову спірної земельної ділянки, що у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з ним, адже зумовить уже необхідність з метою відновлення порушених прав, на захист яких подано даний позов, ініціювати знесення розпочатого будівництва, що потребуватиме значних як фінансових, так і правових витрат, покладання яких на позивача буде неправомірним, а можливо і непомірним тягарем.

Також, при здійсненні забудови спірної ділянки її користувач зможе оформити правовстановлюючі документи на відповідні об`єкти нерухомості, що взагалі у подальшому змінить межі водного об`єкту та призведе до зменшення площі Бузького лиману (до прикладу, якщо буде намита територія, на якій здійснюватиметься будівництво).

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Враховуючи предмет та підстави позову, а також те, що як встановлено судом, з наданих прокурором доказів в обґрунтування забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та заборону відповідачу вчиняти дії, спрямовані на реалізацію права власності на спірне майно, питання розгляду звернення ТОВ «МСП «Ніка-Тера» щодо надання спірної земельної ділянки у користування перенесене на засідання комісії з питань містобудування, архітектури і будівництва, регулювання земельних відносин та екології Миколаївської міської ради, яке відбудеться 16.09.2019, що, в свою чергу, може свідчити про реальне здійснення дій щодо розпорядження спірним майном, а тому задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду при умові задоволення позовних вимог, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно та заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на реєстрацію права власності на зазначене майно, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави, за захистом яких звернувся прокурор.

На підставі вищенаведеного, суд вважає заяву прокурора обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 141 ГПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення.

Враховуючи відсутність в розпорядженні суду належних доказів можливості завдання застосованими заходами забезпечення позову збитків відповідачеві, суд не вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 145 ГПК України, клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву виконувача обов`язків прокурора Миколаївської області №05/2-927вих.19 від 13.09.2019 про забезпечення позову у справі задовольнити.

2. Накласти арешт на земельну ділянку площею 26,0034 га (кадастровий номер :07:001:0057) по АДРЕСА_1 , та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки.

3. Заборонити Миколаївській міській раді (, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027), вчиняти із земельною ділянкою площею 26,0034 га (кадастровий номер :07:001:0057) дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної ділянки, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, прийняття рішень щодо відведення земельної ділянки, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 16.09.2019.

5. Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

6.Ухвала може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

7. За даною ухвалою:

стягувач: прокуратура Миколаївської області (вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, 54030),

боржник: Миколаївська міська рада (, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027).

8.Ухвалу негайно надіслати заявнику, Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20), ТОВ «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» (54052, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд. 23).

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя В.О.Ржепецький