ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.09.2019 Справа № 905/831/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни, м. Маріуполь Донецької області

до відповідача: Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області

про скасування рішення Маріупольської міської ради №7/37-3339 від 21.11.2018р. та визнання договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014р. поновленим, -

За участю представників сторін:

від позивача : не з`явився

від відповідача: не з`явився

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України - 17.07.2019р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 25.08.2019 р.

У судовому засіданні 05.09.2019р. оголошено перерву до 18.09.2019 року.

Фізична особа - підприємець Кузьменко Світлана Олексіївна, м. Маріуполь Донецької області звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області про скасування рішення Маріупольської міської ради №7/37-3339 від 21.11.2018р. та визнання договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014р. поновленим.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на прийняття відповідачем неправомірного рішення про відмову у поновлені договору оренду від 06.02.2014р., а також продовження користування спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, що є підставою для визнання договору оренди землі поновленим на підставі ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ч.1 ст. 11, ст.ст. 629, 651, ч.3 ст.653 Цивільного кодексу України, ч.2 ст. 20, ст. 181, ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 2,4, ч.1 ст. 116, 122, ч.1 ст. 124 Земельного кодексу України, ст. ст. 13, 15, 31, 33 Закону України "Про оренду землі", ст. 24, п.1 ст. 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 19, 129 Конституції України, ст.ст. 20, 42-46, 162-164, 171, 172 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/831/19 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.05.2019р. позовну заяву Фізичної особи - підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни, м. Маріуполь Донецької області залишено без руху.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 25.05.2019р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/831/19.

12 липня 2019 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив №4714/2019 12.07.2019р., в якому останній заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що до заяви про поновлення спірного договору позивачем ,в порушення вимог ч.1-5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», не надано проекту додаткової угоди. Крім того, рішенням Маріупольської міської ради №7/37-3339 відмовлено позивачу у поновленні спірного договору, у зв`язку з знаходженням орендованої земельної ділянки у зоні транспортної інфраструктури ТР-2 та не відповідності розміщення торгівельного павільйону комплексній схемі розміщення тимчасових споруд та їх архітектурного типу згідно рішення Маріупольської міської ради №6/28-3210 від 23.12.2016р. Також, відповідач зазначив про неможливість одночасного застосування до спірних правовідносин приписи ч.1-5 та ч.6 ЗУ «Про оренду землі», оскільки зазначені норми містять два окремих порядку пролонгації спірного договору. Разом з цим, відповідач заперечив проти витрат позивача на правничу допомогу, зазначивши про недоведеність належними доказами понесення останніх.

06 серпня 2019 року через електронну пошту господарського суду Донецької області від позивача надійшла заява б/н б/д про уточнення позовних вимог в частині визнання договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014р. поновленим в редакції позивача.

Враховуючи, що заява позивача про уточнення позовних вимог б/н б/д подана до закінчення підготовчого засідання, суд приймає заяву позивача і розглядає позовні вимоги з урахуванням їх зміни.

07.08.2019 року на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім зазначено, що згідно положень ст.10 ЗУ «Про адміністративні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів України №44 від 30.01.2013р. «Про затвердження вимог до підготовки технологічної картки адміністративної послуги» надання додаткової угоди до спірного договору орендарем до заяви про поновлення договору оренди землі не передбачено. Разом з цим, позивач вказав, що обставина щодо знаходження орендованої земельної ділянки у зоні транспортної інфраструктури ТР-2, на яку посилається відповідач у рішенні про відмову у поновлені спірного договору, існувала на момент укладання останнього.

У підготовчому судовому засіданні 07.08.2019р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/831/19 до розгляду по суті на 05.09.2019 р.

19 серпня 2019 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшли заперечення №5694/2019 від 16.08.2019р., в яких зазначено про необхідність надання орендарем проекту додаткової угоди до листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі в силу положень ст.33 ЗУ «Про оренду землі».

Представник позивача у судове засідання 18.09.2019р. не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2014 року між Маріупольською міською радою (далі - Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Кузьменко Світланою Олексіївною (далі - Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого Орендодавець, згідно до рішення Маріупольської міської ради від 26.11.2013р. №6/31-3898 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходяться за адресою: м. Маріуполь, бул. 50 років Жовтня, 21 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:009:0015). В оренду передається земельна ділянка площею: 0,0020 га (п. 2.1. Договору).

Згідно з п. 3.1. Договір укладено на 5 (п`ть) років (з 26.11.2013р. по 26.11.2018р.). Після закінчення строку договору Орендар має переважне права поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (п.3.2.).

Відповідно до п.4.3. Договору, орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік).

За приписами п. 6.4. Договору передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом 5 (п`яти) днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання - передачі об`єкту оренди.

Пунктом 11.3.1. Договору встановлено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно п.13.2 Договору, цей договір набуває чинності відповідно до ст.3,4,5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та державної реєстрації.

На виконання зазначеного пункту, договір оренди земельної ділянки зареєстрований 06.03.2014р., про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №18703775 від 06.03.2014р.

Відповідно до акта приймання-передачі орендареві передано відповідну земельну ділянку (а.с.25).

10 серпня 2018 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради для отримання адміністративної послуги Рішення міської ради про подовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому порядку.

Рішенням Маріупольської міської ради №7/37-3339 від 21.11.2018р. «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по бульв. Меотиди, 21 в Лівобережному районі міста фізичній особі - підприємцю Кузьменко С.О.» вирішено відмовити у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:009:0015) площею 0,0020 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по бульв. Меотиди, 21 в Кальміуському районі міста фізичній особі - підприємцю Кузьменко С.О.

Посилаючись на прийняття відповідачем неправомірного рішення про відмову у поновлені договору оренду від 06.02.2014р., а також продовження користування спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, що є підставою для визнання договору оренди землі поновленим на підставі ст.33 Закону України "Про оренду землі", останній звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне:

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Так, за змістом ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір оренди землі від 23.04.2015р., за умовами якого встановлено, що договір укладено строком на 3 (три) роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст.33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами 8,9 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно ч.2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Проте, як встановлено судом, позивачем не було додано до заяви про поновлення договору оренди землі від 10.08.2018р. проекту додаткової угоди, як того вимагає ч.2-5 ст.33 ЗУ «Про оренду землі».

Як вбачається із матеріалів справи, і Позивачем, всупереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належних у розумінні ч.1 ст. 76 цього Кодексу належних доказів іншого до матеріалів справи не надано.

Також, заява про поновлення договору оренди землі від 10.08.2018р. не місить істотних умов договору оренди землі у розумінні ЗК України та ЗУ «Про оренду землі».

Із заяви про поновлення договору оренди землі від 10.08.2018р., з якої позивач звернувся до відповідача, не вбачається можливим встановити, що заявник бажає поновити договір оренди землі від 06.02.2014р. на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором.

Таким чином, враховуючи недотримання порядку поновлення договору оренди землі у відповідності до ч.2-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі від 06.02.2014р., укладений між позивачем та відповідачем щодо земельної ділянки, яка знаходяться за адресою: м. Маріуполь, бул. 50 років Жовтня, 21 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:009:0015) поновленню не підлягає.

Посилання позивача на поновлення договору в силу ч.6 ст.33 Закону України «Про оренди землі» є необґрунтованим, оскільки переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі може бути реалізоване шляхом двох окремих правових підстав: перша наведена у ч.1 - ч.5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», друга - у ч. 6 вказаної статті.

Отже, якщо орендар, маючи на меті реалізацію свого переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, ініціював перед орендодавцем питання про таке поновлення, скориставшись правовим механізмом ч. 1 - ч. 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», то ч. 6 вказаної статті не може бути застосована до таких правовідносин, оскільки: 1) не передбачає звернення орендаря до орендодавця; 2) переговори сторін щодо зміни (за необхідності) істотних умов не проводяться.

Таким чином, виходячи з того, що в ч.1 - ч.5 та ч.6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» містить дві окремі правові підстави реалізації орендаря свого переважного права на поновлення договору оренди землі, вони не можуть бути застосовані одночасно, оскільки є різними за своєю правовою природою, механізмом застосування та правовими наслідками.

Таку позицію висловив Верховний Суд у Постанові від 10.09.2018р. у справі 920/739/17.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014р. в редакції позивача задоволенню не підлягають.

Посилання позивача щодо необов`язковості надання до заяви про поновлення договору оренди землі проекту додаткової угоди в силу приписів ЗУ «Про адміністративні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів України №44 від 30.01.2013р. «Про затвердження вимог до підготовки технологічної картки адміністративної послуги», судом не приймаються до уваги, оскільки положеннями ч.3 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» встановлено імперативний обов`язок орендаря надати проект додаткової угоди.

Щодо позовних вимог позивача про скасування рішення Маріупольської міської ради №7/37-3339 від 21.11.2018р., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно преамбули Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

За приписами п.34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, зокрема, відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

В силу положень ст.12 Земельного кодексу України, ст.140 Конституції України Маріупольська міська рада Донецької області як орган місцевого самоврядування розпоряджається земельними ділянками комунальної власності. В той же час, таке розпорядження землями комунальної власності не є безумовним та повинно здійснюватися із дотриманням вимог діючого законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2018р. рішенням Маріупольської міської ради №7/37-3339 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по бульв. Меотиди, 21 в Лівобережному районі міста фізичній особі - підприємцю Кузьменко С.О.» вирішено відмовити у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:009:0015) площею 0,0020 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по бульв. Меотиди, 21 в Кальміуському районі міста фізичній особі - підприємцю Кузьменко С.О.

В обґрунтування відмови у поновленні строку оренди землі, Маріупольською міською радою зазначено, що: «Згідно зауважень Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради від 07.11.2018р. №30.5/36219 запитування для відведення земельна ділянка розташована в зоні транспортної інфраструктури ТР-2 згідно Плану зонування території м. Маріуполя, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013р. №6/28-3210 де розташування даного типу споруд не відноситься до допустимих видів використання земельних ділянок.

Розміщення торгівельного павільйону також не відповідає комплексній схемі розміщення тимчасових споруд та їх архітектурного типу для провадження підприємницької діяльності на території Лівобережного та Кальміуського районів, затвердженій рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2016 №7/14-1101».

Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Таким чином, враховуючи невідповідність торгівельного павільйону, розташованого на спірній орендованій земельній ділянці, комплексній схемі розміщення тимчасових споруд та їх архітектурного типу для провадження підприємницької діяльності на території Лівобережного та Кальміуського районів, затвердженій рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2016 №7/14-1101, належних доказів скасування якого у розумінні ст.76 ГПК України матеріали справи не містять, прийняте Маріупольською міською радою Донецької області, м. Маріуполь рішення №7/37-3339 від 21.11.2018р. відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на що, підстави для його скасування відсутні.

Судові витрати у відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи - підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни, м. Маріуполь Донецької області до Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області про скасування рішення Маріупольської міської ради №7/37-3339 від 21.11.2018р. та визнання договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014р. поновленим в редакції позивача - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 18.09.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/