РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019 м. Київ Справа № 910/7977/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "НОВИЙ СВІТ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРОД ДВЕРЕЙ";

про: стягнення 29.216,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "НОВИЙ СВІТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРОД ДВЕРЕЙ" (далі - відповідач) про стягнення 29.216,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором комісії від 01.01.2014 № 2/020, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 29.216,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7977/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що позивачем не надано відповідачу будь-яких зауважень щодо строку добровільного погашення боргу.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як комітентом, та відповідачем, як комісіонером, укладено договір комісії від 01.01.2014 № 2/020 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач зобов`язується по дорученню позивача за винагороду здійснювати для позивача від свого імені угоди по продажу переданого позивачем товару власного виробництва, найменування, кількість та ціна якого вказуються у видаткових накладних на кожну партію товару (п. 1.1 Договору).

Пунктом 3.2.5 Договору визначено, що відповідач зобов`язаний не рідше одного разу на місяць надавати позивачу звіт та передавати всі отримані після виконання доручення документи.

Положеннями пункту 4.6 Договору передбачено, що оплата за реалізований товар здійснюється відповідачем на протязі двох банківських днів з моменту реалізації товару перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до пункту 5.2 Договору, при невиконанні або неналежному виконанні відповідачем своїх обов`язків, позивач вправі вимагати повернення товару. Повернення товару здійснюється відповідачем згідно акту звірки на протязі п`яти днів з моменту отримання ним письмового повідомлення від позивача.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором комісії.

Положеннями частини 1 статті 1011 Цивільного кодексу України визначено, що за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 23.521,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, а саме: від 07.03.2017 № 246 (зокрема, на суму 8.018,00 грн.) та від 15.03.2017 № 271 (зокрема, на суму 15.503,00 грн.).

В подальшому, вартість вказаного вище товару була переоцінена на суму 29.216,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, а саме: від 02.05.2018 № 92 на суму 10.972,00 грн. та від 28.02.2018 № 205 на суму 18.244,00 грн.

У зв`язку з тривалим неотриманням звіту про знаходження/реалізацію товару за Договором, позивачем, на виконання п. 5.2 Договору, направлено на адресу відповідача лист від 20.05.2019 № 32 про повернення товару або його оплату.

Відповіддю від 22.05.2019 № 2019/22/05 відповідач повідомив позивача про те, що борг на загальну суму 29.216,00 грн. буде погашено до кінця 2019 року.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписом частини 1 статті 1014 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, що комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідачем порушені умови пунктів 3.2.5 та 5.2 укладеного між сторонами спору Договору, а саме: не здійснено вчасне направлення звіту про надходження/реалізацію отриманого від позивача товару та не здійснено за письмовим запитом позивача його оплату або повернення.

Крім того, наявність заборгованості в сумі 29.216,00 грн. визнано відповідачем у листі від 22.05.2019 № 2019/22/05.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 29.216,00 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 29.216,00 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов судом відхилені, враховуючи встановлення судом порушення відповідачем умов пунктів 3.2.5 та 5.2 укладеного між сторонами спору Договору та визнання заявленої до стягнення заборгованості.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРОД ДВЕРЕЙ" (01015, м.Київ, Печерський район, ВУЛИЦЯ ЛЕЙПЦИЗЬКА, будинок 2/37, К.4, ідентифікаційний код 38978766) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "НОВИЙ СВІТ" (74900, Херсонська обл., місто Нова Каховка, ВУЛИЦЯ ПАРИЗЬКОЇ КОМУНИ, будинок 2-Д, ідентифікаційний код 19223323) заборгованість в сумі 29.216 (двадцять дев`ять тисяч двісті шістнадцять) грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац