ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019 року м.Дніпро Справа № 908/588/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.,

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.06.2019 (суддя Федорова О.В., повне рішення складено 19.06.2019) у справі № 908/588/19

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі виробничого підрозділу «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця», м. Знам`янка, Кіровоградської області

до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя

про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у перевізному документі, -

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

До Господарського суду Запорізької області звернулося Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про стягнення штрафу в розмірі 33430,00 грн.

Позов мотивований неправильно зазначеною в накладній № 45972643 (вагон № 52877438) маси вантажу, у зв`язку з чим позивач, на підставі положень статей 118, 122 Статуту залізниць України, нарахував та просить стягнути штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2019 у справі № 908/588/19 позов задоволено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що факт неправильно зазначеної відповідачем маси вантажу в накладній № 45972643 (вагон № 52877438) підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, що є підставою для нарахування штрафу згідно зі статтями 118, 122 Статуту залізниць України в розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 07.06.2019 у справі № 908/588/19 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Скаржник зазначає, що у залізничній накладній № 45972643 відправник вказав саме ту масу вантажу, яка зазначена у протоколі зважування вагону № 52877438, а саме 69700 кг (нетто), в той час як місцевий господарський суд, визнаючи доведеним неправильне визначення маси вантажу у цьому вагоні, безпідставно послався на результати зважування вагону на вагах Фізичної особи-підприємця Деркач О.А. (протокол зважування від 06.12.2018), оскільки підтверджень законності залучення та використання вагонних ваг, що не належать позивачу, матеріали справи не містять.

Скаржник вважає, що приймаючи в якості доказу виготовлений Фізичною особою-підприємцем Деркач О.А. протокол зважування від 06.12.2018, місцевий господарський суд проігнорував вимоги статей 77, 78 Господарського процесуального кодексу України щодо допустимості та достовірності доказів, оскільки питання дотримання законності одержання даного доказу позивачем не підтверджено.

Крім того, вказаний протокол зважування оформлений Фізичною особою-підприємцем Деркач О.А. одноособово, оскільки не містить підтверджень взяття участі у зважуванні вагону № 52877438 на станції призначення Одеса-Застава І представників залізниці і одержувача вантажу.

Також, на думку скаржника, місцевий господарський суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зменшення суми штрафу з 33430,00 грн до 6686,00 грн. Скаржник вважає, що стягнення штрафу у зазначеному позивачем розмірі веде до необґрунтованого його збагачення, оскільки перевищує отриманий відповідачем дохід за перевезення цього вантажу, тому що дохід відповідача від реалізації вантажу складає 167,28 грн, а сума штрафу дорівнює 33430,00 грн.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечує проти її доводів, просить залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Позивач зазначає, що правилами статті 24 Статуту залізниць України, залізниці надано право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, зазначених вантажовідправником у накладній, а статтею 122 цього статуту встановлено відповідальність вантажовідправника у вигляді штрафу за неправильне зазначення в накладній маси вантажу.

На думку позивача, комерційний акт складений у точній відповідності з вимогами Правил складання актів, а про виявлені розбіжності маси вантажу одразу було повідомлено відповідача. Зважування вантажу відбулося на вагах, що пройшли державну повірку і про що є відповідні відмітки в техпаспорті.

У зв`язку з відсутністю на станції Одеса-Застава власних вагонних ваг, вантаж позивач зважив на вагах, які мають подібні властивості як і при відправленні і належать Фізичній особі-підприємцю Деркач. Вагонні ваги Фізичної особи-підприємця Деркач також пройшли державну повірку, що підтверджується оглянутим у судовому засіданні паспортом на вагонні ваги і протоколом зважування.

Комерційний акт підписаний заступником начальника станції ОСОБА_1 , старшим приймальником поїздів ОСОБА_2 А і працівником станції ОСОБА_3 , а зауважень зі сторони вантажоодержувача під час перевірки не було.

На підставі вищенаведеного, позивач вважає, що залізниця належними доказами довела факт невідповідності зазначеної відповідачем маси вантажу, за що передбачена відповідальністю у вигляду штрафу, який підлягає стягненню незалежно від наявності збитків, спричинених цим порушенням.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), суддів Білецької Л.М., Верхогляд Т.А. відкрито провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Запорізький маталургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.06.2019 у справі № 908/588/19.

Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснити в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» уклало 15.02.2018 з Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» договір про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника.

Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» відправив зі станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за накладною № 45972643 на станцію призначення Одеса-Застава І Одеської залізниці вагон № 52877438 із вантажем шлаки гранульовані у вологому стані, зазначивши у накладній масу вантажу 69700 кг, тара 23600 кг. Одержувачем вантажу є Товариство з обмеженою відповідальністю «Цемент» (а.с. 10).

На попутній станції Тимкове Одеської залізниці 12.11.2018 здійснено огляд пред`явленого вагона № 52877438 та складено акт № 29 про технічний стан вагона, яким зафіксовано, що вагон технічно справний, глуходвірний, люки закриті щільно, втрата вантажу неможлива (а.с. 142).

На станції Тимкове Одеської залізниці 14.11.2018 здійснено перевірку маси вантажу у вагоні та виявлено різницю в масі вантажу, про що складено акт загальної форми № 196 форми ГУ-23 (зваж. по ГУ-78), яким зафіксовано, що фактична маса брутто вагона склала 81960 кг, тара вагона в перевізному документі 23200 кг. Маса вантажу нетто за перевізним документом 69700 кг. Фактична маса вантажу нетто становить 58760 кг, що менше зазначеної вантажовідправником на 10940 кг. При огляді виявлено навантаження навалом нижче бортів 600-2000 мм. Глуходвірний, люки закриті щільно, витоку вантажу немає. Вагон відчеплено для перевірки (а.с. 11).

Відповідно до виписки з книги контрольних переважувань по станції Тимкове Одеської залізниці за 14.11.2019 у вагоні № 52877438 недовантаження вантажу складає 10940 кг (а.с. 12).

У зв`язку з виявленою невідповідністю маси вантажу натурою з даними зазначеними у перевізному документі, 14.11.2018 складено комерційний акт № 414115/68/22, в якому зазначено: «На підставі акта загальної форми № 196 від 14.11.2018 станції Тимкове Одеської залізниці проведено зважування вагону № 52877438 на справних 150-тонних загальних тензометричних статичних вагах станції Тимкове Одеської залізниці ВТВ-1СТ (держповірка 26.10.2018) у присутності ДСЗ ОСОБА_1 , старшого приймальника поїздів ОСОБА_4 , приймальника поїздів ОСОБА_3 .

В документі зазначено: «Навалом. Шлаки гранульовані. Тара вагону 23200 кг, маса вантажу 69700 кг». Фактично виявилось: маса вантажу брутто 81960 кг, тара за перевізним документом 23200 кг, нетто 58760 кг, що менше документу на 10940 кг. Навантаження у вагоні насипом, поверхня вантажу нерівна, нижче бортів 600-2000 мм. Вагон глуходвірний, вивантажувальні люки закриті щільно, просипання вантажу немає. Вантаж, якого не вистачає, у вагоні поміститися міг. Згідно технічного акту форми ГУ-106 №29 від 12.11.2018 станції Тимкове Одеської залізниці вагон в технічному відношенні справний. Зважування вагону проводилося двічі, нестача 10940 кг підтвердилась».

Контрольне зважування вагону здійснено на вагонних вагах Пульсар ВТВ-1С № 87.

Як вбачається з технічного паспорту засобу вимірювальної техніки, 26.10.2018 проведено профілактичний огляд та повірку цих ваг (а.с. 15-16).

Відповідно до протоколу зважування вагону від 06.12.2018 (а.с. 135), зважування вагону № 52877438 на станції призначення здійснено на вагонних вагах «Пульсар ВТВ-1СБ № 266» оператором Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 . і встановлено, що маса вагону № 52877438 становить: брутто 81960,00 кг; тара 23200,00 кг; нетто 58760,00 кг.

Згідно технічного паспорту власником є Фізична особа-підприємець Деркач О.А. Ваги обліковуються на станції Одеса-Застава І. Профілактичний огляд та повірку ваг здійснено 25.10.2018.

Про проведення на станції призначення Одеса-Застава І Одеської залізниці перевірки маси вантажу зазначено в розділі «Є» комерційного акту. Різниці проти комерційного акту не виявлено.

На станції призначення комерційний акт підписали начальник станції ОСОБА_6 , начальник вантажного району ОСОБА_7 Є.В ОСОБА_8 , працівник станції Стрілець Т.М. і представник (довіреність № 13/18 від 04.06.2018) вантажоодержувача ОСОБА_9 Зауважень зі сторони вантажоодержувача під час перевірки матеріали справи не містять.

Вартість перевезення згідно накладної № 45972643 складає 6686,00 грн.

За неправильно зазначену масу вантажу Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі виробничого підрозділу «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» нарахувало штраф у розмірі 33430,00 грн (6686,00 грн х 5), який просить стягнути з відповідача.

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із частиною 1 статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 3 статті 909 Цивільного кодексу України визначено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно правовими актами (частина 5 статті 307 Господарського кодексу України).

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (стаття 920 Цивільного кодексу України).

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються: Законом України «Про транспорт»; Законом України «Про залізничний транспорт»; Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі Статут); Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила); Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334; Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082; Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083.

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Відповідно до статті 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до частини 1, 2 статті 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3 Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної «Правильність внесених відомостей підтверджую» вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Згідно із частиною 1 статті 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 статті 24 Статуту передбачено, право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

У відповідності до норм статті 37 Статуту і пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення, маса вантажів визначається відправником.

Положеннями статті 37 Статуту визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником.

Відповідно до пункту 5.5 розділу 5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми та комерційним актом.

Обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах (стаття 129 Статуту).

Згідно зі статтею 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Штраф відповідно до статті 118 Статуту залізниць України стягується у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Відповідно до залізничної накладної № 459726430 відправником вантажу є Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», яким зазначено масу вантажу 69700 кг у вагоні № 52877438.

На проміжній станції Тимкове Одеської залізниці під час перевірки маси вантажу 14.11.2018 у вагоні № 52877438 виявлено недовантаження його маси зазначеної у накладній № 459726430 на 10940 кг, про що у присутності ДСЗ ОСОБА_1 , старшого приймальника поїздів ОСОБА_4 і приймальника поїздів ОСОБА_3 складений комерційний акт № 414115/68/22 від 14.11.2018.

Зважування проведено на вагонних вагах (150 т) Пульсар ВТВ-1С № 87, профілактичний огляд та повірка яких здійснена 26.10.2018.

Якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акту попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При прибутті вантажу на станцію призначення Одеса-Застава І Одеської залізниці, під час зважування вагону № 52877438, різниці між даними акта, складеного на попутній стації, і фактичною наявністю вантажу не виявлено, про що зроблено відмітку у комерційному акті № 414115/68/22.

Результати зважування зафіксовані у протоколі від 06.12.2018, відповідно до якого зважування здійснене на вагонних вагах Пульсар ВТВ-1СБ № 266, власником яких є Фізична особа-підприємець Деркач О. ОСОБА_10 .

Доводи скаржника, щодо відсутності доказів присутності уповноважених осіб залізниці під час зважування вагону № 52877438 спростовується встановленими обставинами справи, зокрема, згода представників залізниці та вантажоодержувача із результатами зважування засвідчена підписами уповноважених осіб залізниці та штемпелем станції призначення Одеса-Застава І в розділі «Є» комерційного акту № 414115/68/22 від 14.11.2018.

Доводи скаржника на безпідставне використання залізницею вагонних ваг Пульсар ВТВ-1Сб № 266, які належать Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11 О ОСОБА_12 , апеляційний господарський суд вважає необґрунтованими, оскільки дані ваги обліковуються на станції Одеса-Застава І, а їх профілактичний огляд та повірку здійснено 10.10.2018, про що свідчить штамп залізниці на технічному паспорті і протоколі зважування від 06.12.2018, тому зазначені ваги придатні для зважування та можуть застосовуватися залізницею для зважування у встановленому порядку.

На підставі вищенаведеного, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо доведення факту неправильного зазначення відповідачем у накладній маси вантажу, що підлягає перевезенню.

Таким чином, відповідно до положень статей 118, 122 Статуту залізниць України, у зв`язку із неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у залізничній накладній № 45972643 на вагон № 52877438, штраф складає 33430,00 грн з розрахунку: провізна плата за накладною № 45972643 за вагон № 52877438, за всю відстань перевезення 6686,00 грн * 5 = 33430,00 грн, тому колегія суддів вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами і такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що судом не було задоволено клопотання відповідача про зменшення розміру суми штрафу, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зменшення розміру санкцій за статтею 233 Господарського кодексу України є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване при наявності сукупності обставин передбачених в гіпотезі вказаної норми, а сама лише відсутність завданих збитків, без врахування кількісної характеристики динаміки виконання зобов`язання, наявності заборгованості перед бюджетами, найманими працівниками, виробництво важливих для держави і суспільства товарів (робіт, послуг) та інших обставин, не може слугувати підставою зменшення розміру санкцій.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України).

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що ні у зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, а зменшення штрафних санкцій є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Таким чином, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити: чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання зобов`язання; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Відповідно до статей 42, 74 Господарського процесуального кодексу України сторони в судовому процесі мають право надавати пояснення, подавати заяви та клопотання і доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач у наданому місцевому господарському суду клопотанні про зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій до розміру провізної плати, а саме до 6686,00 грн (а.с. 153-156) послався на складну фінансову ситуацію, яка склалася на товаристві, і занадто великий розмір штрафу, порівняно із отриманим доходом за реалізацію вантажу, який перевозився у вагоні у № 52877438.

Апеляційний господарський суд зазначає, що скаржником не надано доказів на підтвердження його майнового стану, а посилання на надмірно великий розмір штрафу порівняно із доходом за господарську операцію з перевезення вантажу залізничним сполученням, апеляційним господарським судом відхиляються, оскільки такий розмір штрафу за неправильне зазначення у накладній маси вантажу, визначений положеннями Статуту і підлягає стягненню незалежно від того, занижені її показники, чи завищені та наявності збитків і наслідків.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.06.2019 у справі № 908/588/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.06.2019 у справі № 908/588/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді Л.М. Білецька

Т.А. Верхогляд