ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

16.09.2019 Справа № 920/954/19

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши заяву № б/н від 02.09.2019 товариства з обмеженою відповідальністю «Долфі-Україна» (49130, м. Дніпро, вул. Березинська, 24-А) до боржника фізичної особи-підприємця Тимошенко Аліни Станіславівни ( АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у розмірі 973,32 грн. за договором поставки № 31/С від 28.08.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Долфі-Україна» через канцелярію суду надійшла заява б/н від 02.09.2019 про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Тимошенко Аліни Станіславівни заборгованості у розмірі 973,32 грн. за договором поставки № 31/С від 28.08.2015 року, а також сплаченого заявником судового збору.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом (ч.4 цієї ж статті).

Порядок та форма звернення з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом ІІ Наказне провадження.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Згідно з ч.1 ст.148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається (ст.151 ГПК України).

Пунктом 1 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно ч.1 ст.9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір за звернення із заявами про видачу судового наказу, які розглядаються Господарським судом Сумської області, має бути сплачений за наступними реквізитами: отримувач коштів УК у м. Суми/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970593; банк отримувача Казначейство України; код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 3032; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Долфі-Україна» до заяви в якості доказів сплати судового збору додано платіжне доручення від 03.09.2019 № 11985 про сплату судового збору в розмірі 192 грн 10 коп. з якого вбачається, що платником невірно зазначено платіжні реквізити для перерахунку судвого збору, а саме невірно зазначено код банку отримувача.

Таким чином, вищевказане платіжне доручення не може прийматися Господарським судом Сумської області, як належний доказ сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.152 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ураховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви б/н від 02.09.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю «Долфі-Україна» про видачу судового наказу.

Керуючись статтями 12, 147, 148, 150-153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Долфі-Україна» (49130, м. Дніпро, вул. Березинська, 24-А) у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Тимошенко Аліни Станіславівни ( АДРЕСА_1 ) заборгованості у розмірі 973,32 грн. за договором поставки № 31/С від 28.08.2015 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ГПК України, ухвала про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки визначені ст. 256 ГПК України.

Ухвала підписана 16.09.2019.

Суддя С.В. Заєць