ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2019 р. Справа№ 910/16223/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Горді В.В.

За участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 05.09.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 23.05.2019 (повний текст складено 07.06.2018)

у справі №910/16223/18 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія»

про стягнення 976 818,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія» про стягнення 976 818,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання за договором оренди №26/02-2016 від 26.02.2016 по сплаті орендних платежів за користування орендованими цистернами, у зв`язку з чим за період з липня 2017 року по листопад 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 870 240,00 грн., яку і заявлено позивачем до стягнення в межах поданого позову. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 83 636,16 грн., 3% річних у розмірі 16 623,69 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6 318,48 грн., нараховані за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі №910/16223/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» суму основного боргу у розмірі 455 280,00 грн., пеню у розмірі 32 911,75 грн., 3% річних у розмірі 14 677,72 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 433,52 грн. та судовий збір у розмірі 7 609,55 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що у зв`язку з наявністю обставин, які не залежать від орендаря він позбавлений можливості користуватись орендованим майном, про що позивача було повідомлено листом ТОВ «Енергоіндустрія» від 22.03.2018 №22/03-159, а тому у відповідача відсутній обов`язок сплачувати орендні платежі починаючи з 29.03.2018, при цьому підстави для звільнення відповідача від обов`язку по сплаті орендної плати у період з липня 2017 року по березень 2018 року відсутні, а тому вимоги позивача в частині стягнення орендних платежів за вказаний період задоволено судом.

Додатковим рішенням від 11.06.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 773,69 грн. В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі №910/16223/18 - скасувати частково, а саме в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти у цій частині нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки викладені в рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а також на підставі не повністю досліджених доказів.

Позивач зазначає, що відповідач не може посилатись на проведення АТО як на підставу для звільнення від стягнення орендних платежів, оскільки договір було укладено вже під час проведення АТО.

Крім того, позивач наголошує, що обов`язок відповідача може бути припинений тільки після повернення орендованого майна, яке здійснено не було.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/16223/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019. Розгляд апеляційної скарги призначено на 15.08.2019.

У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі №910/16223/18 в частині задоволення позовних вимог та додаткове рішення від 11.06.2019 - скасувати повністю.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що він не може погодитись з рішенням суду першої інстанції, вважає що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвели до прийняття незаконного рішення.

Відповідач зазначає, що він не міг використовувати вагони відповідно до умов Договору з січня 2017 року, а отже немає підстав для сплати позивачу за їх використання.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі №910/16223/18 - залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2019, після усунення відповідачем недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі №910/16223/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія». Об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі № 910/16223/18. Розгляд апеляційних скарг призначено на 15.08.2019 об 11 год. 00 хв.

Представник відповідача 06.08.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, крім того, один екземпляр вказаного відзиву надійшов засобами поштового зв`язку (направлений 05.08.2019)

Відзив мотивовано тим, що справи на які посилається позивач як на підставу для стягнення заборгованості в повному обсязі мають відмінні обставини та доказову базу, а також стосуються іншого періоду часу, крім того, в даній справі наявний сертифікат Торгово-промислової палати та листування між сторонами яке свідчить про наявність обставин на які посилається відповідач.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду №09.1-08/2866/19 від 13.08.2019 у зв`язку з перебуванням суддів Іоннікової І.А. та Разіної Т.І. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/16223/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2019 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя: Тарасенко К.В., судді: Коробенко Г.П., Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі № 910/16223/18 колегією суддів у складі: головуючий суддя Тарасенко К.В., судді: Коробенко Г.П., Козир Т.П.

Представник позивача 14.08.2019 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення.

Відзив позивача мотивовано тим, що відповідач неправильно трактує умови укладеного між ними договору, а фактичне невикористання орендованого майна за відсутності перешкод у його використанні не звільняє орендаря від обов`язку сплати орендних платежів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 у справі №910/16223/18 оголошено перерву у судовому засіданні на 05.09.2019.

Розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/3343/19 від 02.09.2019 у зв`язку з перебуванням суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/16223/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2019 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Тарасенко К.В., судді: Разіна Т.І., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі № 910/16223/18 колегією суддів у складі: головуючий суддя Тарасенко К.В., судді: Разіна Т.І., Іоннікова І.А.

У судове засідання 05.09.2019 представники сторін з`явились та надали пояснення по суті спору.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судовому засіданні 05.09.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та відзиві на неї, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення, з наступних підстав.

26.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» (орендодавець) та ТОВ «ТЕК «Енергоіндустрія» (орендар) було укладено договір оренди №26/02-2012 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого орендодавець зобов`язався передати, а орендар прийняти в тимчасове цільове оплатне користування (оренду) майно, належне на прав власності орендодавцю - залізничні цистерни, моделі 15-1566-06 в кількості 14 штук, на строк, встановлений даним договором, оплачувати таке користування та повернути цистерни на умовах даного договору.

Положеннями п.п. 1.2-1.4 Договору погоджено, що в рамках діючого договору орендодавець передає орендарю цистерни з можливістю їх переміщення в межах та за межами України. Орендодавець підтверджує, що цистерни належать йому на праві власності та на дату укладення договору не знаходяться під арештом, в заставі, а право власності на них не оскаржується в судах чи інших державних органах України. Цільове призначення цистерн - перевезення смоли кам`яновугільної.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 Договору моментом передачі цистерн в оренду та обчислення строку оренди є дата підписання сторонами акту приймання-передачі цистерн від орендодавця до орендаря. Місцем передачі цистерн в оренду є станція Горлівка Донецької залізниці, повернення цистерн з оренди - станція на території України, вказана в інструкціях орендодавця і погоджена сторонами. Кількість і моделі цистерн вказуються в кожному підписаному обома сторонами акті приймання-передачі цистерн та/або заявках орендаря. Акт приймання-передачі цистерн підписується уповноваженими представниками сторін на протязі 5 (п`яти) робочих днів після прибуття цистерн до погодженої залізничної станції.

Згідно п.п. 2.4, 2.5 Договору повернення цистерн з користування (оренди) орендодавцю здійснюється аналогічним способом, що і передача цистерн в оренду, на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі цистерн (повернення). Моментом повернення цистерн є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі цистерн (повернення) від орендаря до орендодавця. Акт приймання-передачі (повернення) цистерн підписується уповноваженими представниками сторін на протязі 5 (п`яти) робочих днів після прибуття цистерн на погоджену сторонами станцію на території України згідно з транспортною інструкцією орендодавця.

Положеннями п.п. 2.6, 2.7 Договору встановлено, що доставка цистерн до місця передачі цистерн в оренду здійснюється за рахунок орендодавця. Для здійснення повернення цистерн з оренди, доставка цистерн до станції на території України, вказаній в транспортній інструкції орендодавця, здійснюється за рахунок орендаря.

Сторони у п.п. 3.1, 3.2 Договору погодили, що орендатор сплачує орендодавцю орендну плату за користування цистернами в національній валюті України - гривні, в розмірі, вказаному в додаткових угодах до Договору. Орендна плата за користування цистернами, сплачується орендарем на підставі виставленого рахунку від орендодавця, у вигляді передоплати, не пізніше 5 (п`ятого) числа розрахункового місяця.

Додатковою угодою №1 від 26.02.2016 до Договору сторонами було погоджено, що розмір орендної плати за один календарний день за одну цистерну моделі 15-1566-06 становить: 210,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 7.1 Договору, в редакції додаткової угоди №4 від 30.12.2016 до Договору, встановлено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками підприємств і діє до 31.12.2017.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв в оренду залізничні цистерни, моделі 15-1566-06, у загальній кількості 14 штук, №№ цистерн: 70731062, 70731047, 70731203, 70731039, 70731138, 70731021, 70731088, 70731179, 70729231, 70731187, 70731120, 70731211, 70731054, 70731161, що підтверджується підписаними обома сторонами та скріпленими їхніми печатками актами приймання-передачі (передачі в оренду) залізничних цистерн №1 від 04.03.2016 та №2 від 10.03.2016.

Згідно актів приймання-передачі (повернення з оренди) №5 від 02.05.2017, №6 від 03.05.2017, №7 від 10.05.2017, №8 від 15.05.2017 відповідач повернув, а позивач прийняв з оренди залізничні цистерни, моделі 15-1566-06, у загальній кількості 6 штук, №№ цистерн: 70731203, 70731054, 70731062, 70731039, 70731179, 70731187.

Листами №21 від 03.03.2017 та №31 від 17.03.2017 позивач звертався до відповідача з повідомлення про існування заборгованості останнього по оплаті орендної плати, що утворилася за користування 14 залізничними цистернами згідно Договору станом на березень 2017 року.

29.03.2017 листом №34 ТОВ «Тар Альянс» повідомило ТОВ «Енергоіндустрія» про те, що в силу невиконання останнім грошових зобов`язань за Договором та ненадання відповіді на лист №31 від 17.03.2017, орендодавець вимушений поставити питання дострокового повернення цистерн з оренди, у зв`язку з чим вимагало повернути з оренди 14 залізничних цистерн згідно умов Договору, які направити на адресу ТОВ «Тар Альянс» за наступними реквізитами: станція Київ-Петрівка Південно-Західної залізниці, код станції 320609; код отримувача 1313.

Листом на адресу ТОВ «Тар Альянс», отриманим останнім 11.04.2017 за вх. №26, ТОВ «Енергоіндустрія», вказуючи на блокування вантажного сполучення з не контрольованими територіями по рішенню РНБО, просило вивести з оренди порожні цистерни за №№70731203, 70731187, 70731179, 70731062, 70731054, 70731039, у зв`язку з чим повідомити реквізити для відправки таких цистерн для повернення з оренди. Щодо інших 8 цистерн, у зв`язку із неможливістю руху, просило залишити їх в оренді за Договором до вирішення витання відновлення руху.

У відповідь на вказаний лист ТОВ «Тар Альянс», листом №41 від 13.04.2017, повідомило ТОВ «Енергоіндустрія» реквізити для повернення 6 цистерн, та своє погодження щодо залишення інших 8 цистерн в оренді згідно умов Договору.

Листом №52 від 19.05.2017 ТОВ «Тар Альянс» звернулося до ТОВ «Енергоіндустрія» з претензією, в якій вимагало погасити заборгованість з оплати орендної плати за користування згідно Договору залізничним цистернами у розмірі 248 220,00 грн. та нараховані за прострочення виконання такого зобов`язання штрафні санкції і передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.11.2017 у справі №910/16005/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2018 та постановою Верховного Суду від 05.07.2018, було задоволено позов ТОВ «Тар Альянс» до ТОВ «Енергоіндустрія» про стягнення заборгованості за Договором та стягнуто з останнього в т.ч. заборгованість з оплати орендної плати за користування залізничними цистернами згідно Договору, нараховану за період лютий-червень 2017 року у розмірі 291 900,00 грн.

22.03.2018 листом №22/03-159 ТОВ «Енергоіндустрія» повідомило ТОВ «Тар Альянс» про те, що у зв`язку із блокадою Народними депутатами України з кінця січня 2017 року залізничного сполучення між територією України та тимчасово непідконтрольною територією Донецької області, а в подальшому - повному припиненні такого сполучення Указом Президента України від 15.03.2017 №62/2017 «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» ТОВ «Енергоіндустрія» не може використовувати та не використовує орендоване майно - цистерни, через обставини, за які орендар не відповідає, у зв`язку з чим повідомляло про те, що вважає себе звільненим від сплати орендної плати на підставі ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Листом №29 від 07.08.2018 ТОВ «Тар Альянс» звернулося до ТОВ «Енергоіндустрія» з претензією, в якій вимагало погасити заборгованість з оплати орендної плати за користування згідно Договору залізничним цистернами протягом липня 2017 року - серпня 2018 року у розмірі 717 360,00 грн.

У зв`язку з наведеними обставинами, позивач, вважаючи що його права порушені, звернувся до суду з вимогами до відповідача про стягнення заборгованості за Договором по оплаті орендних платежів за користування залізничними цистернами у кількості 8 штук, нарахованих за період липень 2017 року - листопад 2018 року, а також, нарахованих за прострочення виконання взятих відповідачем на себе за Договором грошових зобов`язань штрафних санкції та передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України нарахувань.

Відповідно до п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами факт передачі ТОВ «Тар Альянс» та прийняття ТОВ «Енергоіндустрія» в оренду залізничних цистерн за Договором, кількість яких в орендні останнього станом на липень 2017 року становила 8 штук.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За твердженням позивача, відповідач належним чином не виконав зобов`язання по сплаті орендної плати за користування орендованими залізничними цистернами у кількості 8 штук, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 870 240,00 грн., нарахована за період липень 2017 року - листопад 2018 року.

У відповідності до ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що є загальновідомим факт, який не потребує доказуванню, що у зв`язку з агресією Російської Федерації з 14.04.2014 згідно Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» на території Донецької та Луганської областей було розпочато проведення антитерористичної операції, яка травила до 30.04.2018, а після на тих же територіях була введена Операція об`єднаних сил, проведення якої триває по сьогоднішній день.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» м. Горлівка (місце реєстрації позивача та передачі спірних цистерн в оренду) включено до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Отже, враховуючи свободу врегулювання своїх відносин (ст. 6 Цивільного кодексу України) і такий принцип підприємництва як здійснення його на власний ризик (ст. 42 Господарського кодексу України), вбачається, що породжуючи з укладенням Договору правовідносини оренди залізничних цистерн з метою їх використання для перевезення смоли кам`яновугільної, яка виробляється в межах території на яких здійснювалася антитерористична операція, сторони в повній мірі усвідомлювали можливі ризики таких відносин, пов`язаних з проведенням антитерористичної операції, в т.ч. щодо можливості настання в майбутньому перешкод у користуванні спірними цистернами чи неможливості повернення їх з оренди, у зв`язку з припиненням залізничного сполучення.

Одночасно з цим, триваюча на момент укладення Договору вже протягом півтора року антитерористична операція не створювала перешкод у залізничному сполученні та давала змогу використовувати орендоване майно за призначенням, в тому числі перевезення вантажів залізничним транспортом в/з зону проведення АТО/ООС, що безумовно породжувало у сторін певну впевненість у безперешкодності реалізації Договору, а при настанні певних перешкод - їх усунення протягом деякого проміжку часу, на підтвердження чого і вказують обставини щодо: місця реєстрації позивача (м. Горлівка); місця завантаження відповідачем спірних цистерн та виготовлення продукції з метою перевезення якої останні і отримувалися в оренду (м. Горлівка); можливості провадження відповідачем своєї господарської діяльності шляхом поставки цистерн на територію антитерористичної операції для їх завантаження смолою та подальшого вивезення з непідконтрольної території; фактичних дат припинення АТ «Українська залізниця» залізничного сполучення; відсутність в тексті Договору, укладеного в 2016 році, як заборони використання орендованих цистерн на території проведення антитерористичної операції, так і унормування дій сторін у випадку припинення залізничного сполучення.

При цьому, фактичне зупинення залізничного сполучення не мало місце з одночасним опублікуванням Указу Президента України від 15.03.2017 №62/2017, а здійснювалося, як було пояснено АТ «Українська залізниця» з: 26.01.2017 по стику перетину Шипилове - Сентянівка; 03.02.2017 по стику перетину Микитівка - Артемівськ; 11.02.2017 по стику перетину Скотувата - Ясинувата; 17.03.2017 по стику перетину Кіндрашівська-Нова - Луганськ Північний, та після припинення переміщення вантажів і до теперішнього часу рух залізничного рухомого складу через лінію розмежування сторін не здійснювався.

Таким чином, з припинення АТ «Українська залізниця» залізничного сполучення та подальшим опублікуванням Указу Президента України від 15.03.2017 №62/2017 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» не було фактичного породження нових обставин в розрізі спірних правовідносин, адже мало місце виключно настання ризиків, які сторони усвідомлювали (могли усвідомлювати при проявленні обачності) при укладенні Договору.

Одночасно, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що настання таких обставин являється правовою підставою для звільнення орендаря від виконання обов`язку по сплаті орендної плати в розумінні ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України за подібних відносин оренди.

Тому, за викладених обставин спірних правовідносин, є неможливим здійснення висновку про звільнення відповідача від обов`язку по сплаті орендної плати згідно Договору виключно з підстав настання факту припинення відповідного залізничного сполучення, оскільки з огляду на обізнаність сторін про можливе настання таких обставин є необхідним дослідження їх подальшої поведінки при їх настанні.

Так, із наявного в матеріалах справи листування сторін відносно виконання зобов`язань за Договором, яке здійснювалося у березні-квітні 2017 року (лист від 29.03.2017 №34, лист ТОВ «Енергоіндустрія», отриманий ТОВ «Тар Альянс» 11.04.2017 за вх. №26, лист ТОВ «Тар Альянс» №41 від 13.04.2017), тобто, вже після припинення залізничного сполучення, вбачається, що позивачем з огляду на існування прострочень відповідача по оплаті орендної плати за попередні періоди було ініційовано питання припинення правовідносин оренди за Договором шляхом повернення орендованих цистерн, у відповідь на що, відповідач зазначив про неможливість руху 8 спірних цистерн, у зв`язку з чим просив залишити їх в оренді за Договором до вирішення витання відновлення руху.

Тобто, не зважаючи на припинення відповідного залізничного сполучення, що унеможливлювало використання орендарем спірних цистерн для задоволення мети отримання їх в оренду, та ініціювання орендодавцем повернення відповідних цистерн з оренди, тобто, припинення правовідносин оренди, відповідач виявив бажання продовжити існування таких правовідносин відносно 8 спірних цистерн, що було погоджено в послідуючому орендодавцем (лист №41 від 13.04.2017).

При цьому, доказів реалізації на вказаний момент права на заявлення відповідачем про необхідність зміни умов спірних правовідносин в силу настання обставин припинення залізничного сполучення матеріали справи не містять, що в повній мірі підтверджує його намір продовження оренди спірних цистерн у кількості 8 штук на умовах, встановлених Договором.

Отже, мало місце фактичного нівелювання за волею відповідача станом на квітень 2017 року сили ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України в спірних правовідносинах, адже норма такої статті направлена саме на захист орендаря, що унеможливлює її застосування поза волею відповідної особи, як і жодним чином не залежить від волі орендодавця.

Як підтверджується поясненнями сторін та наданою АТ «Українська залізниця» інформацією з березня 2017 року по сьогоднішній день залізничне сполучення з територією проведення антитерористичної операції (Операції об`єднаних сил) не відновлено.

Відтак, станом на сьогоднішній день продовжують тривати обставини при яких відповідачем в квітні 2017 року було заявлено про продовження відносин за Договором, однак, при всій обачності, за викладених обставин провадження своєї діяльності на території проведення антитерористичної операції в попередні періоди, відповідач обґрунтовано не міг передбачити, що обмеження залізничного сполучення буде тривати по сьогоднішній день.

В той же час, листом №22/03-159 від 22.03.2018 ТОВ «Енергоіндустрія» повідомило ТОВ «Тар Альянс» про те, що у зв`язку із блокадою з кінця січня 2017 року залізничного сполучення між територією України та тимчасово непідконтрольною територією Донецької області, а в подальшому - повним припиненням такого сполучення, не може використовувати та не використовує орендоване майно - цистерни, через обставини, за які орендар не відповідає, у зв`язку з чим вважає себе звільненим від сплати орендної плати на підставі ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Тобто, в березні 2018 року відповідачем було змінено свою позицію відносно застосування гарантованого ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України захисту орендаря на підставі обставин, які виникли раніше.

За таких обставин, враховуючи такі основоположні принципи поведінки суб`єктів підприємницької діяльності як справедливість, добросовісність, розумність, та необхідність дотримання певної визначеності у своїх відносних, правомірним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для звільнення відповідача від обов`язку по сплаті орендної плати у період з липня 2017 року по березень 2018 року, адже останній самостійно відмовився від можливості такого захисту у зазначений період.

Однак, зміна такої позиції відповідача, яка відображена в листі ТОВ «Енергоіндустрія» від 22.03.2018 №22/03-159, в силу безумовності дії норми ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України свідчить про відсутність правових підстав для покладення на нього обов`язку по сплаті орендної плати згідно Договору після отримання позивачем вказаного листа, адже обставини, які в силу наведеної норми звільняють орендаря від обов`язку по сплаті орендної плати, продовжують тривати.

Посилання позивача на неотримання вказаного листа відповідача судом відхиляються через призму процесуального обов`язку підтвердження учасниками справи своїх доводів/заперечень належними доказами, оскільки долученими відповідачем до матеріалів справи копіями фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» №5300 від 23.03.2018 та опису вкладення №242 з послідуючим наданням їх оригіналів підтверджується направлення такого листа на адресу ТОВ «Тар Альянс», в противагу чого позивачем не надано жодних доказів чи обґрунтованих пояснень, що такого листа не отримано, чи отримано лист іншого змісту ніж вказує відповідач.

При цьому, враховуючи позицію позивача відносно неотримання такого листа, суд, для встановлення чіткої дати розмежування правовідносин сторін за Договором (існування обов`язку відповідача по сплаті орендної плати / звільнення відповідача від обов`язку по сплаті орендної плати), вважає за необхідне виходити з дати фактичного направлення листа 22.03.2018 №22/03-159 та затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958 нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, у зв`язку з чим вважати днем отримання (можливості отримання) такого листа - 28.03.2018.

Твердження позивача про неможливість звільнення відповідача від сплати орендної плати за Договором, оскільки умовами останнього такі обставини пов`язуються виключно з моментом повернення орендованих залізничних цистерн, судом відхиляються, оскільки правовідносини унормовані положення ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України сторони в Договорі не врегулювали, а тому застосовуються положення закону.

В той же час, додані до матеріалів справи документи свідчать про те, що відповідач окрім орендованих за Договором цистерн також має у своїй власності інші залізничні вагони, з метою вивезення яких з території антитерористичної операції останнім було вчинено визначені Порядком повернення транспортних засобів з території окремих районів Донецької та Луганської областей», затвердженим наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 06.09.2017 №649-ог, дії, однак, в силу відсутності встановлення порядку практичної можливості проведення такого вивезення (на що було вказано в листі ПАТ «Українська залізниця» від 23.01.2018 №ЦЦО-13/89) такі вагони залишилися на непідконтрольних територіях.

Тобто, станом на сьогоднішній день існує певний механізм повернення залізничних вагонів (цистерн) з непідконтрольних територій, однак його неможливість практичного застосування уповноваженими органами та підприємствами в сукупності з наведеними обставинами спірних правовідносин сторін (їх обізнаності про можливі ризики) не може слугувати підставою для надання правової переваги одному учаснику спірних правовідносин над іншим виключно виходячи із приписів укладеного між ними правочину, оскільки може зумовити отримання одним із них недобросовісної вигоди за рахунок іншого, що з незалежних від нього обставин став заручником ситуації.

Посилання відповідача на те, що за умовами Договору було передбачено розрахунок вартості орендної плати саме виходячи з фактичного використання орендованих цистерн, а не за час фактичного перебування орендованих цистерн у орендаря, з огляду на встановлення сторонами порядку розрахунку суми орендної плати виходячи із вартості одного дня оренди за одну цистерну, є безпідставними, адже жодними положеннями Договору не було передбачено таких умов передачі залізничних цистерн в оренду відповідачу, а сам по собі порядок розрахунку орендної плати жодним чином не може змінювати цих обставин.

Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про наявність підстав для відмови в задоволенні заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» позовних вимог в частині стягнення орендної плати, нарахованої у період з 29.03.2018 по листопад 2018 року, та нарахованих штрафних санкцій і передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України нарахувань за прострочення по її оплаті.

Натомість, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 3.2 Договору грошове зобов`язання відповідача по оплаті орендних платежів за оренду 8 спірних цистерн за Договором у період з 01.07.2017 по 28.03.2018 мало виконуватися щомісячно до п`ятого числа поточного місяця окремо, за виключенням серпня та листопада 2017 року, в яких п`яті числа припадали на вихідні, а тому кінцевими днями виконання відповідного обов`язку в силу приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України були 07.08.2017 та 06.11.2017.

Таким чином, строк виконання спірного грошового зобов`язання відповідача по сплаті орендних платежів за період з 01.07.2017 по 28.03.2018 настав, загальний розмір яких становить 455 280,00 грн., а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті орендних платежів за Договором, нарахованих: в частині пені - виходячи із подвійної облікової ставки НБУ за шість місяців прострочення від дати настання обов`язку по оплаті кожного платежу окремо; в частині 3% річних - по кожному платежу окремо, починаючи з першого дня місяця за який повинна була бути здійснена оплата по 30.11.2018; в частині інфляційних втрат - виключно за один місяць прострочення в якому виник обов`язок по сплаті орендного платежу, по кожному платежу окремо.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню спірних коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

У відповідності до п. 5.2 Договору за порушення строків оплати орендної плати, встановлених договором, орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 10% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, включаючи день фактичного виконання зобов`язань.

При цьому, заявляючи до стягнення пеню за прострочення виконання відповідачем спірного грошового зобов`язання позивачем здійснюється її нарахування виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, що відповідає приписам ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», адже встановлений сторонами в умовах Договору відсоток перевищує подвійну облікову ставку.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За перерахунком суду, здійсненим з урахуванням доданого позивачем до позову розрахунку (в частині визначення кінцевих дат нарахування та порядку розрахунку інфляційних втрат виключно за один місяць по кожному платежу окремо), встановлених дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання спірного грошового зобов`язання (з шостих чисел місяців, окрім серпня та листопада 2017 року, в яких такими днями є 07.08.2017 та 06.11.2017, відповідно) заявлені позивачем до стягнення з відповідача суми пені, інфляційних втрат та 3% річних, обраховані за прострочення по сплаті орендних платежів, нарахованих за період з 01.07.2017 по 28.03.2018, підлягають задоволенню у розмірі: 32 911,75 грн. (пеня), 4 433,52 грн. (інфляційні втрати) та 14 677,72 грн. (3% річних).

В іншій частині заявлені до стягнення пеня, інфляційні втрати та 3% річних, нараховані від суми орендних платежів за період з 01.07.2017 по 28.03.2018, обраховані неправильно (без врахування дійсних дат, з яких відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання по кожному платежу окремо, та положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України), а тому задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Енергоіндустрія» на користь ТОВ «Тар Альянс» суми основного боргу у розмірі 455 280,00 грн., пені у розмірі 32 911,75 грн., 3% річних у розмірі 14 677,72 грн. та інфляційних втрат у розмірі 4 433,52 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовано відмовив.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів (позивача та відповідача).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі № 910/16223/18 залишити без задоволення..

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі

№ 910/16223/18 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційних скарг залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю Паливно-енергетична компанія «Енергоіндустрія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.09.2019.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова