ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1860/19

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, код 21560766)

в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01033, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 40)

до Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації (07801, Київська обл., смт. Бородянка, вул. Центральна, буд. 230, код 03193784)

про стягнення 367 442,06 грн.

за участю представників:

позивача - Чорноморець Я.А.;

відповідача -Худенко Н.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації про стягнення 367 442,06 грн. заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем передбачених законом зобов`язань із відшкодування витрат за надані позивачем телекомунікаційні послуги окремим категоріям громадян, які користуються правом на пільги, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 367 442,06 грн. за період з 01.01.2018 до 31.12.2018, а також судовий збір.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 29.08.2019.

На адресу господарського суду Київської області 06.08.2019 від відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що в межах своєї компетенції Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації є лише учасником бюджетного процесу, а саме: отримує кошти на відшкодування пільгових послуг та перераховує їх позивачу. Зобов`язання відповідача по відшкодуванню витрат позивача з надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах поставлено в залежність від щомісячних надходжень на рахунок відповідача і станом на сьогоднішній день виконання даних зобов`язань є неможливим у зв`язку з відсутністю цільових субвенцій з Державного бюджету. Окрім цього Законом України "Про державний бюджет на 2018 рік" відповідні субвенції не встановлювались.

19.08.2019 року на адресу господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечив проти позиції відповідача, викладеній у відзиві.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.08.2019 оголошено перерву в підготовчому засіданні на 12.09.2019.

В підготовчому судовому засіданні представники сторін подали суду заяву, в якій просили розпочати розгляд справи по суті у відповідності до ст. 182, 183 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 183 ГПК України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

З огляду на вищевикладене, суд закінчив підготовче судове засідання та розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні 12.09.2019 від представника відповідача надійшла заява про визнання позову в повному обсязі.

За приписами ч. 3 ст. 185 ГПК України унормовано, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Пересвідчившись в тому, що дії представника відповідача по визнанню позову не суперечать закону, інтересам особи, яку він представляє, та не порушують права чи інтереси інших осіб, господарський суд у підготовчому засіданні оголосив сторонами вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову у даній справі.

При цьому, при постановленні рішення, суд здійснив оцінку всіх наявних у справі доказів, які є достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, на предмет їх відповідності нормам ГПК щодо належності, достовірності та допустимості, та заслухавши пояснення учасників процесу щодо обставин справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач, як оператор телекомунікації, на виконання вимог законодавчих актів надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах категоріям споживачів, які мають на це право.

Статтею 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначено, що виключно Законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Пільги з оплати за послуги зв`язку для окремих категорій осіб встановлюються відповідно до приписів Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про жертви нацистських переслідувань"; "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"; "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та "Про охорону дитинства".

У відповідності до частини третьої статті 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Пунктом 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, правові засади утворення та погашення державного і місцевого боргу регулюються Бюджетним кодексом України.

Згідно зі статтею 2 Бюджетного кодексу України видатки бюджету - це кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом.

Положеннями статті 30 Бюджетного кодексу України визначено, що видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що пов`язані з реалізацією державних програм, перелік яких визначено статтею 87 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 9 статті 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, в тому числі на державні програми соціальної допомоги.

У відповідності до підпункту "б" пункту 4 статті 89 Бюджетного кодексу України до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст, республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, зокрема, державні програми соціального захисту.

За змістом статті 102 Бюджетного кодексу України видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 97 Бюджетного кодексу України).

Порядок та механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету встановлений Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256 (далі Порядок).

Пунктами 2, 3 Порядку передбачено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Згідно пункту 5 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення), зокрема, щодо пільг з послуг зв`язку.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, Кабінет Міністрів України постановою від 29 січня 2003 року № 117 затвердив Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі Положення).

Згідно пункту 3 Положення Управління праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських рад (далі уповноважені органи): організовують збирання, систематизацію і зберігання інформації про осіб, які мають право на пільги та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга", в якій використовується індивідуальний ідентифікаційний номер пільговика у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Пунктом 11 Положення визначено, що уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга"; 3) до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга"; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, головним управлінням праці та соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами "4-пільга" та "6-пільга".

З огляду на викладене, чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян при цьому, такі зобов`язання виникають безпосередньо із законів України.

На виконання вимог законів України, якими встановлені пільги окремим категоріям громадян, позивачем, як оператором телекомунікації, в період з 01.01.2018 до 31.12.2018 надано телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян за пільговими тарифами на загальну суму 396 950,59 грн.

Здійснення відшкодування даних витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг за користування телефоном пільговим категоріям громадян, які мають право на відповідні пільги згідно чинного законодавства покладається у відповідності до положень вищезазначених норм законодавства на Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації, як розпорядника коштів Бородянського району на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, до компетенції якого належать питання праці та соціального захисту населення.

Відповідно до пункту Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 N117 та пункту 5 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 на відповідача покладено обов`язок щодо оформлення Актів звіряння розрахунків за надані населенню телекомунікаційні послуги, на які надаються пільги відповідно до законодавства - форма № 2-пільга.

Відповідно до пунктів 3, 10 та 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (далі-Положення № 117), структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи): організовують збирання, систематизацію і зберігання інформації про осіб, які мають право на пільги та забезпечують її автоматизоване використання для контролю за відомостями, які подаються підприємствами та організаціями, що надають послуги, для розрахунків за надані пільговикам послуги; ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга", в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків; вносять до Реєстру відповідні уточнення у разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги; надають консультації пільговикам, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

З огляду на зазначене, органом уповноваженим державою здійснювати від її імені повноваження в спірних правовідносинах є Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації.

Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці згідно з формою "2-пільга".

На виконання наведеного, позивач належним чином виконав свій обов`язок стосовно щомісячного подання відповідачу із супровідними листами № 82і250/58-285 від 08.02.2018; № 82і250/58-351 від 06.03.2018; № 82і250/58-452 від 10.04.2018; № 82і250/58-555 від 10.05.2018; № 82і250/58-674 від 05.06.2018; № 82і250/58-828 від 10.07.2018: № 82і250/58-911 від 07.08.2018; № 82і250/58-976 від 10.09.2018; № 82і250/58-1054 від 09.10.2018; № 82і250/58-1250 від 07.11.2018; № 82і250/58-2004 від 10.12.2018; № 82і250/58-51 від 09.01.2019 з описом вкладення та на електронну адресу , розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, форма "2-пільга", зокрема: за січень 2018 на суму 37 069,56 грн., за лютий 2018 на суму 36 217,73 грн., за березень 2018 на суму 35 994,07 грн., за квітень 2018 на суму 35 721,59 грн., за травень 2018 на суму 35 398,51 грн., за червень 2018 на суму 34 947,99 грн., за липень 2018 на суму 34 353,25 грн., за серпень 2018 на суму 33 771,81 грн., за вересень 2018 на суму 33 322,76 грн., за жовтень 2018 на суму 9 734,31 грн., за листопад 2018 на суму 35 514,30 грн., за грудень 2018 на суму 34 904,71 грн.

Відповідно до п.11 Положення № 117 відповідач, у свою чергу, щомісяця: звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, проводить розрахунки з надавачами послуг; складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою « 5-пільга» та реєстр розрахунків згідно з формою « 7-пільга»; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою « 3-пільга» та до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга"; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами "4-пільга" та "6-пільга".

З огляду на викладене, обов`язок щодо звіряння інформації, розрахунку з постачальниками телекомунікаційних послуг, складання Актів звіряння - форма № 3-пільга тощо, покладено на головних розпорядників коштів місцевих бюджетів, яким є відповідач.

Однак, відповідач в порушення приписів законодавства розрахунки не проводив. Акти звіряння розрахунків, форма № 3-пільга не складав.

В зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку по складанню Актів за формою "3-пільга". зазначені Акти складаються позивачем та надсилаються відповідачу листами з описом вкладення, що підтверджується доказами надсилання та вручення, копії яких долучені до матеріалів справи.

Втім, Акти за формою № 3-пільга по звірянню розрахунків за надані послуги на пільгових умовах відповідач належним чином не оформив, витрати понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 відшкодував частково в розмірі 29 508,53 грн., внаслідок чого заборгованість за надані на пільгових умовах телекомунікаційні послуги за цей період становить 367 442,06 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, станом на 23.07.19 та Актами звірки розрахунків за послуги зв`язку пільговим категоріям населення за формою "3-пільга" станом на: 01.02.18 на суму 37 069,56 грн.. 01.03.18 на суму 36 217,73 грн., 01.04.18 на суму 35 994,07 грн., 01.05.18 на суму 35 721,59 грн., 01.06.18 на суму 35 398.51 грн., 01.07.18 на суму 34 947,99 грн., 01.08.18 на суму 34 353,25 грн., 01.09.18 на суму 33 771,81 грн., 01.10.18 на суму 33 322,76 грн., 01.11.18 на суму 9 734,31 грн.. 01.12.18 на суму 35 514,30 грн., 01.01.19 на суму 34 904,71 грн., копії яких долучені до матеріалів справи.

Позивач листом з описом вкладення № 82і250/58-2І0 від 01.02.2018 надіслав відповідачу проект договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які мають право на пільги, який останнім залишено без оформлення.

Листами № 82і250/58-150 від 30.01.2018. № 82і250/58-1158 від 02.11.2018 та № 82і250/58-1355 від 05.12.2018 з описом вкладення відповідача повідомлено про розмір абонентної плати.

Відповідачу надіслано претензії № 30 (вих.№ 11/151) від 05.10.18, № 46 (вих. № 11/226) від 07.12.18 та № 10 (вих.№ 11/51) від 05.04.19 щодо відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах у 2018 році. У відповідь на претензії листами №4321/08 від 30.10.1 8, № 5153/08 від 17.12.18 та № 1780/08 від 16.04.19 відповідач повідомив, що Бородянський район знаходиться на етапі децентралізації і тому розгляд претензії буде можливий з моменту набрання повноважень Бородянської ОТГ.

Крім того, на адресу відповідача надіслано лист № 82і250/58-357 від 14.03.2019 про наявність заборгованості за надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах, про необхідність її сплати, про забезпечення дотримання вимог законодавства щодо її відшкодування та з проханням оформити договірні відносини.

Заперечень щодо нарахованих сум, вказаних в актах форма № 3-пільга за період з 01.01.2018 до 31.12.2018 відповідач позивачу не надав та не відшкодував витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за вказаний період в сумі 367 442,06 грн., у зв`язку з чим Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулось з даним позовом до суду.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте, всупереч згаданих приписів закону відповідач не виконав своїх зобов`язань з відшкодування понесених позивачем втрат внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах у спірному періоді в розмірі 367 442,06 грн.

Суд зазначає, що право позивача на отримання компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих ним своїм абонентам - пільговим категоріям споживачів, підлягає реалізації та захисту, незважаючи на те, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" видатків на ці потреби не було передбачено, оскільки фінансові зобов`язання держави виникли не із наведеного Закону, а із законодавства, яким унормовано надання соціальних пільг визначеним в цьому законодавстві особам, а також із нормативно-правових актів, якими встановлено порядок здійснення розрахунків із постачальниками, зокрема, телекомунікаційних послуг таким категоріям споживачів.

Частиною 2 статті 218 ГК України та статтею 617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо у залежність від видатків бюджету (рішення від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007).

Зокрема, у Рішенні від 09.07.2007 № 6-рп/2007 Конституційний Суд України зазначив, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Разом із тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

З огляду на викладене вище, господарський суд відхиляє твердження відповідача про відсутність його обов`язку здійснити розрахунок із позивачем за послуги надані особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, телекомунікаційні послуги, у період з 01 січня 2018 по 31 грудня 2018 року, через те що Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на відповідний рік не було передбачено коштів на ці видатки, оскільки певне право виникає в особи, а у держави - відповідне цьому праву фінансове зобов`язання, не із закону про Державний бюджет України та похідних від нього актів (бюджетний розпис, кошторис тощо), а із нормативно-правового акту, що регулює відносини між особою та державою у певній сфері суспільних відносин.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 15.05.2019 у справі №922/1401/18 та постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 905/2358/16, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 906/577/17, Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 927/291/17 та від 17.04.2018 у справі № 911/4249/16.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що відповідач позов за підставою та предметом не оспорив, доказів сплати заборгованості та/або інших доказів на спростування позовних вимог суду не надав, заборгованість визнав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтвердженими належними доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають задоволенню на суму 367 442,06 грн.

Судовий збір у розмірі 5511,63 грн., відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74-79, 129, 185, 191, 233, 236- 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Бородянської районної державної адміністрації (07801, Київська обл., смт. Бородянка, вул. Центральна, буд. 230, код 03193784) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Т.Шевченка, 18; ) в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Антоновича, 40; ) 367 442 (триста шістдесят сім тисяч чотириста сорок дві) грн. 06 коп. основного боргу та 5511 (п`ять тисяч п`ятсот одинадцять) грн. 63 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 12.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено та підписано 23.09.2019.

Суддя Т.Д. Лилак