РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2019Справа №910/9118/19

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс
доПриватного акціонерного товариства "Метробуд"
про стягнення 9 190,52 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Шнуренко С.В.
від відповідача:не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Метробуд" про стягнення 9 190,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежно виконано свої грошові зобов`язання перед позивачем з оплати поставленого згідно Договору №42170920 про купівлю-продаж нафтопродуктів від 20.09.2017 товару, у зв`язку з чим у Приватного акціонерного товариства "Метробуд" виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" у розмірі 9 190,52 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2019 відкрито провадження у справі №910/9118/19; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

01.08.2019 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Метробуд" надійшов відзив на позов з доказами його направлення позивачу, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та вказує, що видаткова накладна №2289 від 09.10.2018, згідно якої Товариством з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" нібито було поставлено Приватному акціонерному товариству "Метробуд" дизельне паливо на суму 23 028,17 грн. не відповідає вимогам до первинного документу, встановленим Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки із вказаного документу не можливо встановити на виконання якого договору такий документ складений, та якій особі позивачем було передано товар, а відтак не може вважатись належним доказом на підтвердження здійснення позивачем поставки товару. Крім того, відповідач вказує, що Договір №42170920 про купівлю-продаж нафтопродуктів від 20.09.2017 припинив свою дію 31.12.2017 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Натомість із наданих позивачем платіжних доручень неможливо встановити, що відповідачем здійснювалась часткова оплата товару, поставленого згідно видаткової накладної №2289 від 09.10.2018.

Крім того, у своєму відзиві відповідач вказує, що оскільки позивач не звертався до нього з вимогою про оплату поставленого згідно видаткової накладної №2289 від 09.10.2018 товару, то відповідно строк оплати товару не настав, у зв`язку з чим відсутній предмет спору, тому Приватне акціонерне товариство "Метробуд" просить суд закрити провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.08.2019 призначено у справі №910/9118/19 судове засідання із викликом сторін.

20.08.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" надійшла відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу, в якій позивач вказує, що після закінчення строку дії Договір №42170920 про купівлю-продаж нафтопродуктів від 20.09.2017 сторони продовжили господарські правовідносини шляхом укладення договору купівлі-продажу у спрощений спосіб (поставка товару на підставі видаткових накладних та оплата покупцем товару). Також позивач вказує, що факт поставки товару згідно видаткової накладної №2289 від 09.10.2018 підтверджується тим, що відповідачем було зареєстровано відповідну видаткову накладну у автоматизованій системі ДФС України та відповідна податкова накладна була прийнята податковим органом. Крім того, позивач вказує, що направляв відповідачу вимогу про сплату спірної заборгованості електронною поштою.

У судове засідання 03.09.2019 представник позивача з`явився, надав пояснення по суті спору, за змістом яких позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив у визначений судом строк не скористався, явку свого представника у судове засідання 03.09.2019 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення №142, згідного якого ухвала суду від 02.08.2019 була вручена Приватному акціонерному товариству "Метробуд" 08.08.2019.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідача про причини неявки його представника в судове засідання 03.09.2019, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника Приватного акціонерного товариства "Метробуд".

Розглянувши у судовому засіданні викладене у відзиві клопотання відповідача про закриття провадження, суд прийшов до висновку про відмову у його задоволенні, оскільки ненастання строку оплати товару та/або не доведення покупцем здійснення ним поставки товару може лише свідчити про необґрунтованість заявлених позовних вимог та є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, однак жодним чином не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Більше того, закриття провадження у зв`язку із відсутністю предмету спору може мати місце виключно у випадку, коли предмет такого спору існував на момент відкриття провадження у справі, проте під час розгляду судом такого спору припинив своє існування (наприклад, у випадку оплати заборгованості, стягнення якої є предметом спору, до ухвалення рішення суду по суті спору).

Таким чином, наведені відповідачем доводи не можуть слугувати підставою для закриття провадження у даній справі з підстав відсутності предмету спору, в той час як жодних інших підстав для закриття провадження у даній справі Приватним акціонерним товариством "Метробуд" не наведено, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі №910/9118/19.

В судовому засіданні 03.09.2019 судом завершено розгляд справи №910/9118/19 по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наданої позивачем видаткової накладної №2289 від 09.10.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" було передано Приватному акціонерному товариству "Метробуд" товар - дизельне паливо вартістю

23 028,17 грн.

Вказані видаткова накладна підписана від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" та Приватного акціонерного товариства "Метробуд" та скріплена печатками юридичних осіб позивача і відповідача.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим у Приватного акціонерного товариства "Метробуд" виникла заборгованість у розмірі 9 190,52 грн.

В свою чергу, відповідач стверджує, що дана видаткова накладна не є належним доказом одержання від позивача вказаного товару, а тому у нього відсутній обов`язок зі сплати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" вказаних коштів.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За приписами частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 638 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України зазначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідач стверджує, що видаткова накладна №2289 від 09.10.2018 не можуть слугувати належним доказом одержання ним від позивача товару, оскільки остання не містить реквізитів договору, на підставі якого був поставлений відповідний товар, а також у зв`язку з тим, що неможливо ідентифікувати особу, яка одержала спірний товар (її прізвище, ім`я, посаду) та наявність у неї повноважень на одержання такого товару від Приватного акціонерного товариства "Метробуд".

Суд вважає такі доводи відповідача необґрунтованими та спрямованими виключно на ухилення від виконання своїх зобов`язань з поставки товару з огляду на наступне.

По-перше, позивачем надано суд податкову накладну від 09.10.2018, згідно якої в органі ДФС України була зареєстрована господарська операція щодо поставки дизельного палива Товариством з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" Приватному акціонерному товариству "Метробуд" на суму 23 028,17 грн. Вказаний документ через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України був направлений відповідачу. Відповідачем не надано жодних доказів того, що ним не було включено податковий кредит за вказаною податковою накладною та/або надсилались відповідачу заперечення/відхилення/вимога про коректування за даною податковою накладною.

Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів того, що відповідач, одержавши податкову накладну від 09.10.2018 в автоматизованій систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України не відхилив її як таку, що не відповідає дійсності, а тому твердження Приватного акціонерного товариства "Метробуд" про те, що між сторонами не здійснювалась господарська операція з купівлі-продажу спірного товару за видатковою накладною №2289 від 09.10.2018.

По-друге, позивачем було долучено до матеріалів справи видаткові накладні за попередній період, які містять від імені Приватного акціонерного товариства "Метробуд" тотожні підписи та відтиски печатки, які наявні і на видатковій накладній №2289 від 09.10.2018. При цьому, одержання товару у попередній період відповідачем не заперечується. Більше того, позивачем також долучено до матеріалів справи банківські виписки з рахунку на підтвердження оплати відповідачем одержаного у попередній період товару.

Отже, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що підписи та відтиски печаток (без зазначення ідентифікації особи, яка виконувала підпис від імені відповідача) на видаткових накладних (спірній та за попередній період) є тотожними, проте за попередній період Приватним акціонерним товариством "Метробуд" оплачено отриманий товар, а за спірною накладною - позивач вказує, що не одержував такого товару.

По-третє, видаткова накладна №2289 від 09.10.2018 містить відомості про постачальника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс", від імені якого видаткова накладна підписана директором Горпинюком О.В.. та містять відбиток печатки позивача. Видаткова накладна також містять відомості про покупця Приватне акціонерне товариство "Метробуд", в графі "Отримав(ла)" містяться підпис без найменування посади, в графі "За довіреністю № ____від ____" також відсутні дані. Печатка сторони отримувача - Приватного акціонерного товариства "Метробуд" на вказаній видатковій накладній наявна.

З огляду на практику господарських правовідносин, що склалась між сторонами, щодо здійснення купівлі-продажу дизельного палива протягом січня-жовтня 2018 року, суд розцінює відсутність відомостей про особу та/або посаду особи, яка прийняла товар згідно наданої видаткової накладної як неістотні недоліки у документі, що містить відомості про господарську операцію (первинний документ), враховуючи наявність на вказаному документі печатки відповідача (покупця), зазначення дати складення видаткової накладної, номеру, реквізитів сторін, змісту та обсягу господарської операції.

Наведені обставини в їх сукупності свідчать про те, що доводи Приватного акціонерного товариства "Метробуд" щодо неотримання товару за видатковою накладною №2289 від 09.10.2018 є неправдивими та свідчать про недобросовісність відповідача як в частині виконання ним своїх зобов`язань перед позивачем, так і в частині користування своїми процесуальними правами.

Таким чином, оскільки видаткова накладна №2289 від 09.10.2018 містить найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, а також враховуючи що відповідачем прийнято поставлений згідно вказаної накладної товар, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договорів поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суд відзначає, що нормою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, між іншим, можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу.

З огляду на те, що сторонами не надано доказів погодження строків оплати товару, поставленого за видатковою накладною №2289 від 09.10.2018, суд прийшов до висновку щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень норми ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

Отже, відповідач повинен був оплатити товар, поставлений позивачем за видатковою накладною №2289 від 09.10.2018 до 10.10.2018.

Позивач стверджує, а матеріалами справи (наявними видатковими накладними, виписками по банківському рахунку та платіжними дорученнями) підтверджуються такі доводи, що 08.10.2018 відповідач сплатив згідно платіжного доручення №3224 позивачу кошти у розмірі 7 004,00 грн., однак частина цих коштів була зарахована позивачем в рахунок погашення заборгованості за поставлений у попередній період товар, у зв`язку з чим в рахунок погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства "Метробуд" за поставлений згідно видаткової накладної 2289 від 09.10.2018 товар було зараховано кошти у розмірі 5 837,65 грн.

Також, 11.02.2019 відповідач сплатив згідно платіжного доручення №3420 позивачу кошти у розмірі 8 000,00 грн.

Таким чином, враховуючи вартість поставленого позивачем товару - на суму 23 028,17 грн., та загальний розмір сплачених відповідачем коштів - 13 837,65 грн., суд дійшов висновку, що у Приватного акціонерного товариства "Метробуд" наявна перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" заборгованість у розмірі 9 190,52 грн.

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 9 190,52 грн. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись наведеними нормами процесуального закону, суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовано тверджень позивача щодо наявності у нього заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" у розмірі

9 190,52 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Приватного акціонерного товариства "Метробуд" підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Метробуд" суми основного боргу у розмірі 9 190,52 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 130, п. 2 ч. 1 ст. 231, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Метробуд" (01034, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 8; ідентифікаційний код 32961977) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автологістикатехсервіс" (03124, м. Київ, провулок Радищева, буд. 6; ідентифікаційний код 34750848) заборгованість у розмірі 9 190 (дев`ять тисяч сто дев`яносто) грн. 52 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять один) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Київського апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 13.09.2019.

Суддя Р.В.Бойко