ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.2019 м. Ужгород Справа № 907/108/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В

розглянувши позовну заяву Вилоцької селищної ради, смт. Вилок Виноградівського району за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м.Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Тиса-Захід», смт. Вилок Виноградівського району про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

За участю представників:

від позивача - Геревич М.М., адвокат (ордер ЗР № 40139 від 01.03.19)

від позивача - Кобрин М.М., (дов.№ 02-12/572 від 16.05.19)

від відповідача - Рішко П.М., адвокат (дов. б/н від 01.04.19)

від третьої особи позивача- не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Вилоцька селищна рада звернулась до Господарського суду Закарпатської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Тиса-Захід» про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 26.12.2011 за кадастровим номером :00:008:0008 загальною площею 11,9602 га., посилаючись на порушення вимог ст.ст. 12, 13, 15, 18, 23 Закону України «Про оцінку землі», ст.ст. 21, 30 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 632, 651-654 Цивільного кодексу України , ст.ст. 179, 180, 188 Господарського кодексу України та ст.ст. 14.1.147, 147, 14.1.136, 288, 271.1, 272.2, 271 Податкового кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.03.2019 відкрито загальне позовне провадження у розгляді справи №907/108/19 та призначено підготовче засідання на 02.04.2019.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 02.04.2019 та від 17.04.2019 підготовче засідання було відкладено.

Відповідач станом на день судового засідання 14.05.2019 подав до суду клопотання про призначення оціночно-земельної експертизи у справі та клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення господарського суду Закарпатської області від 08.02.2019 у справі №907/498/18. Також, відповідач подав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Дежгеокадастру у Закарпатській області.

Ухвалою суду від 14.05.2019 залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, та відкладено розгляд клопотань відповідача про зупинення провадження у справі, призначення судової оціночно-земельної експертизи та підготовче засідання на 05.06.2019.

05.06.2019 представником позивача в засіданні суду подано письмове пояснення, в якому просить суд відмовити у задоволенні клопотань ТОВ «Агропромисловий комплекс «Тиса-Захід», разом з тим просить суд закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 05.06.2019 у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової оціночно-земельної експертизи та клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.07.2019.

У судовому засіданні 17.07.2019 за згодою представників сторін оголошено перерву до 05.08.2019.

05.08.2019 у судовому засіданні за згодою представників сторін оголошено перерву до 21.08.2019.

21.08.2019 за усним клопотанням представника позивача та за погодження відповідачем у судовому засіданні оголошено перерву до 11.09.2019.

Представник позивача просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у матеріалах справи доказами. З посиланням на норми ГК України, ЦК України, Податкового кодексу України, а також Закону України «Про оцінку землі» вказує, що у зв`язку з зміною вартості об`єкту оренди на двадцять першій сесії сьомого скликання Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області від 22.12.2018 було прийнято рішення №295 відповідно до якого внесені зміни в п. п. 5, 9, 15 договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :00:008:0008 загальною площею 11,9602 га від 26.12.2011, з метою приведення даного договору оренди землі у відповідність з вимогами законодавства, та на виконання вимог рішення сесії селищної ради, згідно частини 2 статті 188 Господарського кодексу України Вилоцька селищна рада Виноградівського району Закарпатської області надіслала на адресу ТОВ «Агропромисловий комплекс «Тиса-Захід» пропозицію за № 01-05/1084 від 22.12.2018 р. щодо зміни умов договору оренди земельної ділянки, додаткову угоду №2 від 22.12.2018 р. та рішення сесії Вилоцької селищної ради №295 від 22.12.2018.

Однак, відповідач отримавши вищевказаний лист 19.01.2019 станом на дату подання позову, належного оформлення договірних відносин не здійснив, додаткової угоди не підписав та не повернув, а також не надав жодних заперечень або протоколів розбіжностей, що стало підставою звернення до суду.

Також в обгрунтування своєї позиції вказує на те, що рішенням сесії Вилоцької селищної ради №158 від 22 06.2017 р. «Про внесення змін до місцевих додатків і зборів» затверджено Положення про місцеві податки і збори, відповідно до підпункту 13.5 пункту 13 розділу ІІІ передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншим 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

У зв`язку з цим рішенням сесії Вилоцької селищної ради №295 від 22.12.2018 з посиланням на вимоги п.288.1 ст. 288 Податкового кодексу України затверджено для відповідача розмір орендної плати в розмірі 5% від нормативно-грошової оцінки в рік, а також вирішено внести зміни до договору оренди б/н від 26.12.2011 в частині пункту 5 та 9 договору, пункт 15 викласти у новій редакції.

У підтвердження факту належного оприлюднення рішення селищної ради про затвердження розміру нормативно-грошової оцінки земель від 25.06.2013 №296 подано копію газети «Новини Виноградівщини» за 8 червня 2013 року№23/8319, а також копію газети «Новини Виноградівщини» за 21.07.2018 №28 (8582) про оприлюднення рішення 18 сесії 7 скликання Вилоцької селищної ради про встановлення місцевих податків і зборів з 01.01.2019.

Відповідач заперечує проти позову виходячи з поданого ним письмового відзиву на позов, зокрема вказує на те, що позивачем не надано до позовної заяви та до матеріалів справи рішення Вилоцької селищної ради, що відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оцінку землі» було підставою для проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок на території Вилоцької сільської ради, а також рішення Вилоцької селищної ради про затвердження нормативної грошової оцінки земельних ділянок, прийнятого відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про оцінку землі». Відповідач вказує також на те, що позивачем не доведено жодними доказами позовної вимоги про необхідність внесення змін до п.9 договору оренди земельної ділянки та встановлення ставки орендної плати у 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Разом з тим, зазначає, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки сільськогосподарського призначення 11,9602 га, кадастровий номер :00:008:0008, розташованої по вул. Радгоспна, 1 у смт. Вилок, визначена згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (станом на 2018 рік) №841/0/195-18 від 07.11.2018р. та від 27.11.2018р. №18-7-0. 19-1090/105-18, на які посилається позивач як на підставу позову, є необґрунтованою та безпідставною, розрахована з порушенням засад та принципів оцінки, визначених Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення.

Позивач у відповіді на відзив, проти доводів відповідача заперечує, зазначаючи зокрема про те, що Вилоцькою селищною радою нова нормативно грошова Оцінка орендованої земельної ділянки з 2014 року не розроблялась та не затверджувалась, а зміна нормативної грошової оцінки відбулася виключно через застосування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки за період 2014-2018 років. Разом з цим позивач вказує на те, що, рішенням сесії Вилоцької селищної ради №158 від 22 06.2017 р. «Про внесення змін до місцевих податків і зборів» затверджено Положення про місцеві податки і збори, відповідно до підпункту 13.5 пункту 13 розділу III якого передбачено, що: «Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншим 3 відсотків нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.» Таким чином рішення Вилоцької селищної ради відповідно до якого внесені зміни до договору оренди, відповідає вимогам законодавства.

Третя особа на стороні позивача Головне управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області у письмових поясненнях зазначає, що відповідним рішенням сесії Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області від 25.06.2013 № 296 було затверджено технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земель смт Вилок. Дане рішення Вилоцької селищної ради є чинним не скасованим та таким, що набрало чинності з 01.01.2014. Відділом у Виноградівському районі Головного управління від 07.11.2018 № 841/0/195-18 Вилоцькій селищній раді надано витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером №:00:008:0008, який виготовлений у встановленому законодавством порядку згідно якого нормативно-грошова оцінка вказаної земельної ділянки станом на 2018 рік становить 12 548 641, 84 гривні. У зв`язку з вищенаведеними обставинами та змінами нормативно-грошової оцінки земельної ділянки договір оренди необхідно привести у відповідність до приписів податкового законодавства.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 11.09.2019 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважного представника позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Вилоцькою селищною радою Виноградівського району Закарпатської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Тиса-Захід» від 26 грудня 2011 року укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення за кадастровим номером 0:00:008:0008 загальною площею 11,9602 га, розташована за адресою смт. Вилок, вул. Радгоспна, 1, Виноградівського району, Закарпатської області, згідно якого, орендодавець (Вилоцька селищна рада) надає, а орендар (ТОВ «Агропромисловий комплекс «Тиса-Захід») приймає у строкове платне користування зазначену земельну ділянку. Даний договір зареєстровано міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Виноградів і Виноградівському районі Закарпатської області 30.12.2011 року за №00049.

Згідно п.5 Договору оренди нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 5 012 519, 82грн., згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку №0323/532 від 28.04.2010 р.

Відповідно до п.9 договору оренди, орендна плата вноситься у формі та в розмірі: у грошовій формі у розмірі чотирикратного земельного податку в розмірі 6015,00 грн. на рік, або 501,25 грн. на місяць.

Згідно п. 10 та п. 12 договору оренди, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Розмір орендної плати переглядається раз у два роки у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифі, у тому числі внаслідок інфляцій.

Рішенням сесії Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області від 25.06.2013 № 296 було затверджено технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земель смт Вилок. Дане рішення Вилоцької селищної ради набрало чинності з 01.01.2014. У підтвердження офіційного оприлюднення рішення органу місцевого самоврядування позивачем подано копію газети «Новини Виноградівщини» за 8 червня 2013 року№23/8319.

Додатковою угодою в лютому 2014 року було внесено зміни в п.5. даного договору, зокрема змінено нормативно-грошову оцінку земельної ділянки відповідно до витягу управління Держземагентства у Виноградівському районі з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки №0435/360 від 08.02.2014 р., що становила 6 615 186, 62 грн. А також, були внесені зміни в п. 9 цього ж договору, та зазначено, що орендна плата вноситься орендарем в розмірі чотирикратного земельного податку від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки, що складало суму в розмірі 7 938, 22 грн. При цьому, сторонами не подано суду відомостей стосовно проведення державної реєстрації Додаткової угоди за лютий 2011 року, тобто без чітко визначеної дати, у відповідності до вимог чинного законодавства відповідним органом.

Вилоцькою селищною радою отримано витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером :00:008:0008 виготовлений відділом у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №841/0/195-18 від 07.11.2018 р., згідно якого, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки станом на 2018 рік становить 12 548 641,84 гривень.

В подальшому згідно отриманих Вилоцькою селищною радою з відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області супровідним листом №18-7-0.19-1090/105-18 від 27.11.2018 р. витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки за кадастровим номером :00:008:0008, згідно яких вартість даної земельної ділянки протягом 2012-2018 р.р. з кожним роком збільшувалась та станом на 2018 р. становить 12 548 641,84 гривень.

Рішенням сесії Вилоцької селищної ради №158 від 22 06.2017 р. «Про внесення змін до місцевих додатків і зборів» затверджено Положення про місцеві податки і збори, відповідно до підпункту 13.5 пункту 13 розділу ІІІ передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншим 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. При цьому, позивачем не подано суду доказів щодо офіційного оприлюднення рішення органу місцевого самоврядування та вказано позивачем на те, що про прийняття такого рішення було повідомлено шляхом його розміщення на інформаційному стенді селищної ради. Однак, і таких відомостей суду не подано.

При цьому, до матеріалів справи позивачем подано відомості про офіційне оприлюднення рішення органу місцевого самоврядування рішення 18 сесії 7 скликання Вилоцької селищної ради про встановлення місцевих податків і зборів з 01.01.2019 (копія газети «Новини Виноградівщини» за 21.07.2018 №28 (8582).

У зв`язку з зміною вартості об`єкту оренди на двадцять першій сесії сьомого скликання Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області від 22.12.2018 було прийнято рішення №295 відповідно до якого внесені зміни в п. п. 5, 9, 15 договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :00:008:0008 загальною площею 11,9602 га від 26.12.2011.

З метою приведення даного договору оренди землі у відповідність з вимогами законодавства, та на виконання вимог рішення сесії селищної ради, згідно частини 2 статті 188 Господарського кодексу України Вилоцька селищна рада Виноградівського району Закарпатської області надіслала на адресу ТОВ «Агропромисловий комплекс «Тиса-Захід» пропозицію за номером 01-05/1084 від 22.12.2018 р. щодо зміни умов договору оренди земельної ділянки, додаткову угоду №2 від 22.12.2018 р. та рішення сесії Вилоцької селищної ради №295 від 22.12.2018.

Розмір орендної плати у запропонованій додатковій угоді визначений у відповідності до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №841/0/195-18 від 07.11.2018 р., згідно якого, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки станом на 2018 рік становить 12 548 641,84 гривень.

Відповідач отримавши вищевказаний лист 19.01.2019 станом на дату подання позову, належного оформлення договірних відносин не здійснив, додаткової угоди не підписав та не повернув, а також не надав жодних заперечень або протоколів розбіжностей, що виключило можливість досудового вирішення спору, і послужило підставою звернення до суду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 627 ЦК унормовано, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК). Згідно з положеннями частини 1 статті 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з частиною 1 статті 187 Господарського кодексу України (далі - ГК) спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

За змістом статті 792 ЦК за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності, а частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" визначено перелік істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (частини 1 та 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з пунктом 14.1.125 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України "Про оцінку земель" 11.12.2003 № 1378-IV (далі - Закон України № 1378-IV) нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, вартості земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону України № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (частина 2 статті 20 Закону України № 1378-IV).

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років (частини 1 та 2 статті 18 Закону України № 1378-IV).

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням сесії Вилоцької селищної ради Виноградівського району Закарпатської області від 25.06.2013 № 296 було затверджено технічну документацію з нормативно-грошової оцінки земель смт Вилок. Дане рішення Вилоцької селищної ради набрало чинності з 01.01.2014. У підтвердження офіційного оприлюднення рішення органу місцевого самоврядування позивачем подано копію газети «Новини Виноградівщини» за 8 червня 2013 року№23/8319. При цьому, на виконання даного рішення між позивачем та відповідачем у лютому 2014 року було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 30.12.2011. Головним управління Держгеокадастру у Закарпатській області у поданому суду письмовому поясненні також підтверджується офіційне прийняття рішення ради та набрання його законної сили, а відтак, у суду відсутні підстави для встановлення його таким, що порушує вимоги Конституції України.

Позивачем у підтвердження факту зміни умов договору оренди земельної ділянки від 26.12.2011 року шляхом укладення додаткової угоди у лютому 2014 року подано відповідну додаткову угоду, якою змінено до пункту 5 та 9 договору оренди в частині визначення розміру орендної плати у відповідності до встановленої нормативно-грошової оцінки землі рішенням ради у 2013 році. При цьому, подана суду копія додаткової угоди не містить відомостей стосовно її державної реєстрації та не може бути визнана судом належним і допустимим доказом у підтвердження факту зміни сторонами умов договору в частині його істотної умови з огляду на таке.

Частиною 1 статті 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (стаття 654 ЦК України).

За змістом частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України № 161-XIV визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 18 Закону України № 161-XIV (у редакції Закону України від 11.02.2010 № 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України", тобто чинній на момент укладення між Вилоцькою селищною радою та ТОВ «АК «Тиса-Захід» додаткової угоди від лютого 2014) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (стаття 20 Закону України № 161-XIV).

Відповідно до пункту 42 договору оренди земельної ділянки від 26.12.2011 цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до статті 6 Закону № 161-XIV орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, Законом України № 161-XIV та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а статтею 126 цього Кодексу встановлюється порядок оформлення речових прав на земельну ділянку відповідно до Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон України № 1952-IV).

16.03.2010 набрав чинності Закон України від 11.02.2010 № 1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України", згідно з яким статті 18 та 20 Закону № 161-XIV виключено, а статтю 6 доповнено частиною 5, за змістом якої право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

За змістом статті 2 Закону України № 1952-IV (у редакції Закону України № 1878-VI) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав (частини 3, 4 статті 3 Закону України № 1952-IV).

Відтак, аналізуючи позицію позивача щодо зміни сторонами умов договору оренди земельної ділянки у зв`язку із зміною нормативно-грошової оцінки землі на підставі додаткової угоди за лютий 2014 року, укладеної між Вилоцькою селищною радою та ТОВ «АК «Тиса-Захід», за відсутності відомостей щодо набрання нею чинності у порядку, передбаченому законодавством на час їх укладення, суд не вбачає підстав для розгляду даного доказу як належного та допустимого.

Водночас, аналізуючи позицію позивача про те, що у зв`язку із прийняттям органом місцевого самоврядування відповідного рішення щодо встановлення податків і зборів №158 від 22.06.2017, яке за твердженням позивача слугувало підставою для прийняття Вилоцькою селищною радою рішення від 22.12.2018 №295 «Про внесення змін до договору оренди землі від 26.12.2011», відповідачу зміно порядок розрахунку орендної плати та змінено розмір плати за оренду землі, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Крім того, відповідно до цього ж Закону органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад, сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні правові акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються неодноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до наведених вище положень чинного законодавства нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який не може бути меншим, ніж встановлено положеннями статті 288 Податкового кодексу України (відповідну правову позицію Верховного Суду України викладено у постанові від 02.03.2016 у справі № 922/538/14).

Згідно з частини 1 статті 628 ЦК зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26, ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з приписами ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Частиною 1 статті 632 ЦК визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини 1 та 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною 2 статті 651 ЦК передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 632 ЦК зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Виходячи зі змісту статей 632, 651 ЦК та статті 30 Закону України "Про оренду землі" слід дійти висновку про те, що за загальним правилом зміна умов договору, в тому числі в частині розміру орендної плати, здійснюється за взаємною згодою сторін. За відсутності такої згоди такий договір може бути змінений за рішенням суду лише у випадках, встановлених умовами договору або в силу закону.

Згідно з пунктом 288.5 статті 288 ПК розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу: не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Проаналізувавши рішення 13 сесії 7 скликання Вилоцької селищної ради від 22.06.2017 №158 (про внесення змін до місцевих податків і зборів), згідно з яким затверджено нову редакцію Положення про місцеві податки і збори, суд вважає, що це рішення може бути самостійною підставою для внесення змін до договору оренди, якщо сторони цього договору визначили безпосередньо в самому договорі таку підставу для внесення змін до нього, що відповідає принципу свободи договору, встановленому статтями 3, 6, 627 ЦК.

Натомість, умовами пункту 12 договору оренди землі від 26.12.2011 року сторонами визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у два роки у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадка, передбачених законом.

Згідно з п.п.4.1.9 п.4.1. ст.4 Податкового кодексу України в редакції станом на 22.06.2017:

"4.1. Податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах:

4.1.9. стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року."

Відповідно до п.п.12.3.1, 12.3.4. п.12.3 ст.12 вказаного Кодексу:

"Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

12.3.1. Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

12.3.4. Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом."

Рішення Вилоцької селищної ради №158 від 22.06.2017, яким затверджено нову редакцію Положення про місцеві податки і збори і яким змінено порядок визначення орендної плати за землю та її розрахунок, та на яке позивач посилався в обґрунтування своїх вимог, за своєю правовою природою є регуляторним актом. При цьому, як вбачається з даного рішення, його було оприлюднено шляхом розміщення на дошці оголошень селищної ради, що не відповідає вимогам ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україна». Оскільки рішення Вилоцької селищної ради №158 від 22.06.2017, на думку суду, не було оприлюднено у визначений законом спосіб, не має підстав вважати це рішення чинним та обов`язковим до виконання, а отже воно є нелегітимним і не може породжувати жодних правових наслідків, у тому числі у вигляді внесення змін до договорів оренди в частині встановлення розміру орендної плати. З огляду на вищенаведене, суд також критично оцінює рішення Вилоцької селищної ради від 22.12.2018 №295, відповідно до якого внесені зміни в п. п. 5, 9, 15 договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :00:008:0008 загальною площею 11,9602 га від 26.12.2011, оскільки таке рішення повинно відповідати вимогам Конституції України та відповідних регуляторних актів органу місцевого самоврядування і не суперечити принципу свободи договору, встановленому статтями 3, 6, 627 ЦК.

Згідно зі статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищенаведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати належить покласти на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 20, 41, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 129, 216, 222, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 20.09.2019.

Суддя О.Ф. Ремецькі