ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2342/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фагро-Терра", м. Дніпро

про витребування у відповідача насіння соняшнику в обсязі 366,41 тони

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

Від позивача: Заржицька В.О., дов. №22 від 21.01.2019;

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фагро-Терра" про витребування у відповідача насіння соняшнику в обсязі 366,41 тони.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором складського зберігання зерна № 33 від 30.08.2018 з повернення зерна, переданого на зберігання.

Ухвалою суду від 10.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 17.07.2019.

Ухвалою суду від 17.07.2019 відкладено підготовче засідання на 31.07.2019.

Ухвалою суду від 31.07.2019 відкладено підготовче засідання на 19.08.2019.

Ухвалою суду від 19.08.2019 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 17.09.2019.

Представник позивача у судове засідання з`явився, надав усні пояснення, відповів на питання суду.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не надав.

В порядку ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні від 17.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повідомлено строк складання повного тексту рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" (поклажодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фагро-Терра" (зерновий склад) було укладено договір складського зберігання зерна № 33 від 30.08.2018 (договір).

Згідно п. 1.1 договору, поклажодавець зобов`язаний передати зернові культури (зерно), а зерновий склад зобов`язаний на визначених умовах цього договору та діючого законодавста України прийняти зерно на зберігання та повернути його поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, у стані, передбаченому цим договором.

Відповідно до п. 1.14 договору, передача зерна здійснюється уповноваженими представниками сторін, на підтвердження чого зерновий склад видає поклажодавцю складську квитанцію або складське свідоцтво (складський документ), яка оформлюється в двох примірниках по одному кожній стороні.

Пунктом 6.1 договору визначено, що строк зберігання зерна по 31.05.2020 включно.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв на зберігання зерно у загальній кількості 2 907 тон, що підтверджується складськими квитанціями № 52 від 27.09.2018, серії АЦ № 289695; №56 від 02.10.2018, серії АЦ № 289699; №2 від 08.10.2018, серії АЦ № 289395; №71 від 18.10.2018, серії 18.10.2018; №59 від 03.10.2018, серії АЦ № 289702; №49 від 04.09.2018, серії АЦ№ 289692, №66 від 12.10.2018, серії АЦ№ 289709, № 64 від 10.10.2018 серія АЦ №289707 (том 1, а.с. 38 54).

Відповідно п. 3.1.1 договору, зерновий склад зобов`язаний прийняти від поклажодавця зерно фактичної якості, але не вище обмежувальних кондицій, забезпечити його належне зберігання у повному обсязі та здійснити відпуск поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач.

Згідно ч.1 ст. 953 ЦК України зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Згідно зі ст. 957 Цивільного кодексу України за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем було повернуто поклажодавцю зерно у загальній кількості 2 540,59 тон, що підтверджується товарно-транспортними накладними, наявними в матеріалах справи (том 1, а.с. 63 133).

Непогашеною залишилась складська квитанція № 64 від 10.10.2018 серія АЦ №289707, залікова вага 150 000 кг та частково непогашеною залишилась складська квитанція № 66 від 12.10.2018 серія АЦ №289709 у розмірі 216 410 кг.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 44 ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні», володілець складського і заставного свідоцтва має право вимагати видачу зерна частинами. При цьому в обмін на первісні свідоцтва йому видаються нові свідоцтва на зерно, що залишилося на зерновому складі.

Як зазначає позивач, відповідачем, всупереч вимогам наведеної статті, не було видано поклажодавцю нове свідоцтво на зерно, первісно передане за складською квитанцією № 66 від 12.10.2018 серія АЦ №289709, що залишилося на зерновому складі.

Позивач, 17.05.2019 направив на адресу відповідача вимогу № 358 від 16.05.2019 про повернення залишкової частини переданого на зберігання насіння соняшнику в обсязі 366,41 тони.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не повернув позивачу насіння соняшнику в обсязі 366,41 тони.

Статтею 46 ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні» визначено, що після видачі зерна володільцям складських документів на зерно зернові склади повинні погасити прийняті складські документи на зерно шляхом відмітки на складському документі - "погашено". Погашені складські документи на зерно в повторний обіг не допускаються і виключаються з реєстру складських документів на зерно, про що робиться відповідний запис. Погашені складські документи зберігаються зерновим складом протягом трьох років.

За таких обставин, для встановлення факту погашення усіх спірних складських квитанцій, ухвалами суду від 17.07.2019, 31.07.2019 відповідача було зобов`язано надати до суду:

- оригінали складських квитанцій на зерно № 52 від 27.09.2018, серії АЦ № 289695; №56 від 02.10.2018, серії АЦ № 289699; №2 від 08.10.2018, серії АЦ № 289395; №71 від 18.10.2018, серії 18.10.2018; №59 від 03.10.2018, серії АЦ № 289702; №49 від 04.09.2018, серії АЦ№ 289692, №66 від 12.10.2018, серії АЦ№ 289709;

- оригінал складської квитанції на зерно (соняшник) заліковою вагою 216,41т.

Відповідач вимоги вказаних ухвал суду не виконав, оригінали складських квитанцій на зерно не надав.

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями ст. 387 Цивільного кодексу України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За таких обставин, вимогу позивача про витребування у відповідача насіння соняшнику в обсязі 366,41 тони слід задовольнити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фагро-Терра" (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Троїцька, 15, оф. 33; ідентифікаційний код: 40895202) повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" (місцезнаходження: 01042, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 19, 4 поверх; ідентифікаційний код: 36369434) насіння соняшнику в обсязі 366,41 тони з такими якісними характеристиками: Державний стандарт ДСТУ7011 2009; вологість 8%; зернова домішка 15.00; сміттєва домішка 3.00; клейковина (кількість та якість) 0,00/0,00; зараженість не виявлено.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фагро-Терра" (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Троїцька, 15, оф. 33; ідентифікаційний код: 40895202) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" (місцезнаходження: 01042, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 19, 4 поверх; ідентифікаційний код: 36369434) витрати зі сплати судового збору у розмірі 58 111,43грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 25.09.2019.

Суддя Ніколенко М.О.