РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.09.2019Справа № 910/4731/19

За позовомАкціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк";
До 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранс Сервіс"; 2. ОСОБА_1 ;
Простягнення 205 613,86 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивачане з`явився;
Від відповідача-1не з`явився;
Від відповідача-2не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до суду з позовом заявою про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранс Сервіс" та його поручителя - ОСОБА_1 205 613,86 грн. заборгованості з повернення кредитних коштів.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням як відповідачем-1, так і особою, яка за його поручилася, грошових зобов`язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів, отриманих Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранс Сервіс" за договором банківського обслуговування від 06.10.2015.

На підтвердження заявлених вимог суду було подано заяву про відкриття банківського рахунку, вимог з "Умов та Правил надання банківських послуг", заяву про встановлення кредитного ліміту та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені на офіційному сайті банку, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості, виписки з рахунку, договір поруки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 відкрито провадження у справі № 910/4731/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.05.2019, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

В установлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 17.04.2018 строк відповідачі відзив на позовну заяву не подали.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи судом та про право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі № 910/4731/19 надсилалася рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача-1, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.04.2019 та адресу відповідача-2, що була визначена позивачем і яка відповідає адресі ОСОБА_1 , вказаній у договорі поруки.

Однак, конверт з ухвалою суду, що направлявся відповідачеві-2, було повернуто відділенням поштового зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідач-1 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 17.04.2019, проте ні відзив на позовну заяву, ні будь-яких пояснень чи доказів до суду не подав (повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи).

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського суду міста Києва, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення поштового відправлення за адресою відповідача-2, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі, у зв`язку з чим суд виходить з того, що сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та про дату, час і місце підготовчого засідання.

Згідно з ухвалами від 14.05.2019 та 30.05.2019 підготовче засідання відкладалося на 30.05.2019 та 18.06.2019 відповідно, у зв`язку з неявкою відповідачів.

18.06.2019 у справі було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 09.07.2019.

Під час розгляду спору по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, посилаючись на невиконання відповідачем-1 та відповідачем-2 як поручителем Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранс Сервіс" грошових обов`язків за договором.

Відповідач-2 жодного разу не направив до суду свого представника та особисто також не з`являвся.

Судом встановлено, що всі процесуальні документи, які направлялися відповідачеві-2, були повернуті відділенням поштового зв`язку у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідач-1 поштову кореспонденцію від суду отримував.

Приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України передбачається, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач-2 не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з усіма процесуальними документами, які ухвалювалися в межах справи № 910/4731/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що сторони, які належним чином повідомлялися про розгляд справи, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подали до суду відзив на позов, тобто, не скористалися наданими ним процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи по суті розгляд справи відкладався, про що постановлювалися відповідні ухвали.

17.09.2019 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оглянувши оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.08.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранс Сервіс" підписало заяву про відкриття рахунку в Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

За допомогою інтернет-клієнт-банкінгу 08.08.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранс Сервіс" подало заяву про встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Заява на відкриття рахунку від 08.08.2017, заява про приєднання до Правил надання банківських послуг від 08.08.2017 та заява про встановлення кредитного ліміту від 08.08.2017 разом складають Договір банківського обслуговування (надалі - Договір), відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранс Сервіс" взяло на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до Умов (або у формі заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронного цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно вимог ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1 Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банка та клієнта. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебатування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Пунктом 3.2.1.1.3 Умов передбачено, що кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди. Кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому "Умов та правил надання банківських послуг". Сторони погодилися, що кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Ліміт овердрафту встановлюється Банком на кожний операційний день. У випадку зниження Банком ліміту в односторонньому порядку, передбаченому цими "Умовами та правилами надання банківських послуг", Клієнт зобов`язується погасити різницю між фактичною заборгованістю і сумою нового ліміту не пізніше дня, вказаного в повідомленні банку про зміну ліміту, спрямованого Клієнту у будь-якій з форм, передбачених "Умов та правил надання банківських послуг". В іншому випадку грошове зобов`язання вважається порушеним, а зазначена різниця між фактичною заборгованістю і новою сумою ліміту вважається простроченою з дня, вказаного в повідомленні.

За сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 включно та до моменту обнулення кредитного ліміту періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більше 30 днів (п. 3.2.1.1.11 Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.2.2.2 Умов клієнт зобов`язаний сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3..2.1.4.3.

Клієнт зобов`язується виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.2.1.1.11 (п. 3.2.1.2.2.3 Умов)

Пунктом 3.2.1.4.1 Умов визначено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Під непогашенням кредиту мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4 Умов).

Відповідно до пункту 3.2.1.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до п. 3.2.1.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3., здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Згідно умов п. 3.2.1.5.7 Умов термін позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов визначено, що цей договір, а саме - обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта, набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

За твердженням позивача, внаслідок порушення зазначених умов обслуговування кредитних лімітів, у відповідача-1 станом 21.01.2019 існує непогашена заборгованості у розмірі 206 613,86 грн., з яких: 199 736,73 грн. - заборгованість за кредитом; 3 262,37 грн. заборгованість за відсотками; 2 614,76 грн. - пеня.

Таким чином, спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем-1 своїх зобов`язань за Договором, щодо повернення кредитних коштів та враховуючи, що зобов`язання відповідача-1 були забезпечені порукою, просить суд солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом у розмірі 199 736,73 грн., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість за період з 08.01.2019 по 20.01.2019 у розмірі 3 262,37 грн., а також нараховану пеню за період з 08.01.2019 по 20.01.2019 у розмірі 2 614,76 грн.

Договір є договором кредиту, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 71 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач виконав свої договірні зобов`язання, надавши Товариству з обмеженою відповідальністю"Укртранс Сервіс" кредитний ліміт у сумі 300 000,00 грн., з яких відповідачем-1 використано кошти у розмірі 199 736,73 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по поточному рахунку відповідача-1 № НОМЕР_1 .

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 включно та до моменту обнулення кредитного ліміту періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більше 30 днів (п. 3.2.1.1.11 Умов).

Клієнт зобов`язується виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.2.1.1.11 (п. 3.2.1.2.2.2 Умов).

Таким чином, враховуючи приписи ст. 530 Цивільного кодексу України та погоджений умовами договору банківського обслуговування № б/н від 08.08.2017 строк виконання грошового зобов`язання відповідачем-1 по погашенню кредиту, суд приходить до висновку, що такий строк настав.

Проте, як свідчать матеріали справи, у відповідача-1 станом на 21.01.2019 у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань у частині повернення кредитних коштів у визначений строк виникла заборгованість за кредитом у розмірі 199 736,73 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 199 736,73 грн. являються обґрунтованими та підтвердженими належними і допустимими доказами.

Також позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами у за період з 08.01.2019 по 20.01.2019 у розмірі 3 262,37 грн.

У відповідності до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 3.2.1.2.2.2 Умов клієнт зобов`язаний сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3..2.1.4.3.

Таким чином, п.п. 3.2.1.4.1.1, 3.2.1.4.1.2 та 3.2.1.4.1.3 Умов сторони погодили порядок, розмір та умови нарахування відсотків.

Суд перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості, дійшов висновку про те, що розрахунок нарахованих за період з 08.01.2019 по 20.01.2019 відсотків правильний, а позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 3 262,37 грн., являються обґрунтованими та підтвердженими належними і допустимими доказами.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів пеню, нараховану за період з 08.01.2019 по 20.01.2019 у розмірі 2 614,76 грн. за порушення зобов`язань за кредитним договором.

Судом встановлено, що відповідач-1 обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача-1 є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.2.1.5.1 Умов передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 3.2.1.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З пунктів 3.2.1.5.1 та 3.2.1.5.4 Умов вбачається, що сторонами було визначено розмір (подвійна облікова ставка НБУ) порядок нарахування пені (від суми заборгованості за кожен день прострочення) та визначено строк такого нарахування (протягом 15 років).

Перевіривши розрахунок пені, поданий позивачем, суд визнав його обґрунтованим, а суму пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором такою, що підлягає стягненню за період з 08.01.2019 по 20.01.2019 у розмірі 2 614,76 грн.

Разом з тим, 27.07.2018 між банком (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки № 126667082 (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого предметом Договору поруки є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртранс Сервіс" (божником) зобов`язань за договорами приєднання, у тому числі за Договором.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань, у тому числі за Договором, в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності (пункт 1.2 Договору поруки).

Відповідно до п. 1.5 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за Договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 4.1 Договору поруки передбачено, що сторони взаємно домовилися, що порука за Договором припиняється через 15 років після укладення Договору поруки. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за "Угодою 1 і/або Угодою 2" цей Договір поруки припиняє свою дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частинами 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідачів солідарного грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача заборгованості за кредитом у розмірі 199 736,73 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 3 262,37 грн. та пені у розмірі 2 614,76 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Вказана заборгованість відповідачами не спростована, доказів її погашення не надано.

Дійсність, чинність або ж добровільність укладення відповідачами описаних вище договорів, підписаних електронними цифровими підписами (кредитного і поруки) сторони не заперечили, жодних обґрунтованих підозр щодо їх дії не висловили.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачами обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість їх звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранс Сервіс" та ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у розмірі 199 736,73 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 3 262,37 грн. та 2 614,76 грн. пені є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задовольняються повністю.

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів у рівних частинах відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73-80, 129, 231, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з cолідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранс Сервіс" (03151, м. Київ, Народного ополчення, 25, ідентифікаційний код 41249837) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код 14360570) 199 736 (сто дев`яносто дев`ять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 73 коп. заборгованості за кредитом, 3 262 (три тисячі двісті шістдесят дві) грн. 37 коп. заборгованості зі сплати відсотків, 2 614 (дві тисячі шістсот чотирнадцять) грн. 76 копю пені.

3. Стягнути з "Укртранс Сервіс" (03151, м. Київ, Народного ополчення, 25, ідентифікаційний код 41249837) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код 14360570) 1 542 (одну тисячу п`ятсот сорок дві) грн 11 коп. судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, 1Д, ідентифікаційний код 14360570) 1 542 (одну тисячу п`ятсот сорок дві) грн 11 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.09.2019.

Суддя О.В. Мандриченко