ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1964/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом АТ "Перший український міжнародний банк", м. Київ
до ТОВ "Зівєлєос", с. Першотравневе , ФО ОСОБА_1 , с. Першотравневе 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ТОВ "ДЕР ТРЕЙ", с. Першотравневе
про стягнення 250988,02 грн.
за участю представників:

позивача - Брижань Ю . В., відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП 001807 виданого 27.09.2018 року та довіреності б/н від 10.10.18р.;

відповідача (ТОВ "Зівєлєос") - не з`явився,

відповідача (ФО ОСОБА_1) - не з`явився,

3-ї особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

АТ "Перший український міжнародний банк", м. Київ звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ "Зівєлєос", с. Першотравневе та ФО ОСОБА_1 , с. Першотравневе як солідарних боржників заборгованість за генеральним договором про надання банківських послуг №МБ-ГЛ-КНА-1013 від 06.07.2017 року (з урахуванням всіх змін і доповнень) та Договором поруки №МБ-П-КНА-1013/3 від 06.07.2017 року, Договором поруки № МБ-П-КНА-1013/2 від 06.07.2017 року, а саме: заборгованість за основною сумою кредиту, наданого згідно Заяви про надання банківської послуги - Кредитної лінії № МБ-ГЛ-КНА-1013/КЛ2 від 17 серпня 2017 року, в розмірі станом на 10.06.2019 р. (включно) 250 988,02 гривень (двісті п`ятдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 02 копійки). Судові витрати просить покласти на відповідача.

26.05.19р., в порядку ч. 6 ст. 176 ГПК України, судом направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківської області стосовно місця реєстрації та проживання ОСОБА_1 .

17.07.19р. до суду надійшла відповідь на запит.

Ухвалою суду від 22.07.19р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "08" серпня 2019 р. об 11:30 год. Залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ТОВ "ДЕР ТРЕЙ" (38157584).

08.08.19р. від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

08.08.19р. в підготовчому засіданні оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 22.08.19р. о 12:00 год.

Ухвалою суду від 22.08.19р. закрито підготовче провадження по справі №922/1964/19. Призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на "16" вересня 2019 р. о 12:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 16.09.19р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача (ТОВ "Зівєлєос") в судове засідання 16.09.19р. не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про, що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось до суду з відміткою про отримання відповідачем. Відзив на позовну заяву не надано.

Представник відповідача (ФО ОСОБА_1) в судове засідання 16.09.19р. не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про, що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось до суду з відміткою про отримання відповідачем. Відзив на позовну заяву не надано.

Представник 3-ї особи в судове засідання 16.09.19р. не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про, що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось до суду з відміткою про отримання відповідачем.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», правонаступником якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», , місцезнаходження: 01070, м. Київ, вул. Андріївська, 4 (надалі за текстом - Банк, Позивач, АТ «ПУМБ») та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕР ТРЕЙ», , місцезнаходження: Харківська обл., Борівський район, селище Першотравневе, вул. Сентюріна, буд. 14 (надалі за текстом - Позичальник, Боржник, ТОЙ «ДЕР ТРЕЙ») був укладений Генеральний договір про надання банківських послуг № МБ-ГЛ- КНА-1013 від 06.07.2017 року із змінами та доповненнями до нього (все разом надалі - Генеральний договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику банківські послуги, а Позичальник зобов`язався прийняти банківські послуги, належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Генеральному договорі відносно таких банківських послуг, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату банківських послуг.

В забезпечення виконання Боржником зобов`язань за Генеральним договором, між Банком та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗІВЄЛЄОС», (надалі - ТОВ «ЗІВЄЛЄОС», Поручитель 1, Відповідач 1) був укладений Договір поруки № МБ-П-КНА-1013/3 від 06.07.2017 року (надалі - Договір поруки 1), згідно якого ТОВ «ЗІВЄЛЄОС» поручилося перед Банком за виконання Позичальником зобов`язань, передбачених Генеральним договором.

В забезпечення виконання Боржником зобов`язань за Генеральним договором, між Банком та громадянином України ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (надалі - ОСОБА_1 , Поручитель 2, Відповідач 2) був укладений Договір поруки № МБ-П-КНА-1013/2 від 06.07.2017 року (надалі - Договір поруки 2), згідно якого ОСОБА_1 поручився перед Банком за виконання Позичальником зобов`язань, передбачених Генеральним договором.

Відповідно до зазначених вище Договорів поруки Відповідачі поручилися перед Банком за виконання Позичальником зобов`язань за Генеральним договором.

Генеральним договором встановлені взаємні права і обов`язки сторін.

Так, на Банк згідно пункту 1.1. статті 1 Генерального договору покладений обов`язок надати Позичальнику банківські послуги згідно із Заявами про надання банківських послуг відповідно до умов цього договору. До банківських послуг, зокрема, належить надання Банком кредитів з графіком погашення, кредитних ліній, овердрафтів.

Банк належним чином виконав свої обов`язки за Генеральним договором та Заявами про надання банківських послуг, надавши Позичальнику обумовлені Генеральним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується випискою за особовим рахунком, меморіальними ордерами, платіжним дорученням.

Так, на виконання Генерального договору Банком було надано Позичальнику наступні банківські послуги:

- кредитна лінія у розмірі 1 000 000,00 гривень (згідно Заяви про надання банківської послуги - Кредитної лінії № МБ-ГЛ-КНА-1013/КЛ від 06 липня 2017 року);

- кредитна лінія у розмірі 710 000,00 гривень (згідно Заяви про надання банківської послуги

- Кредитної лінії № МБ-ГЛ-КНА-1013/КЛЗ від 26 вересня 2017 року);

- кредитна лінія у розмірі 541586,02 гривень (згідно Заяви про надання банківської послуги - Кредитної лінії № МБ-ГЛ-КНА-1013/КЛ2 від 17 серпня 2017 року).

В позовній заяві позивач вказує про те, що з боку Позичальника має місце порушення виконання основного зобов`язання - повернення кредиту та сплати процентів за користування ним.

Позивач вважає, що діями Відповідачів порушені законні права Позивача (зокрема, на повернення основної суми кредиту, наданої ТОВ «ДЕР ТРЕЙ» відповідно до умов Генерального договору та Заяви про надання банківської послуги - Кредитної лінії № МБ-ГЛ-КНА-1013/КЛ2 від 17 серпня 2017 року), які підлягають захисту в суді.

ТОВ «ДЕР ТРЕЙ» зобов`язалося використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Генеральним договором та Заявами про зміну умов наданої банківської послуги-Кредитної лінії. Вказані обов`язки закріплено, зокрема, у пунктах 1.1, 3.3., 5.5. Генерального договору.

Згідно Заяви про надання банківської послуги - кредитної лінії № МБ-ГЛ-КНА-1013/КЛ2 від 17 серпня 2017 року Позичальнику встановлений ліміт кредитування строком до 25 червня 2019 року.

Однак, Позичальник не виконував належним чином свої зобов`язання перед Банком щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим, станом на 17.01.2019 року (включно), прострочена заборгованість ТОВ «ДЕР ТРЕЙ» перед Банком за основною сумою кредиту та процентами за користування кредитом за Генеральним договором склала 249 565,01 гривень, з яких:

- заборгованість за основною сумою кредиту - 202 000, 00 гривень;

- заборгованість за процентами - 47 565,01 гривень.

Пунктами 3.1.1 та 3.3 Генерального договору встановлено, що несплата Позичальником будь-якої суми, що належить до оплати на користь Банку згідно цього договору, у передбачений ним строк, є несприятливою подією, у разі настання якої е Банк набуває право вимагати від Позичальника дострокового повернення виданих Позичальнику кредитів, а Позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 5.1., п. 5.5. цього договору та положення відповідних Заяв про надання банківських послуг, виконати таку вимогу Банку і повернути отримані кредити в повному обсязі разом із платою за кредити і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку згідно цього Договору, в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, у зв`язку з порушенням Позичальником строків виконання зобов`язань Банк направив Позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту вих.№ КНО-61.1.4/6 від 18 січня 2019 року. Зазначена вимога була отримана Позичальником 28.01.2019 року. Вимогу Позичальник не виконав, прострочену заборгованість в передбачений Генеральним договором строк не погасив. Отже, починаючи з 01 лютого 2019 року у Позичальника виник обов`язок повернути всі отримані кредити разом із платою за кредити і штрафними санкціями,

З огляду на вищевикладене, заборгованість Позичальника за основною сумою кредиту за Генеральним договором згідно Заяви про надання банківської послуги - Кредитної лінії № МБ- ГЛ-КНА-1013/КЛ2 від 17 серпня 2017 року станом на 10.06.2019 р. (включно) складає 250 988,02 гривень (двісті п`ятдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 02 копійки).

Відповідно до умов пункту 1.2 статті 1 Договорів поруки, Відповідачі 1 та 2 відповідають перед Позивачем за виконання зобов`язань Позичальника в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора.

У разі порушення Боржником зобов`язань, що випливають з Кредитного договору, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає право Кредитора вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі як від Боржника і Поручителя разом так і від кожного окремо (п. 1.3 Договорів поруки).

Зазначені положення Договору поруки ґрунтуються на наступних нормах чинного законодавства:

Стаття 553 Цивільного кодексу України встановлює відповідальність поручителя перед кредитором боржника за порушення зобов`язання боржником.

У відповідності до ст. 554 Цивільного кодексу України правовим наслідком порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, є відповідальність боржника і поручителя перед кредитором як солідарних боржників.

Згідно п. 3.1. Договору поруки встановлено: «У разі порушення зобов`язання боржником кредитор направляє поручителю письмову вимогу виконати зобов`язання (або неповну його частину). Кредитор не зобов`язаний підтверджувати яким-би то не було чином факт невиконання зобов`язання боржником. Вимога кредитора буде достатньою для поручителя підставою виконати зобов`язання на суму, вказану в такій вимозі, без будь - яких застережень, умови чи вимог до кредитора про надання додаткової інформації чи документів».

Відповідно до п, 3.2 Договорів поруки: «Поручитель зобов`язаний виконати пред`явлену йому вимогу Кредитора в повному обсязі не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання такої вимоги».

З огляду на викладене, Банком 17.05.2019 року було направлено Поручителю 1 вимогу вих. № КНО-61.1.4/33 від 17 травня 2019 року щодо виконання зобов`язань за договором поруки. Зазначена вимога була отримана Поручителем 1 24.05.2019 року.

Також 17.05.2019 року Банком було направлено Поручителю 2 вимогу вих. № КНО-61.1.4/32 від 17 травня 2019 року щодо виконання зобов`язань за договором поруки. Зазначена вимога була, отримана Поручителем 1 24.05.2019 року.

Таким чином, з 30.05.2019 року у Відповідача 1 та Відповідача 2 виникло зобов`язання зі сплати всієї суми заборгованості за Генеральним договором.

Отже, заборгованість Відповідача 1 та Відповідача 2 за основною сумою кредиту за Генеральним договором, яка виникла на підставі Заяви про надання банківської послуги - Кредитної лінії № МБ-ГЛ-КНА-1013/КЛ2 від 17 серпня 2017 року, станом на 10.06.2019 р. (включно) складає 250 988,02 гривень (двісті п`ятдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 02 копійки).

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Стаття 554 ЦК України встановлює відповідальність поручителя перед кредитором боржника за порушення зобов`язання боржником. Так, визначено, що правовим наслідком порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, є відповідальність боржника і поручителя перед кредитором як солідарних боржників.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

За загальним правилом, на особу покладається обов`язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов`язання (абзац 2 частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України). Неналежне ставлення до виконання цього обов`язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для відповідальності за порушення зобов`язання.

Так, статтею 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Цивільний кодекс України, крім обов`язку належного виконання зобов`язання, встановлює також принцип своєчасності його виконання: згідно з частиною 1 статті 530 цього Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, невиконання Поручителями своїх договірних зобов`язань з солідарного виконання зобов`язань Позичальника перед Позивачем та невиконання Позичальником своїх договірних зобов`язань зі своєчасної і належної сплати процентів за користування кредитними коштами Позивача та повернення основної суми кредиту, є порушенням не тільки умов Договору поруки і Кредитного договору, але й вищенаведених норм Цивільного кодексу України.

Станом на момент розгляду справи, відповідачі не сплатили 250 988,02 грн. заборгованості та не надали суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідачі не надали суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 250 988,02 грн., суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів солідарно 250 988,02 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачами, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідачів солідарно в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 530, 554, 598, 610, 612, Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зівєлєос" (63813, Харківська обл., Борівський район, селище Першотравневе, вул. Сентюріна, буд. 14, ) та Фізичної особи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) заборгованість за генеральним договором про надання банківських послуг №МБ-ГЛ-КНА-1013 від 06.07.2017 року (з урахуванням всіх змін і доповнень) та Договором поруки №МБ-П-КНА-1013/3 від 06.07.2017 року, Договором поруки № МБ-П-КНА-1013/2 від 06.07.2017 року (Заява про надання банківської послуги - Кредитної лінії №МБ-ГЛ-КНА-1013/КЛ2 від 17.08.17р.) в сумі 250 988,02 грн. та судовий збір в сумі 3764,82 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 20.09.19р.

Суддя Л.В. Шарко