номер провадження справи 9/26/19-33/64/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 Справа № 908/240/19

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

до відповідача: Селянського (Фермерського) господарства Нива, (71650, Запорізька область, Василівський район, с. Широке, вул. Миру (Леніна), 19)

про стягнення шкоди

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача : Кісь Р.Б.- довіреність № -8-0.62-5/62-19 від 02.01.2019 р.

від відповідача: Дубас В.Л.- витяг № від 18.02.2019 р. голова СФГ;

присутня: Дубас В.Л.- довіреність № 19 від 15.03.2019 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області 01.02.2019 надійшла позовна заява Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до Селянського (Фермерського) господарства Нива про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в сумі 22859,24 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу від 01.02.2019 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/240/19 та визначено справу до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 05.02.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 18.02.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 908/240/19, присвоєно справі номер провадження 9/6/19. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 11.03.2019 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 19.03.2019.

В судовому засіданні 19.03.2019 оголошено перерву до 19.04.2019.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2019, у зв`язку із перебуванням судді-доповідача у справі Боєвої О.С. на лікарняному, справу № 908/240/19 розподілено судді Мірошниченку М.В

Ухвалою від 23.04.2019 суддею Мірошниченком М.В. прийнято справу до провадження за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 20.05.2019.

Ухвалою від 20.05.2019 розгляд справи відкладено на 18.06.2019.

Ухвалою від 18.06.2019 суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, замінив судове засідання з розгляду справи по суті на перше підготовче судове засідання та відклав розгляд справи на 16.07.2019.

Ухвалою від 16.07.2019 р. відкладено підготовче засідання на 12.08.2019 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.08.2019р., підготовче провадження у справі № 908/240/19 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 11.09.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України під час судового розгляду справи здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Позовні вимоги мотивовані наступним. За результатом проведеної державним інспектором-головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Василівському, Михайлівському, Токмацькому районах та м.Токмаку, Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області перевірки дотримання вимог земельного законодавства було виявлено факт використання не за цільовим призначенням відповідачем земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 45,000 га, кадастровий № :02:027:0010, яка розташована на території Підгірненської сільської ради Василевського району Запорізької області, за результатами перевірки інспектором складено протокол від 26.09.2017 у якому зафіксовано вчиненне відповідачем адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53 КУпАП. Відносно відповідача інспектором винесено постанову від 26.09.2017 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення. Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем не оскаржено. Відповідно до розрахунку шкоди від 26.09.2017, розробленого згідно «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтоваого (родючого шару грунту) без спеціального дозволу», затвердженої постановою КМУ від 25.07.2007 року за № 963, сума матеріальної шкоди заподіяної державі протиправними діями відповідача становить 22859,24 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст. 211 ЗК України, ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 56 ЗУ «Про охорону земель».

В судовому засіданні 11.09.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву за вих.№15 від 06.03.2019, і зазначив, що Селянське (фермерське) господарство «Нива» було засновано у 1993 році на території Широківської сільської ради. На даний час займається тваринництвом (розведення овець) і рослинництвом (вирощування зернових і технічних культур). Поголів`я овець відповідача складає 921 голів. Середньорічне поголів`я - 1000 гол. Господарство відповідача зареєстроване у Державному реєстрі суб`єктів племінної справи у тваринництві та племінного стада. СФГ «Нива» єдине підприємство в Запорізькій області, що має племінного репродуктора з розведення овець. Для задоволення потреби у пасовищних кормах отарі овець із середньорічним поголів`ям 1000 гол. на місяць необхідно близько 1650 ц зеленої маси (кожна вівця зїдає 5-6 кг трави щодня). При середній врожайності зеленої маси 20 ц / га площа пасовища складе 82,5 га (1650 ц/20 ц/га). І це потреба отари на місяць. На пасовищному утриманні ОСОБА_1 знаходиться з квітня по листопад щороку. Річна потреба в пасовищах в кліматичних умовах степової зони складає 660 га (82,5 га х 8 міс). При застосуванні пасовищного сівообороту потреба у площі зменшується. Для організації пасовищного утримання овець використовується пасовище (по договору оренди на території Підгірненської сільської ради) площею 45,0 га. Вказана земельна ділянка має вид цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Сівозміни мають на меті ґрунтозахисний характер. Організація сівозмін носить рекомендаційний характер в залежності від природно-кліматичних умов і родючості землі та складається кожним господарством окремо. В степовій зоні рекомендовано вистовувати в сівозміні однорічні кормові культури. В розрахунку розміру шкоди вказана засіяна площа 45 га, що не відповідає дійсності. В межі земельної ділянки кадастровий номер :02:027:0010 знаходиться контур №122 з орієнтовною площею 4,8 га , на якому знаходиться яр, що унеможливлює використання земельної ділянки для посівву кормових культур, а використовується виключно для випасу тварин. Просить в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 11.09.2019 справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст.ст. 233, 240, 241 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Як свідчать матеріали справи, 07.12.2001 між Підгірненською сільською радою (орендодавець, позивач у справі) та головою Селянського (фермерського) господарства Нива (орендар, відповідач у справі) укладено договір про право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) (надалі договір), згідно умов якого орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Підгірненської сільської ради від 07.12.2001 за № 871 надає, а орендар приймає в тимчасове користування (оренду) земельну ділянку розташовану в полі контур 117 - 6,2 га, контур 119 5,4 га, контур 122 4,8 га, контур 121 16,8 га, контур 88 11,8 га, загальною площею 45,0 га згідно з планом землекористування, що додається (п. 1.1. договору).

Вказана земельна ділянка надається на умовах терміном на 20 років для сінокосіння та випасу худоби (п. 1.2. договору).

Згідно із п.п. а п. 2.1. договору, орендодавець має право, зокрема, контролювати використання наданої земельної ділянки згідно умов надання.

Відповідно до п.п. б п. 2.2. договору, орендар зобов`язаний, зокрема, використовувати надану земельну ділянку тільки згідно умов надання.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що договір укладено на 20 років і вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і реєстрації.

Договір зареєстровано в книзі договорів на право тимчасового користування землею 07.12.2001 за № 30.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016, сформованого станом на 02.02.2016, земельна ділянка за кадастровим номером № :02:027:0010, площею 45.0000 гектарів, перебуває у державній власності, місце розташування: Запорізька область, Василевський район, Підгірненська сільська рада; цільове призначення земельної ділянки: для сінокосіння та випасання худоби; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки: для сінокосіння та випасання худоби; відомості про оренду: орендар СФГ «Нива».

26.09.17 державним інспектором-головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Василівському, Михайлівському, Токмацькому районах та м. Токмаку управління з контролю за використанням та охороною земель головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Нікіфоровою М.М. складено протокол про адміністративне правопорушення № 296/0/92-17-ДК/0016П/07/01/-17 згідно з яким при перевірці дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки сільськогосподарського призначення колективної власності (яка надана у користування для сінокосіння та випасання худоби на підставі договору оренди між Підгірненською сільською радою та головою СФГ Нива Дубас Віктором Леонідовичем від 07.12.2001 № 30… встановлено, що земельна ділянка, яка розташована в трикутнику населених пунктів Гладке, Широке, Підгірне на території Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий № :02:027:0010 загальною площею 45,0000 га сільськогосподарського призначення колективної власності, яка надана у користування для сінокосіння та випасання худоби на підставі договору оренди між Підгірненською сільською радою та головою СФГ Нива Дубас В.Л. від 07.12.2001 № 30 … використовувалась для вирощування сільськогосподарської культури (озима пшениця), що є порушенням ст. 20 Земельного кодексу України та статей Закону України Про державний контроль за користуванням та охороною земель, ст. 53 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення № 296/0/92-17-ДК/0016П/07/01/-17 від 26.09.2017 містить підпис відповідача з відміткою: «не згоден».

Крім того, на підставі виявленого факту вчиненого СФГ Нива правопорушення Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області було винесено постанову № 234/0/92-17-ДК/0014По/08/01/-17 від 26.09.2017 про накладення адміністративного стягнення на голову СФГ Нива Дубас ОСОБА_2 у вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн. Також у постанові зазначено, що розмір шкоди, заподіяної порушенням становить 22859,24 грн. Постанова містить відмітку про отримання її копії відповідачем.

Розмір шкоди, заподіяної державі СФГ Нива, внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в сумі 22859,24 грн. визначено позивачем на підставі «Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтоваого (родючого шару грунту) без спеціального дозволу», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року за № 963.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень).

Згідно ст. 4 ЗУ «ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель» об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Статтею 5 вказаного закону передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Відповідно до ст. 6 ЗУ ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики усфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Згідно ст. 10 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель", державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, в т.ч.: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Стаття 19 Земельного кодексу України передбачає, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Пунктом першим ст.22 Земельного кодексу встановлено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) (п.2 ст.22 Земельного кодексу України).

Частиною 5 ст.20 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Положення статей 31, 33-37 Земельного кодексу України визначають такі види використання земельних ділянок, як землі фермерського господарства (ст.31); земельні ділянки особистих селянських господарств (ст.33); землі для сінокосіння та випасання худоби (ст.34); земельні ділянки для садівництва (ст.35); земельні ділянки для городництва (ст.36);землі несільськогосподарських виробництв для ведення підсобного господарства (ст.37).

Пунктом 1.2 договору оренди від 07.12.2001 визначено, що земельна ділянка надається в оренду терміном на 20 років для сінокосіння та випасання худоби.

Відповідні данні зазначені і у рішення виконавчого комітету Підгірненської сільської ради від 07.12.2001 за № 871 «Про надання в оренлу пасовищ» і у технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для сінокосіння та випасу худоби, що знаходиться на території Підгірненської сільської ради (за межами населеного пункту) Василевського району Запорізької області, яку у 2016 році виготовлено ТОВ «Агентство-2» на замовлення відповідача.

Всі вказані документи наявні у матеріалах справи і з них чітко вчабається, що земельна ділянка надана відповідачу в оренду з метою сінокосіння та випасання худоби.

Пунком 5.6. договору сторони передбачили, що у випадку зміни в умовах використання земельної ділянки, не передбачених у цьому договорі, окремі пункти можуть бути змінені або доповнені за згодою обох сторін.

Втім, відповідачем в матеріали справи не надано доказів змінення сторонами умов користування земельною ділянкою, що надана в оренду СФГ «Нива».

Пунктом «а» частини 1 ст 96 ЗК України на землекористувача покладено обов`язок забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Факт використання відповідачем земельної ділянки, яка розташована в трикутнику населених пунктів Гладке, Широке, Підгірне на території Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий № :02:027:0010 загальною площею 45,0000 га не за цільовим призначенням, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 296/0/92-17-ДК/0016П/07/01/-17 від 26.09.2017 та постановою про накладення адміністративного стягнення № 234/0/92-17-ДК/0014По/08/01/-17 від 26.09.2017.

Дії позивача з проведення перевірки, складення протоколу про адміністративне правопорушення № 296/0/92-17-ДК/0016П/07/01/-17 від 26.09.2017 за її наслідками, відповідачем оскаржено не було. Постанову про накладення адміністративного стягнення № 234/0/92-17-ДК/0014По/08/01/-17 від 26.09.2017 відповідачем також не оскаржено.

Таким чином, факт використання відповідачем орендованої земельної ділянки, не за цільовим призначенням є встановленим.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зазначена норма кореспондується з положеннями статей 224, 225 ГК України, за змістом яких учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлено, зокрема, Земельним кодексом України.

Згідно з п "ґ" статті 211 Земельного кодексу України за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням громадяни та юридичні особи несуть відповідно до законодавства цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

За змістом статті 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.

Згідно зі ст. 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (шкоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

В даному випадку суд дійшов висновку, що СФГ «Нива» не доведено відсутність своєї вини у допущеному порушені, оскільки факт використання земельної ділянки не за цільовим призначення встановлений протоколом про адміністративне правопорушення та відображений у постанові про накладення адміністративного стягнення, яку станом на час розгляду судом даної справи відповідачем не оскаржено.

Звертаючись до суду з позовом, як на правову підставу своїх вимог позивач посилається на положення ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст. 211 ЗК України, а обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення збитків зауважує, що шкода заподіяна внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, п.п. 13, п.п. 30, п.п. 34 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення у Запорізькій області є Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, яке здійснює державний нагляд (контроль) за використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення та розраховує розмір шкоди, завданої внаслідок використання земельних ділянок не за цільовим призначенням.

Згідно наданого до матеріалів справи розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, яка розташована на території Запорізької області, розмір заподіяної шкоди складає 22859,24 грн.

Розрахунок шкоди, здійснений відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963 (далі - Методика).

Відповідно до п. 5 Методики, розмір шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, визначається: для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови) за такою формулою: Шц = Пн x 0,33 x (Нп + Нф x Кр) x Ко x Кі (3), де Шц - розмір шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, гривень; Пн - площа земельної ділянки, яка використовується не за цільовим призначенням, гектарів; 0,33 - коефіцієнт для врахування частки середньорічного доходу, що перерозподіляється через державний та місцеві бюджети; Нп та Кі - мають таке саме значення, як у формулі 1; Нф - середньорічний додатковий дохід, отриманий внаслідок фактичного використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, визначений у додатку 8; Кр - коефіцієнт, що застосовується для врахування регіональної відмінності формування середньорічного доходу, отриманого від фактичного використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, визначений у додатку 9; Ко - коефіцієнт, що застосовується для врахування природоохоронної цінності, наявності обмежень (обтяжень), які зумовлюють особливий режим використання земельної ділянки, визначений у додатку 10.

Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням у розмірі 22859,24грн. виконано у відповідності до вимог чинного законодавства. Жодних заперечень з приводу розміру нарахованої суми відповідачем не зазначено.

Суд відзначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував факт вирощування сільськогосподарської культури на орендованій земельній ділянці. Посилання ж відповідача на відсутність в його діях порушення законодавства, спростовується вищенаведеним.

Таким чином, в силу вищезазначеного, відповідач, СФГ «Нива», повинен відшкодувати шкоду в розмірі 22859,24 грн. завдану саме тим, що земельна ділянка яка, розташована в трикутнику населених пунктів Гладке, Широке, Підгірне на території Підгірненської сільської ради Василівського району Запорізької області, кадастровий № :02:027:0010 загальною площею 45,0000 га використовувалась не за цільовим призначенням, чим було нанесено шкоду державі.

Оскільки факт використання не за цільовим призначенням земельної ділянки відповідачем є доведеним, наданий позивачем розрахунок - обґрунтованим, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Селянського (Фермерського) господарства Нива (71650, Запорізька область, Василівський район, с. Широке, вул. Миру (Леніна), 19, ) на користь держави на розрахунковий рахунок 8425 УК у Васил.рн/отг с.Підгірне/21081100, , Казначейство України (ЕАП), МФО 899998 шкоду, заподіяну внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в сумі 22859,24 грн.

Стягнути з Селянського (Фермерського) господарства Нива (71650, Запорізька область, Василівський район, с. Широке, вул. Миру (Леніна), 19, ) на користь Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ) суму 1921 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано « 18» вересня 2019.

Суддя М.В. Мірошниченко