ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.09.2019 Справа № 920/756/19

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 920/756/19

за позовом: Державного підприємства "Пологівське лісомисливське господарство", с.Пологи, Пологівський район, Запорізька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія лісу", м.Суми

про стягнення 159 997 грн. 33 коп.

Справа розглядається без виклику сторін

встановив:

Відповідно до вимог позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача 159997,33 грн. заборгованості за договором № б/н (№ 182) від 22.11.2018, укладеного між сторонами у справі, 2399,97 грн. витрат по сплаті судового збору та 15000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду від 24.07.2019 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі.

Відповідач відзиву на позов та доказів проведення розрахунку із заборгованості суду не надав. Повідомляючи відповідача про дату, місце та час судового засідання, йому направлялись ухвали за адресою, яка згідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ є реєстраційною (40020, м.Суми, вул.Генерала Чибісова, буд. 14, кв.2 ). Ухвала суду повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду з відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення". Проте, враховуючи направлення кореспонденції за реєстраційною адресою, суд виходить з того, що ТОВ "Імперія лісу" належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішує справу за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд встановив:

22.11.2018 між Державним підприємством «Пологівське лісомисливське господарство» (продавець) та ТОВ «Імперія лісу» (покупець) був укладений договір купівлі - продажу № б/н (№182), відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупця пиловник дубу, а покупець зобов`язався належним чином прийняти товар і своєчасно оплатити його на умовах цього договору. Ціна товару та кількість згідно накладних. Орієнтовна сума договору 159 997,33 грн. Товар має бути поставлений до 31.12.2018.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно виставленого рахунку - фактури на протязі п`яти календарних днів з дати пред`явлення рахунку.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати за поставлений товар.

Згідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору продавець відповідно до ТТН ЗПА № 200159 від 23.11.2018 та ТТН ЗПА № 200160 від 23.11.2018 поставив покупцю товар на загальну суму 159 997,33 грн.

Факт поставки товару та отримання відповідачем підтверджується накладною № 130 від 23.11.2018 на суму 159 997,33 грн., підписаною сторонами та скріпленою печатками.

Також позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій надано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2018 року від 20.12.2018, реєстр виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2018 року, податкову накладну № 105 від 23.11.2018 та розшифровку від 20.12.2018 податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів за листопад 2018 року.

Відповідачу направлялась претензія з вимогою сплати заборгованості, в якій було зазначено, що 23.11.2018 відповідачем був отриманий товар на підставі накладної на суму 159 997,33 грн. Відповідачу був виставлений рахунок № 161 від 23.11.2018, проте оплата проведена не була.

Претензія залишена відповідачем без відповіді і без задоволення.

Заборгованість відповідача в сумі 159 997,33 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи документами. Відповідач доказів оплати товару суду не надав, не надав і обґрунтованих заперечень вимогам позивача.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, з урахуванням всіх обставин справи, подав суду належні докази, які об`єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором в сумі 159 997,33 грн. є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 15 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем на підтвердження витрат на послуги адвоката надані суду лише ордер Серія КС № 389696 від 19.07.2019, адвокат Черненко Дмитро Олексійович та платіжне доручення № 731 від 04.07.2019 про сплату Адвокатському об`єднанню «Юридична компанія ЛЕГАЛ СУППОРТ ГРУП» 15 000 грн.

В порушення вимог ч.2 та ч.3 ст.126 ГПК України позивачем не надано суду доказів надання правничої допомоги ДП «Пологівське лісомисливське господарство».

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2399 грн. 97 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 237, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

1.Позов Державного підприємства "Пологівське лісомисливське господарство" - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія лісу" (40020, м.Суми, вул.Генерала Чибісова, буд. 14, кв.2 ) на користь Державного підприємства "Пологівське лісомисливське господарство" (70606, Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Східна, 11, код 00991999) 159 997,33 грн. - боргу, 2399 грн. 97 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам у справі.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення складено 23.09.2019.

Суддя О.Ю. Соп`яненко