ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.09.2019 Справа № 18/3601/11

Суддя господарського суду Полтавської області Безрук Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за заявою Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (вул. Полтавська, буд. 22, м. Гадяч, Полтавська обл., 37300)

про видачу дублікату наказу у справі

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-2002" (вул. Кондратенка, буд. 6-А, м. Полтава, Полтавська обл., 36009)

до Фермерського господарства "Агромаг-2009" (с. Середняки, Гадяцький р-н, Полтавська обл., 37334)

про стягнення 147156,66 грн.

Без виклику представників сторін

встановив:

Гадяцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області звернувся до суду з заявою, в якій прохає видати дублікат наказу №18/3601/11 від 21.03.2012р.

Заявник надав уточнення до заяви про втрату оригіналу судового наказу (вхід.№9802 від 16.09.2019р.).

Боржник заперечень по суті заяви суду не наддав.

Про час та місце розгляду заяви стягувач, боржник та державний виконавець повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 09.09.2019р.

В судовому засіданні 16.09.2019р. судом було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали згідно з ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Господарським судом Полтавської області прийнято рішення від 07.02.2012р. у справі № 18/3601/11 про стягнення з Фермерського господарства "Агромаг-2009" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-2002" 110 679,00 грн. основного боргу, 19 402,04 грн. пені, 4 648,52 грн. інфляційних нарахувань, 12 427,10 грн. десять процентів річних та 2 943,13 судового збору. (т.1, а.с.59-63).

Дане рішення відповідачем оскаржувалося. Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.03.2012р. повернено апеляційну скаргу (т.2, а.с.68-69). Отже, рішення набрало законної сили.

21.03.2012р. на примусове виконання вищезазначеного рішення видано відповідний наказ № 18/3601/11 (т.1, а.с.71).

05.09.2019р. Гадяцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області посилається на те, що наказ від 21.03.2012р. № 18/3601/11 є втраченим та звернувся до суду з поданням про видачу дублікату наказу.

За даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження за наказом у цій справі відкрито 23.08.2016р. (ВП №52031573) Гадяцьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

На даний час виконавче провадження не завершено.

Доказів повного виконання вказаного наказу та сплати стягувачеві залишку присуджених за рішенням суду сум, боржник суду не надав.

Тобто, наказ залишився невиконаним.

При цьому суд зазначає, що рішення господарського суду Полтавської області про стягнення з боржника коштів у даній справі було прийнято 16.02.2012 р., тобто більше 7 років рішення залишається невиконаним.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Пункт 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд". Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.04 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, не своєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Тривале невиконання рішення без вагомих на те мотивів, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому, таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року в справі № 5-рп/2013 (за конституційним зверненням акціонерної компанії "Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження") виконання судового рішення є невід"ємною складовою права кожного на судових захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012року № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012року № 11-рп/2012).

В п.19.4. розділу XI "Перехідні положення" ГПК України вказано, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Враховуючи, що наказ втрачено, факт втрати наказу підтверджено належними доказами, строк пред"явалення наказу до виконання не закінчився, заява Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про видачу дублікату цього наказу обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 329, п.19.4. розділу XI "Перехідні положення", ст.ст.234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

1. Заяву Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про видачу дублікату наказу у справі № 18/3601/11 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу господарського суду Полтавської області від 21.03.2012р. у справі № 18/3601/11 про стягнення з Фермерського господарства "Агромаг-2009" (37334, Полтавська обл., Гадяцький р-н, с. Середняки, вул. Леніна, б. 1, корп. А), , р/р НОМЕР_1 в КБ "ПриватБанк" м. Полтава, МФО 331401 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-2002" (36009, м. Полтава, вул. Кондратенка, 6-А), , р/р НОМЕР_2 в Пол. ОД "Райффайзен Банк Аваль", МФО 331605 110 679,00 грн. основного боргу, 19 402,04 грн. пені, 4 648,52 грн. інфляційних нарахувань,12 427,10 грн. десять процентів річних та 2 943,13 судового збору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд згідно з підп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений: 18.09.2019р.

Суддя Т. М. Безрук