ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2667/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від позивача: Русанова В.В.;

від відповідача: Ніколенко М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м.Дніпро)

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області)

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у загальному розмірі 796 844 грн. 88 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - відповідач) плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу у загальному розмірі 796 844 грн. 88 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 407 316 грн. 48 коп. - плата за користування вагонами;

- 389 528 грн. 40 коп. - збір за зберігання вантажу.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 952 грн. 68 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Взаємовідносини позивача з відповідачем щодо подачі та забирання вагонів регулюються Статутом залізниць України та договором № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч від 14.12.2017 "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до стації Терни і Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця". Відповідно до накладних №№ 42620617, 41956202, 42620658, 00002139, 00002147, 00002146, 00002142, 00002145, 14290, 00002144, 72870, 14289, 2151-47377-7, 14291, 14292, 14499, 14498, 14501, 14497 вантаж - "глина бентонітова" та порожні власні вагони, відповідно, були прийняті позивачем до перевезення на адресу одержувача - відповідача. На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 № 113, дані вагони було затримано на підставі наказу № 941 від 24.12.2018 через зайнятість колії станції призначення Терни, у зв`язку з неприйняттям вантажу одержувачем - Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на свою під`їзну колію. За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№ 11019004, 14019005, 11019011, 11019022, 11029074, 10029015, 09029014, 13029076, 13029075 в сумі 407 316 грн. 48 коп. та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 № 24019002 в сумі 389 528 грн. 40 коп., які у добровільному порядку відповідачем не сплачені. При цьому, відомості плати форми ГУ-46 та накопичувальну картку форми ФДУ-92 відповідач підписав із запереченнями, згідно з якими він не визнає своєї вини в затримці спірних вагонів. Як вказує позивач, акти загальної форми ГУ-23 №№ 5412, 5419, 5420, 5423, 5428, 5429, 5434, 5435, 5436, 5441, 5445, 5446, 5450, 5453, 5454, 5460, 5461, 5462, 5465, 5466, 5472, 5473, 5474, 5478, 5481, 5482, 5484, 1, 5, 6, 8, 9, 10, 17, 19, 20, 21, 22, 23, 27, 31, 32, 34, 35, 43, 44, 45, 48, 53, 56, 57, 58, 62, 63, 64, 67, 68, 69, 72, 73, 76, 80, 81, 83, 85, 89, 107, 108, які були складені про несвоєчасне забирання відповідачем вантажу, що надійшов на його адресу, з колії станції Терни за весь період затримки вагонів на станціях підходу до станції призначення, підтверджують наявність вини відповідача у зайнятості колій станції призначення, що унеможливлювало доставку залізницею вантажу до станції Терни.

Ухвалою суду від 27.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 22.07.2019.

Від відповідача надійшло клопотання (вх.суду № 32118/19 від 19.07.2019), в якому він просив суд відкласти судове засідання в межах строків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, на іншу зручну для суду дату, у зв`язку із зайнятістю повноважного представника в інших судових засіданнях та неможливістю забезпечити участь іншого представника в судовому засіданні 22.07.2019.

У підготовче засідання 22.07.2019 з`явився представник позивача.

Представник відповідача у вказане судове засідання не з`явився, при цьому, судом було враховано наявність клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Оскільки повноважний представник відповідача у судове засідання 22.07.2019 не з`явився, суд був позбавлений можливості вирішити питання, передбачені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України. З метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, господарський суд вважав за необхідне задовольнити клопотання відповідача та відкласти підготовче засідання у справі.

Так, ухвалою суду від 22.07.2019 підготовче засідання було відкладено на 05.08.2019.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.суду № 32542/19 від 23.07.2019), в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі, посилаючись на слідуюче:

- позовну заяву підписано неуповноваженою особою, оскільки до позовної заяви №НЮс-01/89 від 20.06.2019 долучено довіреність № 2145 від 30.10.2018 на право підписання позовної заяви та засвідчення копій документів, видану Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", на підставі Статуту, затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 № 735 (в редакції постанови КМУ від 30.08.2017 № 682) та Положення про регіональну філію "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого наказом ПАТ "Укрзалізниця" від 19.02.2018 № 111. При цьому, 31.10.2018 Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову № 938, відповідно до змісту якої змінено тип товариства "Українська залізниця" з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство "Українська залізниця". Зазначена Постанова КМУ набрала чинності 10.11.2018. В той же час, на підтвердження повноважень щодо підписання позовної заяви позивач долучив довіреність, яка підписана від імені Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", що, на думку відповідача, є недостовірною інформацію, оскільки станом на день звернення із позовом повне найменування позивача, у відповідності до Постанови КМУ № 938, було Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця". Крім того, відповідно до змісту вказаної довіреності директор регіональної філії "Придніпровська залізниця" Кужавський М.С. та заступник директора регіональної філії з фінансово-економічних питань регіональної філії "Придніпровська залізниця" Долгополова Т.О., діють на підставі Статуту, затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 № 735 (в редакції постанови КМУ від 30.08.2017 № 682). В той же час, постановою КМУ від 31.10.2018 № 938 було затверджено нову редакцію Статуту позивача. Отже, додана до позовної заяви довіреність жодним чином не підтверджує наявність у ОСОБА_1 права на підписання позовної заяви, оскільки за вказаною довіреністю на момент звернення із позовом до суду представник позивач ОСОБА_1 діє на підставі вже нечинної редакції Статуту ПАТ "Українська залізниця". Разом з тим, статут в чинній редакції до позовної заяви не надано. За викладених обставин, відповідач вбачає наявними підстави для залишення позову без руху згідно із частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України для усунення недоліків, шляхом надання доказів на підтвердження повноважень осіб, що підписали позовну заяву;

- позивачем не надано доказів зайнятості всіх колій станції Терни, передбачених пунктом 6 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії;

- позивачем не доведено факт зайнятості колій на станції Терни саме з вини відповідача; акти загальної форми, що додані до позовної заяви, враховуючи кількість вагонів та періоди їх затримки, не доводять того факту, що усі колії станції Терни у зазначені періоди були зайняті з вини відповідача, тобто не доведено вини вантажовласника у неможливості прийняти вагони. Відповідач зазначає, що він був готовий прийняти на свої під`їзні колії спірні вагони, затримані відповідно до наказу № 941;

- всупереч пункту 12 Інструкції оформлення затримки поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці (далі - Інструкція), затвердженої наказом начальника Криворізької дирекції залізничних перевезень, під час дії наказу № 941 по станції Рядова раніше відправлено поїзд, що було затримано пізніше за наказом № 34. При цьому, відповідач наголошує, що позивачем не зазначено підстав відправлення пізніше затриманого потягу за наказом № 34 раніше, ніж потягу, затриманого за наказом № 941. Таким чином, відповідач вважає, що поїзним диспетчером дирекції в порушення пункту 12 Інструкції, "штучно" затримано вагони, затримані за наказом № 941, у зв`язку з чим позивачем неправомірно та необґрунтовано було зроблено розрахунок заборгованості за наказом № 941. Відповідач зазначає, що у позивача була можливість закінчити дію наказу №941, починаючи з 07.01.2019 11:00 год. Враховуючи викладене, відповідач здійснив власний розрахунок та вважає, що правомірним є розмір плати за користування вагонами в сумі 344 977 грн. 68 коп. та збір за зберігання вантажу в сумі 316 491 грн. 72 коп., а всього є обґрунтованими вимоги у розмірі 661 469 грн. 40 коп.

Від відповідача на електронну пошту суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. суду № 34581/19 від 02.08.2019), яка в подальшому надійшла в оригіналі поштою (вх. суду № 34694/19 від 02.08.2019), у якій він просив суд забезпечити проведення судового засідання у справі, що призначене на 05.08.2019 об 11:30 год. у режимі відеоконференції; визначити Господарський суд Дніпропетровської області відповідальним за проведення відеоконференції під час вищевказаного судового засідання та про результати розгляду клопотання повідомити Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат". Відповідачем також зазначено, що найближчий суд, до якого може прибути його представник для участі у вищевказаному судовому засіданні у режимі відеоконференції - Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

Ухвалою суду від 02.08.2019 було відмовлено у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка надійшла засобами електронного зв`язку.

Ухвалою суду від 05.08.2019 було відмовлено у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка надійшла поштою.

Від позивача надійшло клопотання (вх.суду № 34719/19 від 05.08.2019), в якому він просив суд відкласти підготовче засідання на іншу дату, посилаючись на зайнятість свого представника в іншому судовому засіданні.

Від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.суду № 34722/19 від 05.08.2019), в якій він зазначає слідуюче:

- щодо наявності вини відповідача, позивач додатково вказує про те, що підготовка залізницею на коліях станції порожніх власних вагонів під навантаження - звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору та ЄТП, у той же час, як не забирання відповідачем вагонів, що простоювали на станції призначення за актами форми ГУ-23, є порушенням вимог статей 46, 47 Статуту залізниць України, пунктів 33, 34 Правил видачі вантажів;

- визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технологічної роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів;

- обов`язок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями при видачі наказу про затримку не передбачений жодним нормативним актом. Отже, ні законом ні договором між сторонами не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинні бути зайнятими;

- спірні плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу залізницею було розраховано відповідно до норм Правил користування вагонами та контейнерами, Правил зберігання вантажу, Правил розрахунків за перевезення вантажів, на підставі п.п. 2.1 п. 2 Розділу III Тарифного керівництва № 1, ставок плати за користування, наведеними в Розділі V Тарифного керівництва № 1, керуючись правилами пунктів 5.2., 5.4. Розділу II Тарифного керівництва № 1 при округленні сум платежів, з урахуванням коригуючого коефіцієнту згідно з Наказом Мінінфраструктури № 357 від 20.10.2017. Отже, плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу позивачем розраховано на підставі норм чинного законодавства. Розрахунок відповідача, наведений ним у відзиві на позовну заяву, не містить нормативного обґрунтування та суперечить нормам чинного законодавства;

- щодо наявності повноважень представника на підписання позовної заяви позивач зазначив, що зміна типу акціонерного товариства та його найменування не є підставою для припинення представництва за виданими довіреностями, отже позовну заяву підписано особою, яка має на це повноваження.

У підготовче засідання 05.08.2019 з`явився представник відповідача.

Представник позивача у вказане судове засідання не з`явився, при цьому, судом було враховано наявність клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Оскільки повноважний представник позивача у судове засідання 05.08.2019 не з`явився, суд був позбавлений можливості вирішити питання, передбачені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України. З метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, господарський суд вважав за необхідне задовольнити клопотання позивача та відкласти підготовче засідання у справі.

Так, ухвалою суду від 05.08.2019 підготовче засідання було відкладено на 09.09.2019.

Ухвалою суду від 05.08.2019 заяву (відповідь на відзив) Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" було залишено без руху; встановлено строк для усунення недоліків - 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме для подання до суду доказів направлення Приватному акціонерному товариству "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" копії відповіді на відзив з доданими до неї документами (поштовий опис вкладення з поіменним переліком документів та фіскальний чек).

На виконання вказаної ухвали, позивачем разом з супровідним листом (вх.суду № 35972/19 від 12.08.2019) було долучено до матеріалів справи докази направлення відповідачу відповіді на відзив.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.суду № 37248/19 від 16.08.2019), в яких він зазначав таке:

- всупереч Інструкції оформлення затриманих поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці, диспетчер залізниці після вивільнення необхідних для відправки затриманих потягів колій на станції призначення, не закінчив дію наказу № 941, а закінчив дію пізніше виданого наказу № 34, та доставив вагони, затримані за цим наказом, в той час як вагони, затримані за наказом № 941, продовжували затримуватись на станції Рядова. Позивач наголошує, що поїзний диспетчер при наявності вільних колій станції призначення надає пріоритет у перевезенні вантажів, які йдуть за графіком руху, з метою уникнення відповідальності залізниці від штрафу за прострочення в доставці вантажу. Затримані вагони не є графітовими, тобто для їх відправлення необхідні такі умови: вільні колії на станції призначення; наявність вільного локомотиву і локомотивної бригади; вільні колії поміжних станцій для пропуску даних вагонів. Однак зазначене вище не обґрунтовує причини можливості відправлення затриманих пізніше потягів та причини відсутності можливості відправлення вагонів, які були затримані першими згідно з наказом № 941. Навпаки, зазначені пояснення позивача визначають, що для вагонів, затриманих на станції Рядова, згідно зі спірним наказом № 941 та наказом № 34, були рівні можливості відправки та однакова поїзна обстановка на дільниці, а тому залізниця повинна була в даному випадку надати безперечний пріоритет та закінчити дію наказу № 941 - 07.01.2019 об 11:00 год. (час закінчення дії наказу № 34). Відповідач зауважує, що зазначені вище дії поїзного диспетчера с порушенням статті 13 Цивільного кодексу України, відповідно до якої не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. Тобто, з аналізу дій диспетчера можливо зробити висновок щодо "штучного" подовження періоду затримки вагонів з вини відповідача з метою стягнення більшої плати за користування вагонами та збору зберігання вантажу. З системного аналізу дій диспетчера можливо зробити висновок, що вагони затримуються на шляху слідування без фактичного аналізу наявності вільних та зайнятих колій на станції призначення, а з метою "штучної" затримки вагонів з вини відповідача;

- дії залізниці порушили інтереси вантажовласника, оскільки нарахування проводяться по кількості затриманих вагонів (по спірному наказу № 941 затримано нагони на 3 доби більше, ніж по наказу № 34), а залежно від терміну збільшується відповідні тарифи для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. Таким чином, затримка вагонів на шляху прямування згідно з наказом № 941 мала місце по незалежним від відповідача причинам. Дії диспетчера призвели до неправильного закінчення дії наказу №941 і, як наслідок, відповідач надав свій розрахунок з врахуванням того, що диспетчер мав закінчити дію спірного наказу раніше - 07.01.2019 об 11:00 год.

У судове засідання 09.09.2019 з`явилися представники позивача та відповідача.

У підготовчому засіданні 09.09.2019 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У зв`язку з виконанням завдань підготовчого провадження, ухвалою суду від 09.09.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.09.2019.

Від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (вх.суду № 41452/19 від 16.09.2019), в яких він у письмовому вигляді надав інформацію, повідомлену у підготовчому засіданні 09.09.2019, щодо наявних описок у тексті позовної заяви та відповіді на відзив.

Заперечення відповідача щодо неможливості подання таких пояснень на стадії розгляду справи по суті судом відхиляються, оскільки такі пояснення були надані представником позивача в усній формі у судовому засіданні 09.09.2019 на стадії підготовчого провадження, та в подальшому повторені лише в письмовій формі.

У судове засідання 16.09.2019 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 16.09.2019 виклав зміст позовних вимог, навів доводи в їх обґрунтування; надав пояснення з приводу обставин, викладених у всіх заявах по суті справи, поданих у підготовчому провадженні.

Представник відповідача у судовому засіданні 16.09.2019 проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву; також представником відповідача було надано пояснення з приводу обставин, викладених у всіх заявах по суті справи, поданих у підготовчому провадженні.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі, а також представниками позивача та відповідача у судовому засіданні 16.09.2019 наголошено на тому, що ними повідомлені суду всі обставини та долучені до матеріалів справи всі докази, необхідні для правильного вирішення спору.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 16.09.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 14.12.2017 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - залізниця, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії, відповідач) укладено договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ "Укрзалізниця" № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч (далі - договір, а.с.101-104 у томі 1), відповідно до пункту 1 якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, яка примикає до станції Терни стрілками №№ 2, 4, 6 у парній горловині станції та до Рядова - стрілкою № 8 до колії № VI станції Рядова. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено по станції Терни біля:

- маневрового світлофору М10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки №2 станції Терни;

- маневрового світлофору М8, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки № 4 станції Терни;

- маневрового світлофору М6, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки № 6 станції Терни; по станції Рядова біля вхідного світлофору - Чк, розташованого на відстані 500 м від вістряка стрілки № 8 станції Рядова.

Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268 700 погонних метрів (пункт 2 договору).

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України (пункт 4 договору).

Відповідно до пункту 5 договору здавання вагонів для під`їзної колії зі станції Терни, Рядова здійснюється:

- порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години;

- порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години;

- вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання;

- інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції, нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу, передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Згідно з пунктом 6 договору вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПівнГЗК", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПівнГЗК", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (пункт 8 договору).

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (пункт 11 договору).

Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 15,0 год. (пункт 12 договору).

Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (пункт 13 договору).

Відповідно до пункту 14 договору власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Пунктом 15 договору встановлено, що власник копії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.

Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України.

У пункті 19 договору сторони погодили, що договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 23.12.2017 до 23.12.2022 включно.

Доказів припинення, зміни, визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

На виконання вказаного договору, в грудні 2018 року за накладними 42620617, 41956202, 42620658, 00002139, 00002147, 00002146, 00002142, 00002145, 14290, 00002144, 72870, 14289, 2151-47377-7, 14291, 14292, 14499, 14498, 14501, 14497 залізницею прийнято вантаж - глину бентонітову та порожні власні вагони для перевезення на адресу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (а.с.79-100 у томі 1).

Згідно із зазначеними накладними, станція та залізниця призначення Терни Придніпровської залізниці.

На шляху прямування на підставі наказу № 941 від 24.12.2018 (а.с. 106 у томі 1) були затримані вагони (голова № 60033636, хвіст № 59956177 у кількості 44 вагони, індекс поїзда 4572-27-4573 з вантажем 28 - глина, 16 - на своїх осях, що перевозяться у поїзді № 3617) на станції Рядова Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією призначення - Терни Придніпровської залізниці з причини скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу (а.с. 106 у томі 1).

За наведеним фактом станцією затримки вагонів - Рядова Придніпровської залізниці у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акт про затримку вагонів форми ГУ-23а - № 221 від 24.12.2018 (а.с. 109 у томі 1) та акт загальної форми ГУ-23 № 5659 від 24.12.2018 (а.с. 108 у томі 1).

Повідомлення про затримку вагонів № 427 (станція Рядова Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 3617, індекс 4572-27-4573, отримане відповідачем 24.12.2018 о 15:40 год. (а.с. 107 у томі 1).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 221 від 24.12.2018 затримані вагони, що прибули поїздом № 3015 24.12.2018 о 07 год. 32 хв. відправлені поїздом № 3617 - 10.01.2019 о 04 год. 55 хв. (а.с. 109 у томі 1).

Відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Так, на станції Терни Придніпровської залізниці, відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами сторонами складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника - Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат": №№ 5412, 5419, 5420, 5423, 5428, 5429, 5434, 5435, 5436, 5441, 5445, 5446, 5450, 5453, 5454, 5460, 5461, 5462, 5465, 5466, 5472, 5473, 5474, 5478, 5481, 5482, 5484, 1, 5, 6, 8, 9, 10, 17, 19, 20, 21, 22, 23, 27, 31, 32, 34, 35, 43, 44, 45, 48, 53, 56, 57, 58, 62, 63, 64, 67, 68, 69, 72, 73, 76, 80, 81, 83, 85, 89, 107, 108 стосовно зайнятості колій призначення вагонами у період, який охоплює період з моменту прибуття спірних вагонів на станцію підходу Рядова і до закінчення їх затримки (а.с. 46-78 у томі 1).

Зазначені акти складені після закінчення затримки вагонів, в них відповідно до пункту 8 Правил користування вагонами та контейнерами вказано час початку та закінчення затримки вагонів, їх номери, акти засвідчені підписами представників як залізниці так і вантажоотримувача, які підписавши їх погодились з даними, зазначеними в цих актах, у тому числі, щодо періоду затримки вагонів.

При цьому, згідно з абзацом 1 статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Так, позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під`їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника. Відповідні записи-повідомлення відображені у Книгах форми ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Терни Придніпровської залізниці (а.с.110-138 у томі 1).

Враховуючи наведені вище обставини, за весь час затримки вагонів на підходах до станції Терни з вини вантажовласника позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача плату за користування спірними вагонами у загальній сумі 407 316 грн. 48 коп., яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ 11019004, 14019005, 11019011, 11019022, 11029074, 10029015, 09029014, 13029076, 13029075 (в частині заявлених до стягнення сум відомості представником відповідача підписані із застереженням про затримку вагонів по незалежним від відповідача причинам, затримку відповідач вважає штучною, а.с.25-42 в томі 1) та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 № 24019002 в сумі 389 528 грн. 40 коп. (картка представником відповідача підписана також із застереженням про затримку вагонів по незалежним від відповідача причинам, затримку відповідач вважає штучною, а.с.43 в томі 1).

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем зазначених сум плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, та інших нормативних актів, прийнятих у відповідності до них та які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті 908 та статтею 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів) (стаття 71 Статуту залізниць України).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Судом встановлено, що накладні №№ 42620617, 41956202, 42620658, 00002139, 00002147, 00002146, 00002142, 00002145, 14290, 00002144, 72870, 14289, 2151-47377-7, 14291, 14292, 14499, 14498, 14501, 14497 містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Слід відзначити, що порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілісності та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17.

Одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом (стаття 46 Статуту залізниць України).

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов`язанні.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (пункт 9 Правил користування вагонами і контейнерами).

Згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; при затримці - з моменту затримки.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Так, відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317) збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5 грн. 90 коп. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (пункт 6 Правил користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до пунктів 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 Правил користування вагонами і контейнерами).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (пункт 12 Правил користування вагонами і контейнерами).

Розмір плати за користування вагонами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством (пункт 14 Правил користування вагонами і контейнерами).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником (відповідачем) - Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

Матеріалами справи підтверджується, що станціями призначення та затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки відповідно до наказу № 941 від 24.12.2018 згідно із Тарифним керівництвом № 1 розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№ 11019004, 14019005, 11019011, 11019022, 11029074, 10029015, 09029014, 13029076, 13029075 у загальній сумі 407 316 грн. 48 коп. та збір за зберігання вантажів за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 №24019002 в розмірі 389 528 грн. 40 коп.

Дослідивши розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, здійснені позивачем та додані до позовної заяви (а.с.17-24 у томі 1), суд прийшов до висновку, що вони є такими, що виконані у відповідності до норм чинного законодавства та обставин справи, є обґрунтованими та арифметично вірними.

З приводу заперечень відповідача, викладених у його заявах по суті справи, суд вважає за необхідне зазначити слідуюче.

Заперечення відповідача щодо відсутності у представника позивача права на підписання позовної заяви відхиляються судом з наступних підстав.

Статтею 248 Цивільного кодексу України визначено підстави припинення представництва за довіреністю, зокрема це: у разі закінчення строку довіреності; скасування довіреності особою, яка її видала; відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; припинення юридичної особи, яка видала довіреність.

Частиною 1 статті 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Як вбачається з матеріалів справи, щодо підприємства-позивача не відбулося реорганізації чи ліквідації, оскільки відповідно до статті 5 Закону України "Про акціонерні товариства" зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Отже, всі укладені правочини (в тому числі видача довіреностей), стороною яких є ПАТ "Укрзалізниця", залишаються чинними, а зміна типу та найменування товариства не припиняє і не змінює права та обов`язки сторін за укладеними правочинами і не потребує обов`язкового внесення змін до них.

З огляду на викладене, зміна типу акціонерного товариства та його найменування, не є підставою для припинення представництва за виданими раніше довіреностями.

Заперечення відповідача в частині відсутності його вини у затримці спірних вагонів спростовуються наступним.

Згідно з частиною 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до пункту 5 договору здавання вагонів, для під`їзної колії зі станцій Терни, Рядова здійснюється: порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години; порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години; вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту-їх прибуття на станцію примикання; інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції, нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень, форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії "Придніпровська залізниця" для Приватного акціонерного товариства "Північного гірничо-збагачувального комбінату", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" для Приватного акціонерного товариства "Північного гірничо-збагачувального комбінату", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії (пункт 6 договору).

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (пункт 8 договору).

Відповідач посилається на пункт 12 Інструкції оформлення затримки поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці із зазначенням, що позивачем не вказано жодних причин відправлення пізніше затриманих потягів за наказом № 34 раніше потягів, затриманих за наказом № 941; поїзним диспетчером дирекції в порушення пункту 12 Інструкції "штучно" затримано вагони, затримані за наказами № 941.

Так, згідно з абзацом 5 пункту 12 Інструкції оформлення затримки поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці, (затвердженої наказом начальника залізниці № 75/Н від 08.02.2011) при поновленні приймання вагонів вантажовласником, зі станцій затримки у першу чергу повинні відправлятись вагони, які вказані у заявці вантажовласника, з урахуванням поїзної обстановки на дільниці, а за відсутності заявки -враховувати можливість відправлення вагонів, які були затримані першими.

З цього приводу суд зазначає, що зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку Укрзалізниці і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

Підпунктом 14.2.1. пункту 14.2. Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 № 507, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.

Відповідно до пункту 16.4. Правил технічної експлуатації залізниць України (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996р. № 411) черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

Наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту. Отже, на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів (також і поїздів відповідача).

Відповідно до частин 1 статей 74 та 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що прийняті до перевезення позивачем спірні вагони були затримані на шляху прямування через скупчення на станції призначення вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з вини відповідача.

При цьому, позивачем дотримано порядок дій та складено відповідні акти на засвідчення зазначених обставин відповідно до вимог чинного законодавства, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу, а приймання потягів визначається диспетчером з урахуванням цілої низки поточних факторів, а не тільки наявністю вільних колій на станції.

Приймаючи рішення у даній справі, судом також враховано, що пунктом 14 договору передбачено, що власник колії сплачує Залізниці плату за користування вагонами та плату за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї), згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та Правилами зберігання вантажів.

Крім того, у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17 та від 22.06.2018 у справі №904/7535/17 викладено правову позицію про наявність вини відповідача у затримці вагонів на станціях підходу і правомірність нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів, як вантажу.

Слід відзначити, що наявність вільних під`їзних колій на станції за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором та вказаними нормативними документами заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення.

Таким чином, відповідач не спростував доводів позивача, не надав доказів того, що мав можливість прийняти спірні вагони, а також не довів наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на положення статті 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких, згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за користування вагонами у розмірі 407 316 грн. 48 коп. та збору за зберігання вантажу у розмірі 389 528 грн. 40 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 11 952 грн. 67 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у загальному розмірі 796 844 грн. 88 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район; ідентифікаційний код 00191023) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) 407 316 грн. 48 коп. - плати за користування вагонами, 389 528 грн. 40 коп. - збору за зберігання вантажу та 11 952 грн. 67 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16.09.2019.

Суддя Ю.В. Фещенко