УХВАЛА

м. Київ

17.09.2019Справа № 910/4906/18

За заявою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра

Анатолійовича

про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дафна Мей Юкрейн"

до ОСОБА_1

про визнання правочину недійсним та стягнення 1.791.163,15 грн.

суддя Сівакова В.В.

секретар судових засідань Кимлик Ю.В.

За участю

приватного виконавця Гненного Д.А.

ВСТАНОВИВ:

20.04.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дафна Мей Юкрейн" до ОСОБА_1 про:

- визнання недійсним посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. за реєстровим номером 4723 договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт Фешн Студія" від 01.12.2016, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дафна Мей Юкрейн";

- про стягнення 1.791.163,15 грн., що були отримані ОСОБА_1 на виконання договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт Фешн Студія" від 01.12.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від № 910/4906/18 від 06.09.2018 позов задоволено повністю та

- визнано недійсним посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. за реєстровим номером 4723 договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт Фешн Студія" від 01.12.2016, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дафна Мей Юкрейн".

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дафна Мей Юкрейн" 1.791.163,15 грн, що були отримані ОСОБА_1 на виконання договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт Фешн Студія" від 01.12.2016 та 28.629,45 грн витрат по сплаті судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва № 910/4906/18 від 13.09.2019 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дафна Мей Юкрейн" 25.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

11.10.2018 на виконання рішення від 06.09.2018 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

18.10.2018 на виконання додаткового рішення від 13.09.2018 Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2018 у справі № 910/4906/18 залишено без мін.

13.09.2019 до Господарського суду міста Києва від приватного виконавця Гненного Дмитра Анатолійовича надійшло подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України приватний виконавець зазначає наступне. Встановити майновий стан боржника неможливо, боржник без поважних причин не з`являється за викликом приватного виконавця Гненного Д.А та вимоги виконавчого документу не виконує.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 57533944 від 26.10.2018 приватним виконавцем Гненним Дмитром Анатолійовичем відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/4906/18 від 11.10.2018, зобов`язано боржника ( ОСОБА_1 ) подати декларацію про доходи та майно та сплатити суму боргу з урахуванням виконавчого збору.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 57538484 від 26.10.2018 приватним виконавцем Гненним Дмитром Анатолійовичем відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/4906/18 від 18.10.2018, зобов`язано боржника ( ОСОБА_1 ) подати декларацію про доходи та майно та сплатити суму боргу з урахуванням виконавчого збору.

Відповідно до відомостей, наданих на запити приватного виконавця, боржнику на праві власності належить квартира загальною площею 68,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка передана в іпотеку громадянці Республіки Білорусь ОСОБА_2 . Також приватним виконавцем було встановлено, що джерела доходів у боржника відсутні, у власності боржника будь-яке рухоме майно відсутнє, відкритих рахунків у фінансових установах немає, зареєстрованих транспортних засобів немає, пакетами акцій емітентів боржник не володіє, право власності/користування земельними ділянками на території м. Києва та Київської області за боржником не зареєстровано.

Приватний виконавець здійснював вихід за адресою: АДРЕСА_1 , проте, боржника не виявлено, про що останнім складено акти державного виконавця від 03.11.2018 та 13.11.2018.

У відповідності до ст. 337 Господарського процесуального кодексу України розгляд подання призначено на 17.09.2019, про що повідомлено приватного виконавця Гненного Д.А., згідно телефонограми від 13.09.2019.

Приватний виконавець Гненний Д.А. в судовому засіданні 17.09.2019 вимоги заяви підтримав повністю.

Розглянувши матеріали, Господарський суд міста Києва встановив:

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Слід зазначити, що право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Проте, приватним виконавцем не надано суду доказів ухилення боржника від виконання рішення суду.

Окрім того, приватний виконавець не надав будь-яких доказів в підтвердження наявності наміру у боржника перетнути державний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України, тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Приватний виконавець не надав відповідних доказів у необхідності застосування обмеження фізичної особи-боржника у праві виїзду за кордон як виключного заходу забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Враховуючи викладене та те, що наявність лише самого зобов`язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, а приватним виконавцем не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та приватним виконавцем вичерпано всі заходи, надані йому Законом України «Про виконавче провадження», заява приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 234, 337 Господарського процесуального кодексу України , суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України відмовити.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова