РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.09.2019Справа № 910/6336/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра"

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг

про визнання недостовірної інформації, спростування інформації та відшкодування шкоди у розмірі 1000 000,00 грн.

за участю представників:

позивача: Хруленко М.В.

відповідача: Зайченко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про:

- визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" інформацію, розміщену Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у мережі інтернет за посиланням https://www.nfp.gov.ua/ua/Zupynennia-obmezhennia-diialnosti-finansovykh-ustanov.html «Зупинення, обмеження діяльності фінансових установ», в частині включення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" (нове найменування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Короленко, будинок 21, ідентифікаційний код 21870998)) до переліку фінансових установ, щодо якої застосовано захід впливу у вигляді анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності;

- визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" інформацію, розміщену Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у мережі інтернет за посиланням https://www.nfp.gov.ua/ua/Pro-skarhy-na-finansovi-ustanovy/27330.html, в частині включення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" (нове найменування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Короленко, будинок 21, ідентифікаційний код 21870998)) до таблиці № 2 «Інформація про страхові компанії, у яких анульовані (відкликані) ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг, та/або страхові компанії, виключені з Державного реєстру фінансових установ, на дії яких надходили звернення»;

- зобов`язання Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг спростувати вказану інформацію шляхом розміщення на головній сторінці офіційного веб-сайту Нацкомфінпослуг https://www.nfp.gov.ua/офіційного повідомлення та стягнення шкоди в розмірі 1 000 000, 00 грн., завданої діловій репутації позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6336/19. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 18.06.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 12.06.2019 відповідач подав письмовий відзив, в якому проти позову заперечував, зазначив, що жодного розпорядження відносно ПАТ "Страхова компанія "Саламандра" та ПАТ "Страхова компанія "Дім Страхування" Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг не приймалося. Посилаючись, що 29.06.2017 відповідачем прийнято розпорядження «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування", проте Нацкомфінпослуг не оприлюднювала будь-якої інформації, яка принижує ділову репутацію позивача.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 18.06.2019 представник позивача подав письмову відповідь на відзив.

У судовому засіданні 18.06.2019 представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

З метою надання можливості позивачу подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у судовому засіданні 18.06.2019 задоволено клопотання представника позивача та відкладено підготовче засідання до 09.07.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 09.07.2019 представник відповідача подав письмові заперечення.

У судовому засіданні 09.07.2019 представник позивача подав клопотання про витребування у відповідача доказів.

Для надання можливості представнику відповідача подати письмові пояснення щодо клопотання позивача, у судовому засіданні з 09.07.2019 до 16.07.019 оголошувалась перерва.

У судовому засіданні 16.07.2019 представник відповідача подав письмові заперечення на клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні 16.07.2019 розглянуто клопотання позивача про витребування у відповідача доказів.

З метою встановлення правомірності заявлених позовних вимог, за результатами розгляду поданого клопотання, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2019 в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України витребувано у Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг наступні відомості про:

- точну дату та час коли на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за посиланням https://www.nfp.gov.ua/ua/Zupynennia-obmezhennia-diialnosti-finansovykh-ustanov.html

"Зупинення, обмеження діяльності фінансових установ" було розміщено інформацію про приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Дім Страхування" в колонці "Стан виконання" з інформацією "Розпорядження набирає чинності з 30.07.2017";

- точну дату та час коли на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за посиланням https://www.nfp.gov.ua/ua/Zupynennia-obmezhennia-diialnosti-finansovykh-ustanov.html

"Зупинення, обмеження діяльності фінансових установ" було замінено інформацію про приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Дім Страхування" в колонці "Стан виконання" з інформації "Розпорядження набирає чинності з 30.07.2017" на інформацію "скасування судовим рішенням по справі № 826/11322/17 набрало законної сили 15.05.2018", продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання до 13.08.2019.

На виконання вимог суду, викладених в ухвалі від 16.07.2019 про витребування доказів 01.08.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) представник відповідача подав письмові пояснення.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 12.08.2019 представник відповідача подав клопотання про витребування у позивача доказів, що підтверджують викладені в позовній заяві та відповіді на відзив обставини, які підтверджують відмову клієнтів ПАТ "Страхова компанія "Саламандра" від послуг та обґрунтований розрахунок суми шкоди завданої діловій репутації.

У судовому засіданні 13.08.2019 розглянуто клопотання відповідача про витребування доказів.

Відповідно до частини другої статті 81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Оскільки відповідачем не надано обґрунтувань які саме обставини, можуть підтвердити заявлені до витребування докази, або ж які саме аргументи, зазначені докази можуть спростувати, у судовому засіданні 13.08.2019 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні 13.08.2019 представник відповідача подав додаткові пояснення на виконання вимог суду, викладених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 16.07.2019.

У судовому засіданні 13.08.2019 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/6336/19 до судового розгляду по суті на 17.09.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 16.09.2019 представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи витягів з фінансової звітності ПАТ "Страхова компанія "Саламандра" за 2016-2018 роки.

Представник позивача у судовому засіданні 17.09.2019 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 17.09.2019 представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 17.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем у справі 29.06.2017 прийнято два окремі розпорядження №2962 та №2963, якими (фактично - двічі) анульовано всі ліцензії на здійснення страхової діяльності, що мав позивач.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2017 у справі №826/11254/17 визнано протиправним та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, (відповідач у даній справі) №2962 від 29.06.2017 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Саламандра-Україна».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2017 у справі №826/11322/17 визнано протиправним та скасовано розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, (відповідач у даній справі) №2963 від 29.06.2017 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Саламандра-Україна». Резолютивна частина рішення залишена судом апеляційної інстанції без змін.

Таким чином, судовими рішеннями, що набули законної сили, у справах №826/11254/17 та №826/11322/17 встановлено факт протиправності обох актів відповідача - розпоряджень №2962 та №2963 від 29.06.2017.

Залишаючи в силі рішення місцевого суду колегією суддів Київського апеляційного адміністративного суду в обох справах окремо відзначено, що протиправні рішення прийнято відповідачем з порушенням встановленої законодавством процедури, незважаючи на наміри позивача виконувати заявлені до нього вимоги та з застосуванням найсуворішого заходу впливу зі встановленого статтею 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» переліку - анулювання ліцензії, яким за визначенням частини першої статті 16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» є позбавлення ліцензіата права на провадження (визначеного ліцензією) виду господарської діяльності.

З урахуванням того, що відповідачем анульовано всі ліцензії, які мав позивач, та зважаючи, що страхування є виключним видом діяльності в силу приписів статті 2 Закону України «Про страхування», прийняття відповідачем протиправних актів фактично створило всі передумови для банкрутства юридичної особи позивача.

Не відволікаючись на точні розрахунки, суд зважаючи виключно на наведені у відзиві цифри, робить приблизний висновок, що у результаті прийняття відповідачем розпоряджень №2962 та №2963 позивач мав втратити понад 122 мільйона гривень сукупного річного доходу від здійснення страхової діяльності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 184 Рішення у справі «Промислово-фінансовий Консорціум «Інвестиційно-металургійний Союз» проти України» Європейський суд з прав людини відзначив, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції включає в себе три норми: перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, носить загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає, що держави мають право, серед іншого, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Друга і третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, повинні тлумачитися у контексті загального принципу, закріпленого першою нормою.

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту надає право на позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держава має право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів» (пункт 185 того ж Рішення).

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання було обґрунтовано пропорційним переслідуваній меті. Необхідний справедливий баланс не буде встановлений, якщо на відповідну особу покладений особистий та надмірний тягар (пункт 188 того ж Рішення).

Прийняття відповідачем протиправних розпоряджень №2962 та №2963 від 29.06.2017 повністю не відповідають наведеним вище критеріям можливого втручання держави у здійснення цивільних прав особою приватного права і, відповідно, є прямим порушенням наведеної вище позитивно-правової норми статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У той же час, матеріали справи та фактичні обставини свідчать, що неправомірна поведінка відповідача не обмежувалась лише дією з прийняття самих протиправних ненормативних актів щодо позивача.

Відповідачем додатково вчинено ряд дій, які фактично дискредитують діяльність позивача, шляхом оприлюднення як на власному інтернет ресурсі так і у публічних виступах посадових осіб неповної інформації щодо розпоряджень №2962 та №2963 від 29.06.2017.

Суд не може погодитись з доводами відзиву про те, що відповідачем не приймалось розпоряджень про анулювання ліцензій і не оприлюднювалась відповідна інформація стосовно позивача у даній справі, оскільки мова йде про одну юридичну особу, що має ідентифікаційний код 21870998. Зміна назви позивачем не змінює правовідносин сторін, що виникли внаслідок протиправних дій відповідача, та не надає жодної підстави для твердження відзиву про «не оприлюднення» негативної інформації стосовно позивача. Більше того, у зміні назви юридичної особи вбачається намір позивача зменшити негативний вплив на його господарську діяльність дій відповідача, які не знаходяться у межах правового поля.

Крім того, суд не може погодитись і з доводами відповідача про достовірність оприлюдненої ним та його посадовими особами інформації щодо позивача. Достовірною є та інформація, що повністю відповідає всім обставинам.

Розповсюдження інформації про набуття чинності рішеннями про анулювання ліцензій позивача з 30.07.2017 з наголосом на припиненні профільної діяльності та одночасне умовчування про факт зупинення дії цього рішення з моменту звернення ліцензіара зі скаргою до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування на підставі частини восьмої статті 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» не може бути визнано судом розповсюдження достовірної інформації.

Відповідно до частини восьмої статті 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензія, стосовно якої орган ліцензування прийняв рішення про анулювання і щодо якої Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування розглядається апеляція на рішення органу ліцензування, є чинною до дня прийняття відповідного рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Відповідачем на виконання ухвали суду про витребування відомостей надано письмові пояснення, з яких вбачається (абзац другий та третій сторінки другої), що відповідачем лише 28.05.2019 (після подання даного позову та більш як через рік після прийняття судом апеляційної інстанції рішень у справах №826/11254/17 та №826/11322/17) змінено інформацію про набуття чинності рішеннями про позбавлення позивача ліцензій з 30.07.2017 на інформацію про скасування цього ненормативного акту судовим рішенням у справі №826/11322/17.

При цьому, факт встановлення судом протиправності дій відповідача взагалі не було відображено при заміні розміщеної на офіційному інтернет ресурсі органу державної влади інформації, хоча судовими рішеннями у перш за все визнано розпорядження №2962 та №2963 саме протиправними. Скасування з моменту їх прийняття є лише правовим наслідком визнання факту протиправності.

Будь-яка особа, що бажала перевірити наявність у позивача права здійснювати страхову діяльність, протягом майже як двох років з червня 2017 по 28.05.2019 на офіційному інтернет ресурсі відповідача, що є офіційним органом державного нагляду з питань здійснення страхової діяльності на території України, отримала б інформацію про відсутність у позивача з 30.07.2017 такого права.

Посилання відповідача, наведені у третьому розділі відзиву, про невнесення ним до реєстру фінансових установ інформації про анулювання ліцензій лише доводить вірність аргументів позову та чітке усвідомлення посадовими особами відповідача неправомірності власної поведінки.

Неправомірність поведінки учасника господарсько-правових відносин, у тому числі і наділеного владними повноваженнями, визначається невідповідністю його дій або бездіяльності нормам та принципам права, соціальною шкодою та недопустимістю.

Відповідно до частини п'ятої статті 19 Господарського кодексу України незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Частиною другою статті 34 Господарського кодексу України визначено, що дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних з особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 Цивільного кодексу України).

Під час розгляду даного спору позивачем доведено суду, що ухвалення неправомірних рішень та поширення відповідачем протягом майже двох років завідомо неточних і неповних відомостей про відсутність ліцензій та відповідно - права здійснювати страхову діяльність на офіційному веб-ресурсі органу державної влади та у публічних виступах посадових осіб цього органу є правопорушенням, яке може завдати та завдало значної шкоди діловій репутації позивача.

Особистим немайновим благом, яке охороняється цивільним законодавством, є, зокрема, ділова репутація (частина перша статті 201 Цивільного кодексу України).

Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

За приписами статті 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту права визначено відшкодування немайнової шкоди.

Шкодою визначається будь-яке знецінення майнового або немайнового блага, що охороняється правом.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, у тому числі, у приниженні ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, враховуючи правову природу немайнової шкоди діловій репутації законодавцем не покладається на заявника обов'язок надання суду будь-яких розрахунків. Відповідно, судом відхилено доводи відповідача про відсутність цих розрахунків як підставу для відмови у позові.

Підставою для задоволення позову у справах про захист ділової репутації юридичної особи є сукупність усіх обставин юридичного складу правопорушення, а саме: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб; поширена інформація стосується позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. За відсутності хоча б однієї із наведених обставин підстав для задоволення позовних вимог немає.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Судом встановлено, що протягом червня 2017 року - травня 2019 року відповідачем було прийнято два протиправних рішення про позбавлення позивача права здійснювати профільну діяльність, розповсюджено неповну інформацію про дію цих рішень у часі, при цьому, починаючи з 15.08.2018 (дата набуття чинності судовими рішеннями апеляційної інстанції у справах №826/11254/17 та №826/11322/17) відповідач продовжував поширювати вже завідомо неправомірно інформацію стосовно позивача.

Таким чином, мало місце триваюче правопорушення відповідача, завдання саме цими правопорушеннями шкоди діловій репутації позивача, при цьому шкода знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв'язку з неправомірною поведінкою відповідача.

Виходячи з наведеного, позивач має право на відшкодування немайнової шкоди за рахунок відповідача.

У той же час, суд виходить з того, що основна складова приниження ділової репутації позивача знаходиться в безпосередніх діях посадових осіб відповідача при винесенні протиправних розпоряджень №2962 та №2963, правову оцінку яким надано судовими рішеннями у справах №826/11254/17 та №826/11322/17.

Предметом даного позову заявником обрано лише приниження ділової репутації при розповсюджені відповідачем неповної інформації про ці рішення стосовно їх дії у часі.

Виходячи з принципу диспозитивності судового розгляду, межі судового дослідження, предмет та підставу позову визначає позивач.

Позивачем не включено до предмету даного судового дослідження стягнення немайнової шкоди, завданої йому прийняттям неправомірних рішень.

Це право позивач може захистити як у окремому судовому провадженні так і відмовитись від примусового захисту цього права.

Таким чином, приймаючи рішення в частині компенсаційного відшкодування приниження ділової репутації суд виходить зі встановлених позовом меж - розповсюдження відповідачем недостовірної інформації про дату набуття чинності розпорядженнями №2962 та №2963, без урахування шкоди, нанесеної самими розпорядженнями.

Як зазначалось раніше, за приписами статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір грошового відшкодування, судом приймаються до уваги всі досліджені обставини справи, у тому числі доводи відповідача про відсутність доказів реального відтоку клієнтів внаслідок поширення ним неповної інформації.

Судом враховується принцип розумності, який вимагає дотримання обґрунтованості та послідовності поведінки суб'єктів права, установлює необхідність їх розсудливості. Суб'єкти мають зважувати власні дії з урахуванням їхнього значення та наслідків, аби визначити шкоду, яку вони можуть завдати, зіставляти власну оцінку з оцінкою інших. Принцип розумності вимагає перевіряти дії цих осіб на відповідність здоровому глузду, використовуючи при цьому стандарт «звичайної розумної особи» (людини, яка має нормальний, середній рівень інтелекту, знання та життєвого досвіду).

Відповідно до вимог цивільного Закону, судом враховується і принцип справедливості, за яким правозастосування має проходити тест на пропорційність, що включає доречність, необхідність та балансування інтересів сторін (пропорційність санкції правопорушенню та його наслідкам).

Виходячи з наведеного, судом встановлено, що позовна вимога про стягнення немайнової шкоди підлягає задоволенню у розмірі 100 000 гривень.

Статтею 45 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що посадові особи національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків несуть відповідальність у порядку, визначеному законом. Шкода, заподіяна учасникам ринку фінансових послуг неправомірними діями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, при здійсненні ним своїх повноважень, підлягає відшкодуванню в повному обсязі за рахунок держави відповідно до закону

Статтею 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» одним з основних принципів діяльності держави визначено принцип відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб'єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб'єкта господарювання.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності шкода, завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державного нагляду (контролю), відшкодовується за рахунок коштів відповідних бюджетів, передбачених для фінансування цього органу, незалежно від вини такої посадової або службової особи. Посадова або службова особа органу державного нагляду (контролю) несе відповідальність у порядку регресу в розмірі виплаченого з відповідного бюджету відшкодування у зв'язку з незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю такої посадової або службової особи.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, відповідно до частини дев'ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись частиною дев`ятою статті 129, статтями 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання недостовірної інформації, спростування інформації та відшкодування шкоди у розмірі 1000 000,00 грн. задовольнити частково.

2. Визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" інформацію, розміщену Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у мережі інтернет за посиланням https://www.nfp.gov.ua/ua/Zupynennia-obmezhennia-diialnosti-finansovykh-ustanov.html «Зупинення, обмеження діяльності фінансових установ», в частині включення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" (нове найменування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Короленко, будинок 21, ідентифікаційний код 21870998)) до переліку фінансових установ, щодо якої застосовано захід впливу у вигляді анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності.

3. Визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" інформацію, розміщену Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у мережі інтернет за посиланням https://www.nfp.gov.ua/ua/Pro-skarhy-na-finansovi-ustanovy/27330.html, в частині включення Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" (нове найменування Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Короленко, будинок 21, ідентифікаційний код 21870998)) до таблиці № 2 «Інформація про страхові компанії, у яких анульовані (відкликані) ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг, та/або страхові компанії, виключені з Державного реєстру фінансових установ, на дії яких надходили звернення».

4. Зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг спростувати вказану інформацію шляхом розміщення на головній сторінці офіційного веб-сайту Нацкомфінпослуг https://www.nfp.gov.ua/офіційного повідомлення наступного змісту:

«Розміщена Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг 11.03.2019 інформація про страхові компанії, у яких анульовані (відкликані) ліцензії на право здійснення діяльності з надання фінансових послуг, та/або страхові компанії, виключені з Державного реєстру фінансових установ, на дії яких надходили звернення в частині включення до вказаного переліку Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" є недостовірною, оскільки розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.06.2017 № 2962 «Про анулювання ліцензій на провадження страхової діяльності Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім Страхування" визнано протиправним та скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018».

5. Стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, місто Київ, вулиця Бориса Грінченка, будинок 3, ідентифікаційний код 38062828) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Короленко, будинок 21, ідентифікаційний код 21870998) 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп. - шкоди, завданої діловій репутації.

6. Стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, місто Київ, вулиця Бориса Грінченка, будинок 3, ідентифікаційний код 38062828) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Короленко, будинок 21, ідентифікаційний код 21870998) 5 763 (п'ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 00 коп. - судового збору.

7. В іншій частині в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.09.2019.

Суддя Т.Ю. Кирилюк