ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Справа № 923/837/18
м.Одеса, проспект Шевченка, 29

ПІвденно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді М.А. Мишкіної,

суддів Л.О.Будішевської, К.В. Богатиря

(склад судової колегії змінений відповідно до розпоряджень керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №339 від 01.07.2019р. та №622 від 27.08.2019р.; протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019р. та від 27.08.2019р.)

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від СТОВ «Надія» - не з`явився;

від державного реєстратора відділу економічного розвитку, торгівлі, інфраструктури та надання адміністративних послуг Білозерської райдержадміністрації Херсонської області Гончарова Олега Олеговича - не з`явився;

від ОСОБА_1 - Верченко І.І. - за ордером;

від ОСОБА_2 - не з`явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія»

на рішення господарського суду Херсонської області від 05 грудня 2018 року

у справі №923/837/18

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія"

до:

- державного реєстратора відділу економічного розвитку, торгівлі, інфраструктури та надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області Гончарова Олега Олеговича;

- ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_2

про скасування реєстраційних дій

суддя суду першої інстанції: Т.А. Остапенко

час і місце ухвалення рішення: 05.12.2018р. 15.30год., м.Херсон, господарський суд Херсонської області, зала судових засідань №321

повне рішення складено 14.12.2018р.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 17.09.2019р. згідно ст.ст.233, 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

У судовому засіданні 05.03.2019р. оголошувалась перерва до 19.03.2019р.

встановив:

25.09.2018р. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» (надалі - позивач, СТОВ «Надія») звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до державного реєстратора відділу економічного розвитку, торгівлі, інфраструктури та надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області Гончарова Олега Олеговича (надалі - Відповідач-1, держреєстратор Гончаров О.О.), ОСОБА_1 (Відповідач-2), ОСОБА_2 (Відповідач-3) в якому просило суд:

- скасувати реєстраційну дію «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи від 02.08.2018р., реєстраційний номер справи 1_484_000329_81, код: 95, вчинену Державним реєстратором відділу економічного розвитку, торгівлі, інфраструктури та надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області Гончаровим О.О. на підставі заяви ОСОБА_1 ;

- скасувати реєстраційну дію «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» від 02.08.2018р., реєстраційний номер справи 1_484_000329_81, код: 31, вчинену Державним реєстратором відділу економічного розвитку, торгівлі, інфраструктури та надання адміністративних послуг Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області Гончаровим О.О. на підставі заяви ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог СТОВ «Надія» (з урахуванням заяви від 29.10.2018р.) зазначило, що державним реєстратором Гончаровим О.О. проведено реєстраційну дію «державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», внаслідок якої відбулась зміна складу учасників Товариства, питання про вступ яких на загальні збори не виносилось, зміни в Статут Товариства не вносились. До правовідносин щодо вступу до Товариства ОСОБА_1 підлягають застосуванню норми ст.55 ЗУ «Про господарські товариства», оскільки його норми були чинними у період після відкриття спадщини померлого учасника ОСОБА_3 (батька ОСОБА_1 ) та протягом наступних шести місяців, встановлених для прийняття спадщини. Саме у цей термін ОСОБА_1 мала реалізувати своє право на вступ до Товариства. Відсутність звернення ОСОБА_1 із заявою про вступ до Товариства протягом цього строку свідчить про її відмову від вступу до товариства, тому остання за відсутності права на участь у Товаристві може отримати в грошовій чи натуральній формі частку, пропорційну частці в статутному капіталі товариства, яка належала спадкодавцю. ОСОБА_1 звернулась до товариства з листом, в якому повідомила про відсутність наміру брати участь у Товаристві та відмову від вступу до нього, запропонувала виплатити їй вартість частки майна товариства. Оскільки ОСОБА_1 листом відмовилась від вступу до Товариства, то її подальші дії щодо вступу до товариства, наслідком яких стала державна реєстрація зміни складу засновників товариства, та безоплатне відчуження частки за договором дарування ОСОБА_2 не відповідають закону (ст.ст.20,21 ЗУ «Про господарські товариства»).

Державний реєстратор Гончаров О.О . провів реєстраційні дії, не звернувши уваги на неповний пакет документів та невідповідність документів вимогам ст.ст.15,17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань»; в порушення вимог п.4 ст.25 Закону не надіслав поштовим відправленням з описом вкладення виписку з Єдиного державного реєстру СТОВу «Надія» після проведення реєстраційної дії; замість того, щоб проводити реєстраційні дії держреєстратор повинен був на підставі ст.27 Закону зупинити розгляд документів, а в подальшому відмовити у держреєстрації, оскільки документи були подані особою, яка не має на це повноважень. та документи суперечать вимогам Конституції та Законів України.

З посиланням на норми ст.16 ЦК України, ст.ст.20,21,55 ЗУ «Про господарські товариства», ст.ст.15, 17, 25, 27, 28 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» позивач просив задовольнити позовні вимоги.

19.10.2018р. державний реєстратор Гончаров О.О. подав місцевому господарському суд відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову та зазначив, що при прийнятті 02.08.2018р. від ОСОБА_1 документів про проведення держреєстрації щодо зміни складу засновників у СТОВ «Надія» він перевірив, що документи подані уповноваженою особою згідно ч.5 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», документи відповідають вимогам законодавства, тому підстав для зупинення або відмови у державній реєстрації не було. Крім того, 03.08.2018р. гр. ОСОБА_2 звернувся до держреєстратора з необхідними документами для проведення державної реєстрації щодо зміни складу засновників СТОВ «Надія», надавши заяву про державну реєстрацію, документ про сплату збору, Акт приймання-передавання частки у статутному капіталі, засвідчений нотаріально. Разом з цими документами було додатково надано Договір дарування частки у статутному капіталі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , засвідчений нотаріально, що є доказом набуття останнім частки у статутному капіталі СТОВ «Надія». Прийнявши документи, держреєстратор перевірив, що документи подані уповноваженою особою згідно ч.5 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

23.10.2108р. ОСОБА_2 подав суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та, зокрема, зазначив, що ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом частки в статутному капіталі СТОВ «Надія», що становить 48 % від статутного капіталу товариства, що належала її батьку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 12.07.2018р. ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину на вказану частку у статутному капіталі, а відповідно до ст.23 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства. Як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 були подані держреєстратору усі необхідні документи для проведення відповідних реєстраційних дій, отже підстави для задоволення позову СТОВ «Надія» відсутні.

23.10.2018р. ОСОБА_1 подала суду заяву, в якій просила закрити провадження у справі оскільки спір, який виник між сторонами є публічно-правовим та має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства; у задоволенні заяви відмовлено у судовому засіданні 31.10.2018р. (протокол судового засідання від 31.10.2108р., а.с.145).

29.10.2018р. СТОВ «Надія» подало місцевому господарському суду відповідь на відзив ОСОБА_2 , в якому, зокрема, зазначило, що як станом на день смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1. ), так і через 6 місяців після його смерті діяв Закон України «Про господарські товариства», який і має застосовуватись до спірних правовідносин. Статтею 55 ЗУ «Про господарські товариства» передбачено, що у зв`язку із смертю учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства, проте після смерті ОСОБА_3 ні ОСОБА_1 , ні інша особа-спадкоємець не звертались до СТОВ «Надія» про вступ до товариств замість померлого. ОСОБА_1 звернулась до позивача із заявою про те, що не має наміру брати участь в діяльності СТОВ «Надія», отже вона відмовилась від вступу до СТОВ «Надія» і попросила виплатити їй частку у грошовому виразі. Крім того, без згоди загальних зборів Товариства ОСОБА_1 за будь-яких умов не мала права відчужувати свою частку ОСОБА_2

08.11.2018р. ОСОБА_1 подала суду відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позову та зазначила, що:

- доводи позивача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин ЗУ «Про господарські товариства» є необґрунтованими, оскільки на час набуття ОСОБА_1 права на частку у статутному капіталі Товариства та на час звернення із нотаріально посвідченою заявою про вступ у Товариство набув чинності ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та саме цей Закон підлягав застосуванню до правовідносин;

- як спадкоємець за законом частки в статутному капіталі СТОВ «Надія», ОСОБА_1 реалізувала своє право на вступ до товариства шляхом подачі держреєстратору нотаріально посвідченої заяви на вступ до складу учасників позивача у порядку, визначеному ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»;

- у випадку безоплатного відчуження учасником своєї частки (що і відбулось з укладенням договору від 03.08.2019р. дарування частки у статутному капіталі), переважне право іншого учасника на купівлю такої частки поширюватись не буде, оскільки відповідно до ч.1 ст.20 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі;

- лист ОСОБА_1 , направлений директору СТОВ «Надія», на який позивач посилається як на доказ відмови ОСОБА_1 від вступу до СТОВ «Надія», не є таким документом у розумінні ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якими взагалі не передбачено такої процедури як відмова від вступу до складу учасників товариства.

13.11.2018р. позивач подав суду відповідь на відзив ОСОБА_1

14.11.2018р. СТОВ «Надія» подало місцевому господарському суду:

- клопотання про об`єднання в одне провадження господарську справу №923/837/18 та господарську справу №923/960/18 за позовом учасника СТОВ «Надія» ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа СТОВ «Надія» про визнання недійсними договору дарування частки в статутному СТОВ «Надія»;

- заяву про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №923/960/18, яка розглядається господарським судом Херсонської області, за позовом ОСОБА_6 (учасника СТОВ «Надія») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа СТОВ «Надія» про визнання недійсними договору дарування частки в статутному капіталі та акту приймання-передачі частки в статутному капіталі від 03.08.2018р., в також визнання відсутнім у ОСОБА_1 права на вступ до СТОВ «Надія».

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 14.11.2018р. відмовлено у задоволенні вищезазначених клопотання та заяви.

21.11.2018р. ОСОБА_1 подала місцевому господарському суду заперечення на відповідь позивача на відзив.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 05.12.2018р. (суддя Т.А.Остапенко) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення обґрунтоване посиланням на норми ст.113, ч.1 ст.114, 1216, 1296,1298, 316,190, 316, 317 (ч.1) ЦК України,ч.5 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», ст.ст.23,21 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та вмотивоване наступним.

Оскільки чинний Статут Товариства не містить вимоги про обов`язкову згоду інших учасників на вступ до товариства спадкоємця, положення частини 3 Глави VIII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» до правовідносин щодо набуття участі у Товаристві спадкоємця - ОСОБА_1 не застосовуються. Позивачем не надано рішення суду про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 в порядку, передбаченому ст.1301 ЦК України. Судом відхилені аргументи позивача про те, що оскаржувані реєстраційні дії вчинені щодо державної реєстрації змін до установчих документів, що спростовується заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про державну реєстрацію таких змін, поданих суб`єкту державної реєстрації - держреєстратору Гончарова О.О. за формою, встановленою Наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016р. №3268/5. Необґрунтованими є і твердження позивача про застосування до спірних правовідносин щодо вступу до Товариства ОСОБА_1 положень ЗУ «Про господарські товариства», норми якого були чинними у період після відкриття спадщини померлого учасника ОСОБА_3 та протягом наступних шести місяців, встановлених для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, які нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Тому, позивачем помилково ототожнюється встановлений законом строк для прийняття спадщини та вступу ОСОБА_1 до Товариства, оскільки реалізація цього права залежить від наявності доказу набуття права на спадщину, який (свідоцтво) ОСОБА_1 отримано 12.07.2018р.

Безпідставним є твердження позивача з посиланням на розділ 7 Статуту Товариства про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування з метою унеможливлення реалізації іншим учасником Товариства переважного права на придбання частки (частини частки) учасника товариства, що продається третій особі, на підставі ст. 20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є повноважними особами та ними подано всі документи, передбачені переліком п.5 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СТОВ «Надія», а держреєстратор Гончаров О .О . діяв на підставі в межах та у спосіб, визначений цим Законом, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про скасування реєстраційних дій. 10.01.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області надійшла апеляційна скарга СТОВ «Надія» (подана скаржником 03.01.2019р), в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги СТОВ «Надія» зазначило, що рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з огляду наступного:

- ЗУ «Про господарські товариства» має застосовуватись до правовідносин щодо вступу до товариства (прийняття частки) в цьому випадку з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 та шість місяців після цього - строку, в який спадкоємці мали прийняти спадщину (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 р.). І саме за ЗУ «Про господарські товариства» мало вирішуватись питання прийняття/неприйняття до складу СТОВ «Надія» спадкоємців замість померлого ОСОБА_3 ;

- з огляду на приписи ст.55 ЗУ «Про господарські товариства» спадкоємці ОСОБА_3 (в даному випадку ОСОБА_1 ) мали протягом шести місяців з дня відкриття спадщини звернутись до СТОВ «Надія» із заявою про вступ до товариства і тоді вже СТОВ «Надія» мало вирішувати, чи приймати нового учасника до складу товариства;

- ненадходження протягом шестимісячного строку з дня прийняття спадщини заяви про вступ до СТОВ «Надія», (та навіть до 17.06.2018р.) свідчить про те, що спадкоємці відмовились від вступу до товариства і мають право не на участь у товаристві (здійснення корпоративних прав), а на отримання у грошовій або натуральній формі частки, яка належала спадкодавцю;

- ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018р. набрав чинності вже після того, як замість померлого ОСОБА_3 , його спадкоємці не скористались правом вступу до товариства, але за згодою самого товариства. Правом на вступ до СТОВ «Надія» спадкоємці ОСОБА_3 не скористались у встановлений законом строк;

- ОСОБА_1 , надіслала цінним листом від 19.07.2018р. на адресу СТОВ «Надія» заяву, в якій повідомила про те, що не має наміру брати участь в діяльності СТОВ «Надія» та відмовляється від вступу до товариства і пропонує виплатити їй вартість частини майна товариства, пропорційну належній їй частці. Отже ОСОБА_1 підтвердила свою відмову від вступу до СТОВ «Надія» і попросила виплати їй частку в грошовому виразі;

- СТОВ «Надія» не заперечує право ОСОБА_1 на отримання в грошовій або натуральній формі вартості частини майна, пропорційній частці спадкодавця ОСОБА_3 , але заперечує право ОСОБА_1 на участь в товаристві (здійснення корпоративних прав);

- у відповідності до розділу 7 Статуту СТОВ «Надія» до виключної компетенції зборів засновників належить вирішення питання умов передачі частки засновника, що вибув з Товариства. Таким чином, без згоди загальних зборів ОСОБА_1 за будь-яких умов не мала права відчужувати свою частку ОСОБА_2 ;

- суд зробив невірний висновок щодо дотримання державним реєстратором вимог ч.5 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань», оскільки заява ОСОБА_1 адресувалася не СТОВ «Надія», а компетентним органам.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2019р. апеляційну скаргу залишено без руху, ухвалою від 01.02.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою СТОВ «Надія»; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст.263 ГПК України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань до 15.02.2019р.

18.02.2019р. до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити оскаржене рішення без змін, та, зокрема, зазначає, що доводи позивача щодо необхідності застосування до правовідносин набуття ОСОБА_1 права на вступ до учасників СТОВ «Надія» вимог ЗУ «Про господарські товариства» є безпідставними, оскільки на час виникнення правовідносин щодо реалізації ОСОБА_1 свого права на вступ до СТОВ «Надія» набрав чинності ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (від 06.02.2018р. №2275-VIII), частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність ЗУ «Про господарські товариства» у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю. Не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства доводи позивача щодо відмови ОСОБА_1 від вступу до СТОВ «Надія», оскільки ОСОБА_1 як спадкоємець за законом частки в статутному капіталі СТОВ «Надія», реалізувала свою волю на вступ до складу учасників СТОВ «Надія» у порядку, визначеному ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». У державного реєстратора були відсутніми будь-які підстави для відмови у вчиненні реєстраційних дій на підставі заяви ОСОБА_1 , оскільки нею були повністю дотримані вимоги ч.5 ст. 17 Закону та надано повний пакет документів, визначених вказаною нормою Закону.

Також 18.02.2019р. до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення. Зміст відзиву є аналогічним змісту відзиву ОСОБА_2 .

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019р. призначено справу до розгляду.

25.02.2019р. до суду надійшла заява позивача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №923/960/18, яка розглядається господарським судом Херсонської області, за позовом ОСОБА_6 (учасника СТОВ «Надія») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа СТОВ «Надія» про визнання недійсними договору дарування частки в статутному капіталі та акту приймання-передачі частки в статутному капіталі від 03.08.2018р., в також визнання відсутнім у ОСОБА_1 права на вступ до СТОВ «Надія».

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.03.2019р. зупинено апеляційне провадження у справі №923/837/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №923/960/18 господарського суду Херсонської області; зобов`язано сторони невідкладно повідомити апеляційний господарський суд про результати перегляду справи №923/960/18 в апеляційному порядку з наданням належним чином завіреної копії відповідного процесуального документа.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2019р. у справі №923/960/18 апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення; рішення господарського суду Херсонської області від 19.02.2019 року у справі №923/960/18 залишено без змін.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.06.2019р. поновлено апеляційне провадження у справі №923/837/18 та призначено справу до розгляду

У зв`язку із перебуванням суддів Л.О. Будішевської та С.В. Таран у відпустці з 01.07.2019р. по 02.08.2019р., розпорядженням керівника апарату суду №339 від 01.07.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/837/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, К.В. Богатир.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2019р. прийнято справу №923/837/18 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: В.В. Бєляновський, К.В. Богатир та розпочато повторно розгляд справи по суті.

У зв`язку із перебуванням судді Бєляновського В.В. у відпустці з 27.08.2019р., розпорядженням керівника апарату суду №622 від 27.08.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/837/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2019р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: Л.О. Будішевська, К.В. Богатир.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.08.2019р. прийнято справу №923/837/18 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя М.А.Мишкіна, судді: Л.О. Будішевська, К.В. Богатир та розпочато розгляд справи спочатку, призначено судове засідання на 17.09.2019р.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 просив залишити оскаржене рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Інші учасники справи своїх представників в засідання суду не направили.

СТОВ «Надія» вручено ухвалу суду від 28.08.2019р. 13.09.2019р., що підтверджується роздруківкою з сайту ПАТ «Укрпошта» у матеріалах справи. Отже у судовому засіданні 17.09.2019р. колегією суддів розглянуто справу та ухвалено постанову, оскільки відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази стосовно фактів, наведених скаржником та учасниками справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» зареєстроване як юридична особа 07.04.2000р.

Відповідно Статуту СТОВ «Надія» (в редакції, затвердженій зборами засновників від 06.03.2013р.) Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Надія" є юридичною особою, яке засноване на власності фізичних осіб (п. 1.1.). Власниками товариства є його засновники (п. 1.3.). Статутний фонд товариства створюється за рахунок внесків засновників і становить 7 500 грн. Частка в статутному фонді ОСОБА_6 - 3 900 грн., що складає 52% у статутному фонді, ОСОБА_3 - 3 600 грн., що складає 48 % у статутному фонді (п. 4.4.). Вищим органом товариства є збори засновників (п. 7.1.). Збори засновників можуть приймати рішення з будь-яких питань діяльності товариства. До виключної компетенції зборів засновників належать …вирішення питання про придбання товариством частки засновників, умов передачі частки засновника, що вибув з товариства (п. 7.3.).

ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.07.2017р, копія якого наявна в матеріалах справи (т.1, а.с.27).

12.07.2018р. ОСОБА_1 (яка є донькою ОСОБА_3 ) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (т.1, а.с.26), видане державним нотаріусом Великоолександрівської державної нотаріальної контори Карастан О.І. та зареєстроване в реєстрі за №786.

У вищезазначеному свідоцтві зазначено, що ОСОБА_1 належить спадщина, яка складається з "частки в статутному капіталі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія", ідентифікаційний код юридичної особи 30758749, місцезнаходження якого: АДРЕСА_1 ; у розмірі 3600 грн., що становить 48 відсотків від статутного капіталу СТОВ "Надія", що належить померлому на підставі довідки від 29 січня 2018 року № 16, статуту СТОВ "Надія", витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Листом від 19.07.2018р. ОСОБА_1 повідомила директора Товариства ОСОБА_6 про відсутність наміру брати участь у діяльності Товариства та відмову від вступу до товариства, запропонувала в строк до 27.07.2018 р. виплатити вартість частини майна Товариства, пропорційну її частці у статутному капіталі та частину прибутку, який одержаний Товариством у 2017 році. Лист отриманий ТОВ «Надія» 28.07.2018р. (а.с. 49-50).

02.08.2018р. ОСОБА_1 склала та нотаріально посвідчила власну заяву, в якій висловила намір включити її до складу учасників СТОВ «Надія» з часткою у статутному капіталі у розмірі 3600грн., що становить 48%, яка належала померлому ОСОБА_3 (т.1, а.с.25).

02.08.2018р. державним реєстратором Гончаровим О.О. на підставі поданих ОСОБА_1 документів проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СТОВ «Надія», а саме: зміна складу засновників або зміна відомостей про засновників юридичної особи та кінцевого бенефіціарного власника (контролера) та внесено відповідний запис щодо СТОВ «Надія», що підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 20-28, 60-62).

03.08.2018р. між ОСОБА_1 (Дарувальник) та ОСОБА_2 (Обдаровуваний) укладено договір дарування частки в статутному капіталі СТОВ «Надія», відповідно до умов п.1.1 якого Дарувальник безоплатно передала у власність Обдаровуваного частку в статутному капіталі СТОВ «Надія» розміром 48% статутного капіталу Товариства, номінальною вартістю 3600грн. Право власності Обдаровуваного виникає з моменту його прийняття та державної реєстрації. Прийняттям дарунка є прийняття Обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на дарунок. Факт прийняття дарунка обдаровуваним підтверджується підписами сторін на цьому договорі (п.3.2 Договору). Договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення (п.5.1 Договору) (т.1, а.с.14-15).

Договір посвідчено державним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Гребенюк Т.М. 03.08.2018 р. та зареєстровано в реєстрі за №676.

03.08.2018р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був складений Акт приймання- передачі частки у статутному капіталі СТОВ «Надія», за яким ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняв частку в статутному капіталі СТОВ «Надія» розміром 48%, яка в грошовому еквіваленті становить 3600 грн. Підписи цих осіб на акті засвідчені нотаріально державним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу Херсонської області Гребенюк Т.М. 03.08.2018 р. (зареєстровано в реєстрі за №678, 679) (т.1, а.с.16).

03.08.2018р. державним реєстратором Гончаровим О.О. на підставі поданих ОСОБА_2 документів проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань СТОВ «Надія», а саме: зміна складу засновників або зміна відомостей про засновників юридичної особи та кінцевого бенефіціарного власника (контролера) та внесено відповідний запис щодо СТОВ "Надія", що підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (т.1 а.с. 34-38, 60-62).

Відповідно до відомостей, які містяться у Витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 06.09.2018 р. та 05.10.2018 р. відносно СТОВ «Надія», засновниками Товариства є: ОСОБА_6 , розмір внеску до статутного фонду - 3900грн. та ОСОБА_2 , розмір внеску до статутного фонду Товариства - 3600грн.

СТОВ «Надія» вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ЗУ «Про господарські товариства», який був чинним станом на день смерті ОСОБА_3 Оскільки ОСОБА_1 листом відмовилась від вступу до Товариства, то її подальші дії щодо вступу до товариства, наслідком яких стала державна реєстрація зміни складу засновників товариства, та безоплатне відчуження частки за договором дарування ОСОБА_2 не відповідають закону; у державного реєстратора були відсутні законні підстави для вчинення спірних реєстраційних дій.

Згідно із ст.113 ЦК України господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦК України учасником господарського товариства може бути фізична або юридична особа.

Відповідно до ч.1 ст.167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст.116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з товариства; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом. Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.

Відповідно до ч.5 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції, чинній станом на 02.08.2018р.) для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей; 2) документ про сплату адміністративного збору; 3) один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства. Справжність підписів учасників, які голосували за рішення, зазначені у підпунктах "а" і "б" цієї частини, засвідчується нотаріально. Якщо у випадках, передбачених законом (смерть учасника, реорганізація тощо), таке рішення приймається без урахування голосів учасника у зв`язку з настанням певної обставини, подається також доказ настання такої обставини (оригінал документа або його копія, вірність якої засвідчена нотаріально або тим, хто видав документ). Справжність підписів на документі, зазначеному в підпункті "в" цієї частини, засвідчується нотаріально. Разом з таким документом подається доказ набуття права на спадщину або доказ правонаступництва (оригінал документа або його копія, вірність якої засвідчена нотаріально або тим, хто видав документ). Якщо відповідно до статуту товариства вимагається згода інших учасників на вступ до товариства, подається також така згода, справжність підписів на якій засвідчується нотаріально. Справжність підписів на документі, зазначеному в підпункті "г" цієї частини, засвідчується нотаріально. Якщо відповідно до закону або статуту товариства вимагається згода інших учасників на вихід з товариства, подається також така згода, справжність підписів на якій засвідчується нотаріально. Справжність підписів на документі, зазначеному в підпункті "ґ" цієї частини, засвідчується нотаріально. Одночасно може бути надана довідка про формування резервного капіталу товариства. Документи подаються такими особами: товариством - якщо подаються документи, зазначені в підпунктах "а" і "б" цієї частини; спадкоємцем чи правонаступником учасника товариства - якщо подається документ, зазначений у підпункті "в" цієї частини; учасником, який виходить з товариства, або його спадкоємцем чи правонаступником - якщо подається документ, зазначений у підпункті "г" цієї частини; особою, яка набула частку (частину частки) у статутному капіталі товариства, або особою, яка передала її, - якщо подається документ, зазначений у підпункті "ґ" цієї частини; позивачем - якщо подаються документи, зазначені в підпунктах "д", "е" цієї частини.

17.06.2018р. набрав чинності ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Відповідно до ч.1 ст.23 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у разі смерті або припинення учасника товариства його частка переходить до його спадкоємця чи правонаступника без згоди учасників товариства.

В Прикінцевих та перехідних положеннях вищезазначеного закону (п.3) зазначено, що протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Оскільки чинний Статут СТОВ «Надія» не містить вимоги про обов`язкову згоду інших учасників на вступ до Товариства спадкоємця, положення п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» до правовідносин щодо набуття участі у Товаристві спадкоємця ОСОБА_3 - ОСОБА_1 не застосовуються.

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від спадкодавця до спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що аналіз ст.ст. 1296, 1298 ЦК України дає підстави для висновку, що документом, що підтверджує спадкові права є свідоцтво про право на спадщину, яке підтверджує перехід до спадкоємця прав та обов`язків на майно, зазначене у свідоцтві. Законодавство не обмежує право спадкоємців на оформлення свідоцтва певними строками. Спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право звернутися із заявою про одержання свідоцтва у будь-який час після прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

На час розгляду справи судом першої інстанції не існувало рішення суду про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 , як і не надано такого рішення на час апеляційного перегляду справи.

Матеріалами справи (т.1, а.с.34-34) підтверджується подання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 державному реєстратору документів, необхідних для проведення державної реєстрації змін у складі учасників товариства з обмеженою відповідальністю, визначених нормами ч.5 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», отже держреєстратор Гончаров О.О. правомірно здійснив в Єдиному державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань оскаржувані СТОВ «Надія» реєстраційні дії.

Так, ОСОБА_1 . були подані державному реєстратору документи, передбачені п. «в» ч.5 ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (нотаріально посвідчена заява про вступ до Товариства, Свідоцтво про право на спадщину), при цьому п.3 ч.5 ст.17 Закону чітко визначає, що державному реєстратору подається один із перелічених далі документів (для даного випадку - це заява ОСОБА_1 про вступ до Товариства).

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні обґрунтовано відхилив посилання СТОВ «Надія» на необхідність застосування до спірних правовідносин (в частині вступу до Товариства ОСОБА_1 ) приписів ЗУ «Про господарські товариства», які були чинними у період після відкриття спадщини померлого учасника ОСОБА_3 та протягом наступних шісти місяців, встановлених для прийняття спадщини, оскільки СТОВ «Надія» помилково ототожнюється встановлений законом строк для прийняття спадщини та строк для вступу ОСОБА_1 до Товариства, адже реалізація цього права залежить від наявності доказу набуття права на спадщину, який (свідоцтво) ОСОБА_1 отримано лише 12.07.2018р.

На час отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину ЗУ «Про господарські товариства» втратив чинність.

У зв`язку із тим, що підтвердження права на спадщину у ОСОБА_1 з`явилося лише після отримання 12.07.2018р. свідоцтва про право на спадщину (із зазначенням спадщини -частка ОСОБА_3 48% у статутному капіталі СТОВ «Надія»), до спірних правовідносин щодо набуття участі у Товаристві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають застосування норми саме ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який набув чинності 17.06.2018р.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що нормами ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» спадкоємцям учасника гарантується беззастережне право на вступ до товариства, його нормами не передбачено скликання та проведення загальних зборів для прийняття відповідного рішення про вступ спадкоємця та внесення відповідних змін до Статуту Товариства.

Відповідно до ч.1 ст.316, ч.1 ст.317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням приписів ст.190 ЦК України частка в статутному капіталі товариства є майном (об`єктом цивільних прав).

Згідно із ч.1 ст.20, ст. 21 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі. Учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Колегією суддів встановлено, що у листопаді 2018 року ОСОБА_6 звернулась до господарського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа СТОВ «Надія», в якому просила суд визнати відсутнім після 19.07.2018р. у ОСОБА_1 права на вступ до СТОВ «Надія» в якості учасника товариства; визнати недійсним договір дарування частки в статутному капіталі СТОВ «Надія» від 03.08.2018р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати недійсним акт приймання-передачі частки в статутному капіталі СТОВ «Надія» від 03.08.2018р. (справа №923/960/18)

Рішенням господарського суду Херсонської області від 19.02.2019р. у справі №923/960/18 (залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2019р.) відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Правомірність укладеного договору дарування частки в статутному капіталі перевірена та встановлена під час розгляду справи №923/960/18, отже підстави для скасування реєстраційної дії за наслідками розгляду справи №923/837/18 стосовно вимог до ОСОБА_2 відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги СТОВ «Надія» колегія суддів відхиляє виходячи з наступного.

Обставина надсилання ОСОБА_1 директору СТОВ «Надія» листа, в якому вона зазначила, що не має наміру брати участь у діяльності СТОВ "Надія", підставою для скасування оскаржуваного рішення слугувати неспроможна, оскільки по-перше- 02.08.2018р. ОСОБА_1 нотаріально посвідчила власну заяву, в якій висловила прохання включити її до складу учасників СТОВ «Надія», а по-друге, після отримання листа від ОСОБА_1 СТОВ «Надія» не призначило загальні збори та не вирішувало питання виплати ОСОБА_1 її частки у грошовому вираженні.

Колегія суддів констатує, що ОСОБА_1 мала право на власний розсуд вирішити, як розпорядитись успадкованою часткою в статутному капіталі товариства, і зміна її намірів після надсилання на адресу СТОВ «Надія» листа 19.07.2018р. не суперечить вимогам законодавства.

Посилання скаржника на положення розділу 7 Статуту СТОВ «Надія» в частині того, що до виключної компетенції збрів засновників належить вирішення питання умов передачі частки засновника, що вибув з Товариства, отже ОСОБА_1 без згоди загальних зборів за будь-яких умов не мала права відчужувати свою частку ОСОБА_2 колегія суддів відхиляє, оскільки у відповідності до ч.1 ст.20 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі. В даному ж випадку продаж частки у статутному капіталі не відбувався, ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 свою частку, тому стосовно цієї частки переважне право на придбання інший учасник Товариства не набув.

У державного реєстратора були відсутніми підстави для відмови у вчиненні реєстраційних дій на підставі заяви ОСОБА_1 , оскільки нею були дотримані вимоги ч.5 ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань» та надано повний пакет документів, визначених Законом: для здійснення реєстраційної дії ОСОБА_1 було подано заяву за формою №3, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016р.№3268/5, до заяви додано документ про сплату адміністративного збору, нотаріально посвідчену заяву про вступ до товариства та доказ набуття права на спадщину.

В процесі апеляційного розгляду справи колегією суддів не встановлено порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права для виходу за межі доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги відхилені судом апеляційної інстанції, тому оскаржуване судове рішення господарського суду Херсонської області залишається без змін як ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права відповідно до ст.ст.275, 276 ГПК України.

Відповідно до п.«в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються згідно ст.129 ГПК України на СТОВ «Надія», оскільки вимоги апеляційної скарги повністю відхилені.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 05.12.2018р. у справі №923/837/18 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на СТОВ «Надія».

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повна постанова складена 23 вересня 2019 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.О. Будішевська