ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 11/Б-1042(337/7-10)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Васьковського О.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання - Хмельовського В.О.,

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Бучацька міжрайонна податкова інспекція,

боржник - Відкрите акціонерне товариство "Бучацький цукровий завод",

ліквідатор - арбітражний керуючий Гутнікевич Л.М.,

представники учасників справи в судове засіданні не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019

у складі колегії суддів: Матущака О.І. (головуючий), Мирутенка О.Л., Хабіб М.І.,

та на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.12.2018 (в частині стягнення з кредиторів на користь арбітражного керуючого Гутнікевича Любомира Миколайовича основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Бучацький цукровий завод" пропорційно їх грошовим вимогам)

у складі судді Сидорук А.М.

у справі за заявою Бучацької міжрайонної податкової інспекції

до Відкритого акціонерного товариства "Бучацький цукровий завод"

про визнання банкрутом,

Провадження у даній справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Бучацький цукровий завод" здійснюється відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013.

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 24.02.1997 арбітражним судом Тернопільської області за заявою Державної податкової адміністрації у Бучацькому районі (правонаступник Бучацька МДПІ) справу № 337/7-10 про визнання банкрутом державного підприємства "Бучацький цукровий завод", який в період процедури банкрутства було реорганізовано у Відкрите акціонерне товариство "Бучацький цукровий завод" (далі - ВАТ "Бучацький цукровий завод").

2. 20.03.2001 постановою арбітражного суду Тернопільської області ВАТ "Бучацький цукровий завод" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру банкрута та призначено ліквідатора боржника.

3. 18.07.2003 ухвалою Господарського суду Тернопільської області ліквідатором боржника було призначено арбітражного керуючого Тараса В.М., ухвалою від 16.11.2007 призначено ліквідатором боржника - арбітражного керуючого Кузика Є.І., ухвалою від 22.04.2008 арбітражного керуючого Левицького І.Й., ухвалою від 27.10.2009 арбітражного керуючого Бесараба В.І.

4. 02.11.2010 ухвалою Господарського суду Тернопільської області ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Гутнікевича Любомира Миколайовича, що діє на підставі ліцензії серії АВ № 456574 від 28.05.2009.

5. 19.10.2012 ухвалою суду першої інстанції оплату праці ліквідатора - арбітражного керуючого Гутнікевича Л.М. за здійснення ним своїх повноважень затверджено в розмірі двох мінімальних заробітних плат з 02.11.2010 за кожен місяць роботи.

6. 06.11.2018 рішенням комітету кредиторів банкрута схвалено звіт ліквідатора № 241/11 від 06.11.2018, оформленого протоколом від 06.11.2018 та встановлено, що грошові кошти на рахунках банкрута відсутні, ліквідаційна маса та дебіторська заборгованість, яка можлива до стягнення, відсутня. Тобто, виявленого в ліквідаційній процедурі майна недостатньо для розрахунку з кредиторами та здійснення оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого за виконання ним обов`язків ліквідатора банкрута.

7. 04.12.2018 ліквідатором боржника Гутнікевичем Л.М. було подано суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс. Також, у звіті ліквідатор просив стягнути пропорційно з кредиторів оплату праці за виконання ним своїх обов`язків у зв`язку із відсутністю достатніх активів для погашення вимог кредиторів та відповідно його оплати послуг.

8. Суди першої та апеляційної інстанції встановили, що на засіданні кредиторів ВАТ "Бучацький цукровий завод", яке відбулось 27.12.2018, вирішено затвердити фінансовий звіт арбітражного керуючого Гутнікевича Л.М. Зокрема у фінансовому звіті відображена оплата послуг ліквідатора в розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 02.11.2010 по 30.11.2018 в сумі 327 752, 74 грн.

9. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що в процесі ліквідаційної процедури була погашена частково оплата праці ліквідатора банкрута Відкритого акціонерного товариства "Бучацький цукровий завод Гутнікевича Л.М. в сумі 69 700,56 грн. Непогашеною залишається оплата праці арбітражного керуючого в розмірі 258 052,18 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

10. 28.12.2018 ухвалою Господарського суду Тернопільської області затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс у справі № 11/Б-1042(337/7-10) по ВАТ "Бучацький цукровий завод". ВАТ "Бучацький цукровий завод" - ліквідовано як юридичну особу.

Грошові вимоги Бучацького районного центру зайнятості в сумі 2 549,65 грн, Тернопільського міського відділу Пенсійного фонду України на загальну суму - 1 795 грн, Бучацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на загальну суму - 49 030,16 грн, Обласної ради профспілки працівників харчової промисловості в сумі 6 134,97 грн, ПАТ "АК "Сатер" в сумі 18 562,07 грн, ЗАТ "Ворскла" в сумі 520 675,65 грн, ТОВ "Нова Альфа" в сумі 5 871,96 грн, ТОВ "Бучацька агропромтехніка" в сумі 7 670,95 грн, ТОВ "Підгаєцька Агропромтехніка" в сумі 2 356,93 грн, ТОВ "Текоп" в сумі 9 115,18 грн, ВАТ "Теплоенергомонтаж" в особі Славутського монтажного управління в сумі 173 716, 85 грн, ТДВ "Берізка" в сумі 33 209, 81 грн, ТОВ "Бучачагрохлібпром" в сумі 22 715,02 грн, КСП "Конюшківське" в сумі 670 065,93 грн, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Бучачгаз" в сумі 125 531 грн, ПАТ "Центр енергетичних інновацій" в сумі 168 907,04 грн, ПП ПВКФ "ГРАНД-АГРО" в сумі 108 685,70 грн, ПАТ "Державний ощадний банк України" Філія - Житомирського обласного управління в сумі 1 780 626,28 грн, ПАТ "Промінвестбанк" України м. Київ від імені якого діє Тернопільське Центральне відділення банку в сумі 239 870 грн, ДП "Закупнянський кар`єр" в сумі 28 451,74 грн, ТОВ "Інженерний інноваційний центр "Продтехін" в сумі 168 503,11 грн, "Мірта ЛТД" в сумі 315 грн, Профспілкового комітету ВАТ "Бучацький цукровий завод" в сумі 19 342,87 грн, Державного агентства резерву України в сумі 47 688,17 грн - вважати погашеними.

Затверджено фінансовий звіт про рух коштів , отриманих з продажу майна № 254/12 від 25.12.2018 ліквідатора ВАТ "Бучацький цукровий завод" - Гутнікевича Л.М.

Стягнуто пропорційно з кредиторів грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора на загальну суму 258 052,18 грн. Видано накази.

Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Провадження у справі № 11/Б-1042(337/7-10) закрито.

11. Суд першої інстанції вказав, що за результатами розгляду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу у банкрута немає ні майна, ні коштів для погашення заборгованості перед кредиторами, ліквідатор виконав свої повноваження у відповідності з вимогами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" по виявленню майнових активів банкрута, а тому суд дійшов висновку, що звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс підлягають затвердженню, "Бучацький цукровий завод", суд ліквідовує як юридичну особу та закриває провадження по справі № 11/Б-1042(337/7-10). Оплата праці ліквідатора банкрута Гутнікевича Л.М. за здійснення ним своїх повноважень з кредиторів пропорційно, на думку суду першої інстанції, відповідає вимогам статті 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

12. 23.05.2019 постановою Західного апеляційного господарського суду апеляційні скарги ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" та Бучацького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.12.2018 в частині стягнення пропорційно з кредиторів оплати праці арбітражного керуючого на загальну суму 258 052,18 грн залишено без змін. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладено на апелянтів.

13. Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог апеляційних скарг здійснив перегляд ухвали місцевого господарського суду від 28.12.2018 в частині стягнення пропорційно з кредиторів оплати праці арбітражного керуючого на загальну суму 258 052,18 грн, в іншій частині ухвала суду відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу країни не переглядалася.

14. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками місцевого господарського суду про пропорційне стягнення з кредиторів оплати послуг ліквідатора та додатково вказав, що не виявлення ліквідатором в процедурі ліквідації боржника його майна, інших активів та грошових коштів, за умови встановленого судом факту повноти та належності виконання ним своїх обов`язків у цій процедурі, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

15. 01.07.2019 ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.12.2018 в частині стягнення з кредиторів на користь арбітражного керуючого Гутнікевича Любомира Миколайовича основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора ВАТ "Бучацький цукровий завод" пропорційно їх грошовим вимогам та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні клопотання арбітражного керуючого.

16. Скаржник стверджуючи про порушення судами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вказує, що до правовідносин, які розглядаються в межах цієї скарги застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.2013, разом з тим матеріали справи не містять ухвали суду про застосування після 19.01.2013 Закону у вказаній редакції.

17. Скаржник вважає неправомірним покладення оплати послуг арбітражного керуючого за час виконання ним обов`язків ліквідатора на кредиторів пропорційно їхнім вимогам оскільки 05.10.2012 зборами комітету кредиторів було встановлено оплату послуг ліквідатору Гутнікевичу Л.М. в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень та вирішено виплачувати за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника.

Окрім того, боржник посилається на неефективність роботи ліквідатора.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

18. 03.09.2019 до Верховного Суду від ліквідатора ВАТ "Бучацький цукровий завод" арбітражного керуючого Гутнікевича Л.М. надійшло клопотання про закриття касаційного провадження, мотивовано тим, що ухвала про стягнення винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не підлягає касаційному оскарженню в силу положень частини третьої статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

19. Також від ліквідатора надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останній, посилаючись на правомірність та обґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанцій просить Суд залишити скаргу без задоволення, а прийняті у справі судові акти - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

20. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

21. Оцінюючи доводи касаційної скарги колегія суддів Верховного Суду виходить з наступного.

22. Відповідно до пункту 11 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких відкрито до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

23. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, провадження у даній справі про банкрутство було порушено ухвалою суду першої інстанції 24.02.1997, а постановою місцевого господарського суду від 20.03.2001 боржника було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

24. Враховуючи викладене, при розгляді даної справи застосовуються норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції, чинній до 19.01.2013. Водночас, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, апеляційним господарським судом при перегляді ухвали місцевого господарського суду було застосовано в тому числі норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013. При цьому, колегія суддів Верхового Суду вважає висновки апеляційного господарського суду, за якими він погодився із місцевим господарським судом при розгляді питання оплати послуг арбітражного керуючого, правильними, а помилкове застосування судом апеляційної інстанції положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції з 19.01.2013 таким, що не вплинуло на правильне вирішення даного питання по суті.

25. Також Суд відхиляє клопотання арбітражного керуючого про закриття касаційного провадження у даній справі на підставі частини третьої статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з тих підстав, що як вже зазначалося, провадження у даній справі про банкрутство здійснюється відповідно до положень зазначеного Закону в редакції чинній до 19.01.2013, яка не містить обмеження щодо касаційного перегляду ухвали щодо вирішення питання оплати послуг арбітражного керуючого.

26. Щодо доводів касаційної скарги про неправомірність висновків судів першої та апеляційної інстанції про стягнення оплати послуг арбітражного керуючого з кредиторів пропорційно їх вимогам та всупереч рішенню комітету кредиторів, яким визначено джерелом виплати - кошти, отримані з продажу майна боржника, Суд відзначає наступне.

27. Згідно з положеннями статті 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013) надання послуг професійного арбітражного керуючого відбувається на платній основі.

28. Частиною четвертою статті 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013) передбачено, що арбітражний керуючий має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

29. Відповідно до положень статті 31 зазначеного Закону у відповідній редакції оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв`язку з виконанням ним своїх обов`язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника. Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство. Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду. Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку.

30. Судами попередніх інстанцій встановлено, що оплата послуг арбітражного керуючого Гутнікевича Л.М. була затверджена ухвалою місцевого господарського суду від 19.10.2012 у розмірі двох мінімальних заробітних плат за період з 02.11.2010 по 30.11.2018, а на засіданні кредиторів 27.12.2018 було вирішено затвердити фінансовий звіт ліквідатора, в якому відображено оплата послуг ліквідатора у розмірі 327 752,74 грн. В процесі ліквідації оплата послуг ліквідатора була здійснена частково, у зв`язку з чим непогашеною залишилася сума 258 052,81 грн.

31. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у ліквідаційній процедурі виявленого майна для розрахунку з кредиторами та здійснення оплати послуг арбітражного керуючого за виконання ним обов`язків ліквідатора банкрута не достатньо.

32. Верховний Суд зазначає, що у випадку, коли відсутні активи боржника в ліквідаційній процедурі та кредитори боржника не створили відповідного фонду оплати праці арбітражного керуючого за період з дня першого засідання комітету кредиторів боржника і до затвердження ліквідаційного балансу, на суд покладається обов`язок застосування справедливого механізму оплати послуг арбітражного керуючого, оскільки Конституцією України та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражним керуючим. Одним з таких механізмів може бути пропорційне стягнення визначеного комітетом кредиторів боржника розміру щомісячної оплати послуг арбітражного керуючого, відповідно до визначеної за наслідком затвердження реєстру вимог кредиторів пропорційності грошових вимог конкурсних кредиторів, оскільки участь кредитора у справі про банкрутство визначається саме такою кількістю грошових вимог, яка відповідає кратному визначенню голосів кредитора, включеного до реєстру грошових вимог кредиторів.

33. Разом з тим, Верховний Суд наголошує на тому, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора.

34. Тобто, невиявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника чи інших його активів та грошових коштів, не може бути підставою для відмови в оплаті його послуг, однак, розмір оплати затверджується комітетом кредиторів та може суттєво відрізнятися від мінімального за умови активних дій ліквідатора з пошуку активів боржника та успішної реалізації таких активів ліквідатором (частина 13 статті 31 Закону про банкрутство). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2018 у справі № 15/28/2011/5003.

35. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то оплата послуг ліквідатора повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

36. Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується із висновком судів попередніх інстанції про стягнення з кредиторів оплати послуг ліквідатора пропорційно вимогам кредиторів.

37. Посилання скаржника на неефективність роботи ліквідатора Верховний Суд відхиляє в силу положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, судами попередніх інстанцій не встановлено оскарження ПАТ "Державний ощадний банк України" дій/бездіяльності ліквідатора під час розгляду звіту ліквідатора, як і не оскаржувалась скаржником ухвала суду першої інстанції в частині затвердження звіту ліквідатора.

38. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Б. Висновки щодо застосування норми права

39. У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то оплата послуг ліквідатора повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

В. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

40. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що ухвала та постанова у справі прийняті з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

41. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" підлягає залишенню без задоволення, а прийняті у справі постанова Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 та ухвала Господарського суду Тернопільської області від 28.12.2018 (в частині стягнення з кредиторів на користь арбітражного керуючого Гутнікевича Любомира Миколайовича основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Бучацький цукровий завод" пропорційно їх грошовим вимогам) - залишенню без змін.

Г. Розподіл судових витрат

42. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Житомирське обласне управління АТ "Ощадбанк" залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 та ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 28.12.2018 (в частині стягнення з кредиторів на користь арбітражного керуючого Гутнікевича Любомира Миколайовича основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Бучацький цукровий завод" пропорційно їх грошовим вимогам) у справі № 11/Б-1042(337/7-10) залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді О. Васьковський

Л. Катеринчук