Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" вересня 2019 р. Справа №918/111/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал"

до відповідача-1 Публічне акціонерне товариство "Завод "Технопривод"

до відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінар Плюс"

про визнання недійсною додаткової угоди від 30.09.2016 до Договору про надання послуг з охорони від 22.09.2015

у межах справи №918/111/15

за заявою Державної податкової інспекції у Рівненському районі Головного управління ДФС у Рівненській області

до боржника Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод"

про банкрутство.

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін:

від Головного управління ДФС у Рівненській області - Воробйова О.В.;

від ПАТ "Завод Технопривод" - Мельник І.А.;

від ТОВ "Динеро-Капітал" - Бігдан О.А.;

від ТОВ "Вінар Плюс"- Максимович І.А.

від ТОВ "Бізнес Імпекс Груп" - Устименко А.В.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває справа №918/111/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.03.2015 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод".

05.02.2018, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" подало позовну заяву про визнання недійсною додаткової угоди від 30.09.2016 до договору про надання охорони від 22.09.2015 (том 28 а.с. 1-30).

В обґрунтування позову вказує, що 24.09.2015 між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено Договір про надання послуг з охорони зі строком дії до 31.12.2015. В подальшому, між сторонами укладалось декілька додаткових угод, якими продовжувався строк дії договору (кожного разу на 3 місяці). 30.09.2016 укладено додаткову угоду, якою Договір охорони продовжено на 15 місяців та передбачено, що замовник (ПАТ "Завод "Технопривод") сплачує штраф за дострокове розірвання договору у п`ятикратному розмірі від вартості послуг за один місяць.

Позивач вказує, що уклавши спірну додаткову угоду, ПАТ "Завод "Технопривод" прийняло на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, а саме, зобов`язання сплачувати за послуги ТОВ "Вінар-Плюс", які фактично не надавалися у період з жовтня 2016 року по грудень 2017 року, а також зобов`язання сплачувати штраф у випадку дострокового розірвання договору, в той час як подібного майнового зобов`язання на ТОВ "Вінар-Плюс" покладено не було.

21.02.2018, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, представник ПАТ "Завод "Технопривод" подав відзив на позовну заяву (том 29 а.с. 27-35).

Ухвалою суду від 23.02.2018 припинено процедуру розпорядження майном Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" та повноваження розпорядника майна; затверджено звіти розпорядника майна Ткачука Д.В. про проведену роботу у справі та про грошову винагороду; введено процедуру санації Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" строком на 6 місяців до 23.08.2018; призначено керуючим санацією Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" арбітражного керуючого Андрощук Олену Павлівну строком на 6 місяців до 23.08.2018.

13.11.2018 представник ТОВ "Вінар Плюс" подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити повністю в задоволенні позовних вимог (том 36 а.с. 186-228).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20.11.2018 затверджено план санації Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод", продовжено строк процедури санації та повноважень керуючого санацією на шість місяців до 23.02.2019.

03.12.2018 до суду від ТОВ "Динеро-Капітал" надійшла відповідь на відзиви відповідачів (том 38 а.с. 237-246).

У зв`язку з поданням Товариством з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 20.11.2018, всі матеріали справи №918/111/15 супровідним листом № 918/111/15/1138/18 від 10.12.2018 разом з апеляційною скаргою направлені до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20.12.2018 провадження у справі № 918/111/15 зупинено до перегляду ухвали Господарського суду Рівненської області від 20.11.2018 в порядку апеляційного провадження.

26.02.2019 матеріали справи № 918/111/15 повернулися до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 01.03.2019 поновлено провадження у справі № 918/111/15 та розгляд справи призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.03.2019.

Однак, 04.03.2019 до Господарського суду Рівненської області від Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов лист, яким останній надіслав касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 у справі № 918/111/15.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07.03.2019 провадження у справі № 918/111/15 зупинено до перегляду постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 в порядку касаційного провадження.

31.05.2019 матеріали справи № 918/111/15 повернулися до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою суду від 05.06.2019 поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 18.06.2019.

Ухвалою суду від 18.06.2019 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" про відвід судді Войтюка В.Р., справу передано для автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

В подальшому, справу передано судді Горплюку А.М.

Ухвалою суду від 21.06.2019 справу №918/111/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Завод "Технопривод" прийнято до провадження суддею Горплюком А.М.

Ухвалою від 11.07.2019 розгляд позовних заяв у межах справи про банкрутство ПАТ "Завод "Технопривод" відкладено у підготовчому судовому засіданні на 22.08.2019.

Ухвалою суду від 22.08.2019, крім іншого, призначено для розгляду по суті позовну заяву у межах справи про банкрутство ТОВ "Динеро-Капітал" до відповідача-1 ПАТ "Завод "Технопривод" та відповідача-2 ТОВ "Вінар Плюс" про визнання недійсною додаткової угоди від 30.09.2016 до договору про надання послуг з охорони від 24.09.2015.

02.09.2019, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, ТОВ "Вінар Плюс" подало пояснення по справі, в якому вказало що позовні вимоги ТОВ "Динеро-Капітал" є безпідставними (том 46 а.с. 116-117).

Ухвалою суду від 05.09.2019 розгляд по суті позовних заяв у межах справи про банкрутство ПАТ "Завод "Технопривод" відкладено на 19.09.2019.

18.09.2019, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, представник ПАТ "Завод "Технопривод" подав клопотання, в якому просить при прийнятті рішення не брати до уваги відзив ПАТ "Завод "Технопривод", що поданий представником Губар Н.В. 21.02.2018 (том 46 а.с. 234).

В судовому засіданні 19.09.2019 представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник ПАТ "Завод "Технопривод" просила в задоволенні позову відмовити. Представники ГУ ДФС у Рівненській області, ТОВ "Вінар Плюс" та ТОВ "Бізнес Імпекс Груп" підтримали позицію представника ПАТ "Завод "Технопривод" та просили в задоволенні позову відмовити.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановлений законом строк, причини неявки суду не повідомляли.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд позовної заяви по суті без учасників справи, що належним чином повідомлені про проведення судового засідання, проте не забезпечили явку уповноважених представників.

Суд, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються подана позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення поданого позову, прийшов до наступних висновків.

24.09.2015 між Публічним акціонерним товариством "Завод "Технопривод" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінар Плюс" (Виконавець) укладено Договір про надання послуг з охорони (надалі по тексту - Договір охорони) (том 28 а.с.11-13).

Згідно п. 1.1., 1.2. вказаного Договору, замовник доручає, а виконавець зобов`язується за плату надавати послуги з охорони території замовника, а також об`єктів та іншого майна, що належить замовнику, згідно до "Переліку майна, що передається під охорону" (додаток №1). Територія замовника, що охороняється за даним Договором, розташована за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Штейнгеля, 4А.

Відповідно до п. 7.2., 7.3. Договору охорони строк дії даного Договору по 31.12.2015 включно. Чинність даного Договору припиняється внаслідок: - закінчення строку, на який його було укладено; - одностороннього розірвання за вимогою Замовника; - зміни власника майна. Закінчення строку даного Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії даного Договору.

31.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Завод "Технопривод" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінар Плюс" (Виконавець) укладено Додаткову угоду до Договору про надання послуг з охорони від 24.09.2015, якою сторони прийшли згоди продовжити строк дії Договору про надання послуг з охорони від 24 вересня 2015 року на 3 місяці, а саме до 31.03.2016 (том 28 а.с. 14).

31.03.2016 між Публічним акціонерним товариством "Завод "Технопривод" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінар Плюс" (Виконавець) укладено Додаткову угоду до Договору про надання послуг з охорони від 24.09.2015, якою сторони прийшли згоди продовжити строк дії Договору про надання послуг з охорони від 24 вересня 2015 року на 3 місяці, а саме до 30.06.2016 (том 28 а.с. 15).

30.06.2016 між Публічним акціонерним товариством "Завод "Технопривод" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінар Плюс" (Виконавець) укладено Додаткову угоду до Договору про надання послуг з охорони від 24.09.2015, якою сторони прийшли згоди продовжити строк дії Договору про надання послуг з охорони від 24 вересня 2015 року на 3 місяці, а саме до 30.09.2016 (том 28 а.с. 16).

30.09.2016 між Публічним акціонерним товариством "Завод "Технопривод" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінар Плюс" (Виконавець) укладено Додаткову угоду до Договору про надання послуг з охорони від 24.09.2015, якою сторони прийшли згоди:

- виключити п. 7.3. Договору про надання послуг з охорони від 24.09.2015;

- продовжити строк дії Договору про надання послуг з охорони від 24 вересня 2015 року до 31.12.2017 включно;

- доповнити Договір про надання послуг з охорони від 24.09.2015 пунктом "4.7. Замовник сплачує Виконавцю штраф за дострокове розірвання договору в п`ятикратному розмірі від вартості послуг за один місяць (том 28 а.с. 17).

У поданій позовні заяві ТОВ "Динеро-Капітал" вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, що із жовтня 2016 по грудень 2017 ТОВ "Вінар Плюс" надавалися послуги з охорони ПАТ "Завод "Технопривод", таким чином боржник прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони. Зазначає, що спірною додатковою угодою продовжено строк дії Договору охорони на п`ятнадцять місяців, що складає більш ніж весь строк ліквідаційної процедури, встановлений приписами закону. Крім того, наголошує на встановленні спірною угодою штрафу за дострокове розірвання договору за вимогою ПАТ "Завод "Технопривод" у п`ятикратному розмірі від вартості послуг за один місяць, в той час як основний договір передбачав право ПАТ "Завод "Технопривод" на одностороннє припинення договору, відтак арбітражний керуючий Ткачук Д.В. діяв на шкоду інтересів боржника та кредиторів, захищаючи інтереси ТОВ "Вінар Плюс".

Проте, з такими доводами позивача суд погодитись не може з огляду на наступне.

Згідно ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Стаття 1 Закону України "Про охоронну діяльність" від 22.03.2012 (з подальшими змінами та доповненнями) містить визначення поняття охорона майна - це діяльність з організації та практичного здійснення заходів охорони, спрямованих на забезпечення недоторканності, цілісності визначених власником і належних йому будівель, споруд, територій, акваторій, транспортних засобів, валютних цінностей, цінних паперів та іншого рухомого і нерухомого майна, з метою запобігання та/або недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього, для збереження його фізичного стану, припинення несанкціонованого власником доступу до нього та забезпечення здійснення власником цього майна всіх належних йому повноважень стосовно нього.

Крім того, ч. 2 ст. 98 Закону про банкрутство встановлює обов`язки арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Зокрема, керуючий санацією зобов`язаний здійснювати заходи щодо захисту майна боржника.

З метою належного виконання покладених Законом про банкрутство обов`язків, керуючим санацією було укладено Договір охорони від 24.09.2015.

За період з 24.09.2015 (укладення Договору охорони) до 30.09.2016 (укладення спірної додаткової угоди) у ПАТ "Завод "Технопривод" претензії щодо роботи та надання послуг до ТОВ "Вінар Плюс" матеріали справи не містять.

Враховуючи належне виконання сторонами своїх зобов`язань, між ними 30.09.2016 укладено Додаткову угоду до Договору охорони, якою продовжено термін його дії на 15 місяць - до 31.12.2017.

Статтею 627 ЦК України встановлено свободу договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що продовження строку дії Договору охорони на 15 місяців Додатковою угодою від 30.09.2016 не є порушенням чинного законодавства, та не порушує права чи інтереси боржника та кредиторів, а твердження позивача в частині неможливості продовження строку дії Договору охорони та термін, що перевищує строк ліквідаційної процедури, є лише його припущенням.

Щодо твердження позивача про навмисні дії арбітражного керуючого Ткачука Д.В. при укладення спірної Додаткової угоди в частині встановлення штрафу за дострокове розірвання договору за вимогою ПАТ "Завод "Технопривод" у п`ятикратному розмірі від вартості послуг за один місяць, в той час як основний договір передбачав право ПАТ "Завод "Технопривод" на одностороннє припинення договору, суд зазначає наступне.

03.05.2017 Господарський суд Рівненської області прийняв рішення у справі №918/87/17 за позовом ПАТ "Завод "Технопривод" до ТОВ "Вінар Плюс", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ВАТ "Рівненський завод тракторних агрегатів", третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Промислово-інвестиційна компанія "Промтех-експерт" про усунення перешкод у користуванні майном, яким позовні вимоги задоволено частково.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2017 рішення Господарського суду Рівненської області від 03.05.2017 залишено без змін.

Так, рішенням від 03.05.2017 аналізувались умови спірної Додаткової угоди та суд встановив, що посилання позивача на одностороннє розірвання договору як одну з підстав заявлених позовних вимог визнається судом безпідставними та необґрунтованими.

За приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частина 1 ст. 75 ГПК України встановлює, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Таким чином, твердження позивача щодо односторонньої відмови боржника від Договору охорони спростоване рішенням суду від 03.05.2017 у справі №918/87/17, а сторонами Договору охорони визнано, що ТОВ "Вінар Плюс" не пред`являло вимогу про сплату штрафу за дострокове розірвання договору.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Так, ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, чинним законодавством визначено, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Матеріалами справи підтверджується, що Додаткова угода (так як і Договір охорони) укладена у письмовій формі, підписана уповноваженими представника та скріплена їхніми печатками.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику про визнання угод недійсним" від 06.11.2009 № 9 передбачено, що відповідно до статтей 215 та 216 Цивільного Кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Приписи вказаної Постанови передбачають, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом; в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на наведене, враховуючи вимоги норм матеріального та процесуального права, вирішуючи спір про визнання угоди недійсною за позовом особи, яка не є стороною спірного правочину, господарський суд повинен встановити наявність правових підстав для подання зазначеного позову: факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача укладенням спірного договору.

Так, як було зазначено вище, заявляючи вимогу про визнання недійсною Додаткової угоди від 30.09.2016 позивач зазначає, що вказана угода порушує права та інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" як кредитора по справі, так як спрямована на ускладнення розірвання Договору охорони для боржник та укладена на захист інтересів ТОВ "Вінар Плюс".

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Проте, враховуючи викладене вище, а також те, що обставин, які б дійсно вказували на порушення внаслідок укладання спірного правочину прав та законних інтересів позивача, в силу ст. 74 ГПК України, ним не доведено, господарський суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визнання недійсною укладеної 30.09.2016 Додаткової угоди до Договору про надання послуг з охорони від 24.09.2015.

Крім того, при вирішенні позову суд вирішує питання розподілу судових витрат.

При зверненні до суду, позивачем сплачено 3524,00 грн., проте заявлено одну немайнову вимогу, відтак судовий збір в розмірі 1762,00 грн. підлягає поверненню як зайво сплачений.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 234 та 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" до відповідача-1 Публічне акціонерне товариство "Завод "Технопривод", відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінар Плюс" про визнання недійсною додаткової угоди від 30.09.2016 до договору про надання послуг з охорони від 24.09.2015 - відмовити.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" (61003, м. Харків, пров. Університетський, 1, ) зайво сплачений судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп, що сплачений згідно платіжного доручення №1875 від 30.01.2018 та знаходиться в матеріалах справи №918/111/15 (том 28 а.с.10).

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254 - 258 Господарського процесуального кодексу України .

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 23.09.2019

Суддя А.М. Горплюк