ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/4741/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.

розглянув у письмовому провадженні без виклику сторін

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза»

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2019 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2019

за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза»

про стягнення 272 774, 49 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позовних вимог

1. Комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (далі - КП «Дніпроводоканал») звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» (далі - ТОВ «Гінза») 272 774,49 грн у зв`язку із заборгованістю щодо оплати за надання послуг з централізованого водовідведення стічних вод з понаднормативним забрудненням за Договором про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 28.09.2015 № 0284 (далі - Договір).

Стислий виклад судових рішень

2. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2019 (суддя Мельниченко І.Ф.) позов задоволено в повному обсязі.

3. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2019 (колегія суддів: Подобєд І.М., Орєшкіна Е.В., Кузнецова І.Л.) рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стислий виклад вимог касаційної скарги

4. Відповідач просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

Аргументи відповідача, зазначені в касаційній скарзі

5. Відповідач зазначає, що суди ухвалили оскаржувані судові рішення з порушенням статті 236 Господарського процесуального кодексу України від 06.11.1991 № 1798-XII у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VII (далі - ГПК України), всупереч практиці Європейського суду з прав людини та Верховного Суду. Оскаржувані судові рішення не містять мотивів прийняття або відхилення всіх наведених відповідачем аргументів щодо відмови в задоволенні позову.

6. Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові послався на акт, який не регулює правові відносини сторін - рішення Запорізької міської ради від 29.05.2003 № 167.

7. Суди неправильно застосували статтю 77 ГПК України. Відповідно до цієї статті вони визнали, що не є допустимими доказами протоколи комісії ТОВ «Гінза» про виявлення порушень, які допущені КП «Дніпроводоканал» при відібранні проб. Однак відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що мають значення для справи. Надані відповідачем докази не можуть вважатись недопустимими, оскільки суди не встановили відповідних ознак, передбачених статтею 77 ГПК України.

8. У постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що здійснений позивачем розрахунок додаткової плати відповідає, зокрема, Правилам № 129. При цьому суди залишили поза увагою, що в преамбулі до Договору, яка містить перелік актів, що застосовуються до відносин сторін за Договором, такий акт не зазначено.

Водночас сторони Договору погодили та зазначили в пункті 4.10, що розмір оплати за скид стічних вод у систему водовідведення КП «Дніпроводоканал» з понаднормативним забрудненням розраховується згідно з Інструкцією № 37, яка втратила чинність 21.05.2017.

Попередні судові інстанції не надали оцінки доводам відповідача про те, що позивач мав право визначити плату за приймання стічних вод з понаднормативним забрудненням відповідно до Правил № 129 лише у разі погодження сторонами Договору таких умов.

9. Судами не встановлені обставини, які підтверджують чинність Правил №129.

10. Висновки суду апеляційної інстанції суперечать встановленим ним обставинам справи.

11. Так, у справі відсутні докази того, що ТОВ «Гінза» відмовилось делегувати представника для відбору проб стічних вод 14.03.2017. Відповідний висновок суду зроблено на підставі зазначеної в акті позивача від 14.03.2017 інформації та не відповідає дійсним обставинам, оскільки представник відповідача не мав можливості протягом 30 хвилин прибути для вчинення відповідних дій у зв`язку з виконанням інших робочих завдань. Отже, суди безпідставно стягнули з відповідача плати в сумі 26 033, 98 грн, яку позивач визначив з огляду на коефіцієнт, що застосовується в разі створення перешкод у доступі до обстеження мереж каналізації.

12. Суд апеляційної інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що в разі розбіжностей лабораторних висновків щодо аналізу допустимих концентрацій шкідливих речовин у стічних водах, здійснених позивачем та на замовлення відповідача (основного та паралельного аналізів), арбітражний аналіз проводиться протягом місяця з моменту відібрання проб. При цьому суд не врахував, що відповідач пропустив зазначений строк з вини позивача, який не повідомив про остаточну дату розпечатування проб.

Аргументи позивача, зазначені у відзиві на касаційну скаргу

13. КП «Дніпроводоканал» вважає касаційну скаргу необґрунтованою та просить відмовити в її задоволенні.

14. Зокрема, у відзиві зазначено, що саме ТОВ «Гінза» як споживач послуг відповідно до умов Договору та актів, які регулюють відносини сторін у спорі зі справи, наділене правом ініціювати проведення паралельного або арбітражного аналізу проб води. Відповідно до Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська від 19.02.15 №129, якщо споживач послуг (абонент) цим правом не скористався та порушив строки для його реалізації, розрахунки здійснюються з огляду на результати аналізів лабораторії КП «Дніпроводоканал». Такого висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у справі № 904/3681/18.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

15. Відповідно до умов укладеного Договору КП «Дніпроводоканал» зобов`язалось надавати ТОВ «Гінза» послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а ТОВ «Гінза» зобов`язалось оплачувати послуги.

16. Згідно з преамбулою до Договору, укладаючи його, сторони керувались зокрема: Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за № 936/15627 (Правила № 190); Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України та Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затверджені наказом Державного комітету України від 19.02.2002 № 37, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 403/6691 (Правила № 37, Інструкція № 37);

Відповідно до пункту 9.2 Договору до відносини сторін, які неврегульовані Договором, застосовуються, зокрема зазначені норми та інші норми законодавства.

17. Згідно з пунктом 2.2 Договору місце надання послуг є точка розподілу, визначена сторонами в акті визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж.

18. Пунктом 3.15 Договору передбачено, що ТОВ «Гінза», на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, відповідає за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, що скидають до його мережі водовідведення субабоненти, орендарі, суборендарі.

Допустимі концентрації шкідливих речовин визначені рішенням Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 № 129 «Про затвердження правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у каналізаційну систему м. Дніпропетровська» та зазначаються у додатку № 4 до Договору.

19. Нарахування проводяться з огляду на норматив оплати за очищення 1 куб. м стічних вод із вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій, обсяг скинутих понаднормативно забруднених стічних вод та коефіцієнт кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми (пункт 3.16. Договору).

20. Вміст забруднень у стічних водах визначається згідно з відомостями лабораторії КП «Дніпроводоканал» та за результатами вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепідемнагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у цій галузі (пункт 3.18. Договору).

21. У пункті 4.4 Договору зазначено, що КП «Дніпроводоканал» визначає об`єм наданих послуг, розмір плати за скид понаднормативних забруднень та розмір оплати послуг за розрахунковий місяць на підставі інформації, вказаної у наданих ТОВ «Гінза» відповідно до пункту 4.3 Договору звітах про контрольні показники приладів і засобів обліку, та актів обстеження. КП «Дніпроводоканал» не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, надає ТОВ «Гінза» два примірника акта-рахунку приймання наданих послуг, підписаних уповноваженою особою цього підприємства та скріплених його печаткою.

22. Відповідно до пункту 4.10. Договору розмір плати за скид у систему водовідведення КП «Дніпроводоканал» стічних вод з понаднормативним забрудненням визначається згідно з Інструкцією, затвердженою наказом Держкомітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19.02.2002 № 37. ТОВ «Гінза» здійснює відповідну оплату протягом 10 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку.

23. Представники КП «Дніпроводоканал» у присутності представника ТОВ «Гінза» протягом серпня 2015 року - червня 2017 року для встановлення допустимої концентрації забруднюючих речовин 26.08.2015, 23.12.2015, 15.08.2016, 05.12.2016 та 07.06.2017 здійснювали відбір проб стічних вод ТОВ «Гінза» (м. Дніпро, вул. Робоча, 23) та склали акти відбору проб стічних вод.

24. Представник ТОВ «Гінза» підписав ці акти без зауважень, але з приміткою про взяття проб для проведення паралельного аналізу стічних вод, крім проби, відібраної 05.12.2016.

25. Лабораторією контролю якості стічних вод КП «Дніпроводоканал» на підставі зазначених відборів проб складені протоколи вимірювання показників складу та властивостей стічних вод показників складу від 26.08.2015, 23.12.2015, 15.08.2016, 07.06.2017 та 05.12.2016.

Згідно із зазначеними протоколами дослідження проб розпочато в день їх відібрання. У стічних водах виявлено перевищення допустимих концентрацій показників забруднення.

26. КП «Дніпроводоканал» повідомило ТОВ «Гінза» про те, що внаслідок дослідження проб стічних вод виявлено порушення Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 № 129 (далі - Правила № 129), у зв`язку з перевищенням допустимих концентрацій шкідливих речовин та направив рахунки за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням на загальну суму 246740,51 грн (листи від 16.06.2017 № 7292/2414, від 20.12.2016 № 9213/2414, від 06.09.2017 № 10893, від 09.09.2015 № 11343/5901, від 04.01.2016 № 795/5901, 6004/24-14, 7620/2614).

27. 14.03.2017 ТОВ «Гінза» не делегувало свого представника для здійснення відбору проб стічних вод відповідно до Договору. Відбір проб не здійснювався, про що КП «Дніпроводоканал» склало акта та нарахувало плату за перевищення допустимих концентрацій шкідливих речовин відповідно до пункту 7.13 Правил, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 № 129.

28. КП «Дніпроводоканал» надіслало контрагенту цей акт та розрахунок оплати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням (лист від 13.04.2017 № 3773/2414).

29. Відповідач доказів здійснення оплати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням на загальну суму 272 774,49 грн на момент розгляду спору не надав.

30. Правилами, затвердженими рішенням Дніпропетровської міськради від 19.02.2015 № 129, встановлені допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах підприємств.

31. Згідно із пунктом 2.1.2. Правил № 129, позивач має право відповідно до графіка відбору контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств.

32. Відповідно до пункту 2.1.6. Правил № 129 позивач має право здійснювати позаплановий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи. Присутність представника підприємства при відборі обов`язкова.

33. Відповідно до п. 7.9. Правил № 129, зокрема, для визначення вмісту забруднень у своїх стічних водах підприємства можуть використовувати як дані лабораторії позивача, так і результати вибіркового контролю, виконаними іншими лабораторіями, атестованими у цій галузі.

34. Пунктом 7.11 Правил № 129 визначено, що з метою контролю якості стічних вод підприємств Водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб. Ці проби характеризують склад та властивості стічних вод і відповідність фактичних концентрацій забруднюючих речовин допустимим. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень.

35. Відбір разових проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками позивача, що фіксується у спеціальних актах, які підписують як представник позивача, так і представник відповідача.

36. Акти складаються у двох примірниках.

37. Обов`язково робиться примітка про отримання відповідачем свого екземпляра акта (пункт 7.12 Правил №129).

38. Згідно з пунктом 7.13. Правил № 129 у разі відмови відповідача виділити відповідальну особу для відбору проб, зволіканні з допуском представника позивача на його територію (більш ніж 30 хвилин після його прибуття) або створенні перешкод у обстеженні мереж каналізації позивач виставляє відповідачу рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності за розрахунковий місяць, у якому було вчинене таке порушення.

39. Згідно з пунктом 7.23. Правил №129 відповідач зобов`язаний оплатити наданий позивачем сформований рахунок протягом десяти днів з моменту його отримання.

40. Відповідно до пункту 7.14. Правил №129 за призначенням з разової (контрольної) проби виконують основний, паралельний та арбітражний аналіз.

41. Паралельний аналіз виконує підприємство у будь-якій лабораторії, атестованій у цій галузі (або у своїй лабораторії за її наявності). Проби відбираються за одночасною присутністю представників водоканалу та підприємства. В актах (додатки 3, 5) робиться примітка про відбір проб для виконання паралельного аналізу (пункт 7.14.2 Правил № 129).

42. Пунктом 7.14.3 Правил № 129 встановлено, що у разі розбіжностей результатів основного та паралельного аналізів у межах похибки методик вимірювання інгредієнтів приймається значення основного аналізу. Якщо розбіжності перевищують похибки, які зазначені у відповідних методиках, проводиться арбітражний аналіз проби.

43. Відповідно до пункту 7.14.4. Правил № 129 арбітражний аналіз проводиться лише стосовно тих інгредієнтів, за якими виникли розбіжності. З цією метою при відборі стічних вод проба маркується та оклеюється паперовою стрічкою, опечатується позивачем і зберігається ним у холодильній шафі до одного місяця (згідно методикою вимірювання інгредієнтів); при надходженні проби у лабораторію позивача для її зберігання у журналі реєстрації проб обов`язково робиться запис про цілісність опечатування проби; про встановлений факт перевищення результатів аналізів Позивач повідомляє відповідачеві факсом або телефонограмою та інформує про остаточну дату розпечатування проби (згідно з вимогами МВВ) для проведення арбітражного аналізу; до відкриття проб відповідач надає на адресу позивача попередню інформацію (факсом або телефонограмою) щодо результатів вимірювання, виконаних своєю або іншою лабораторією; відкриття проби для арбітражного аналізу та проведення вимірювань проводиться у присутності представників Водоканалу: підприємства та незалежної лабораторії. Відкриття проби для арбітражного аналізу оформляється відповідним актом згідно з додатком 6.

44. ТОВ «Гінза» долучило до матеріалів справи протоколи атестованих лабораторій щодо здійсненого на замовлення цього товариства паралельного аналізу проб стічних вод: складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал» (свідоцтво про атестацію №ПЧ-07-0/750-2014, видане 27.03.2014) протокол № 355/08.16 дослідження проби води, відібраної 15.08.2016; складений лабораторією моніторингу вод Державного агентства водних ресурсів України Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів (свідоцтво про атестацію №204 від 23.10.2012, видане Держводагентством України) протокол №766 вимірювань показань якості стічних вод, яке виконано щодо дослідження проби води, яка відібрана 05.12.2016; складений лабораторією моніторингу вод Державного агентства водних ресурсів України Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів (свідоцтво про атестацію №204 від 23.10.2012, видане Держводагентством України) протокол № 266 вимірювань показників якості стічних вод, яке виконано щодо дослідження відібраної 07.06.2017 проби води.

45. Відповідно до пункту 7.14.4 Правил № 129 арбітражний аналіз проводиться лише стосовного тих інгредієнтів, за якими виникли розбіжності. З цією метою, серед іншого, при відборі стічних вод проба маркується та оклеюється паперовою стрічкою, опечатується позивачем та зберігається в його холодильній шафі від двох діб до одного місяця. До відкриття проб підприємство надає на адресу Водоканалу попередню інформацію щодо результатів вимірювання, виконаних своєю або іншою лабораторією.

46. Результати проведених паралельних аналізів проб води, відібраних 15.08.2016, 05.12.2016, 07.06.2017, були направлені відповідачем позивачу після закінчення місячного строку (листи від 05.10.2016 № 47, від 16.02.2017 № 33, від 17.08.2017 № 58.

47. Протоколи № 766 та № 266 не містять дати проведення паралельних аналізів.

48. Відповідно до пункту 7.19. Правил №129 за відсутності результатів паралельного аналізу, незгоді відповідача з порядком виконання арбітражного аналізу чи з застосуванням його результатів, усі розрахунки виконуються за результатами основного аналізу.

49. Відповідно до акту відбору проби від 05.12.2016, який підписаний представником відповідача без заперечень, остання відібрана лише для проведення основного аналізу, що свідчить про те, що відповідач не виявив бажання проведення паралельного аналізу даної проби та фактично погодився з результатами основного аналізу.

50. Правила №129, затверджені рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 та станом на час розгляду справи не скасовані в порядку встановленому законом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. АКТИ ЗАСТОСУВАННЯ ПРАВА

Цивільний кодекс України

51. Стаття 610

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

52. Стаття 611

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

53. Частина перша статті 628

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Господарський процесуальний кодекс України від 06.11.1991 N 1798-XII у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VII

54. Стаття 74

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

55. Стаття 76

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

56. Стаття 77

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

57. Стаття 78

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

58. Стаття 79.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

59. Стаття 86

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

60. Частини перша та друга статті 300

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

61. Пункт 1 частини першої статті 308

Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення

62. Стаття 309

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій

63. Суди з`ясували, що спір зі справи виник у зв`язку з наявністю у відповідача обов`язку здійснити оплату за скид у систему водовідведення КП «Дніпроводоканал» стічних вод з понаднормативним забрудненням на підставі відібраних позивачем 26.08.2015, 23.12.2015, 05.12.2016, 15.08.2016, 07.06.2017 та 14.03.2017 проб води; зазначених у судових рішеннях листів-повідомлень про порушення відповідачем правил приймання стічних вод; надісланих відповідачу листами від 02.11.2016 № 7620/2614 від 13.04.2017 № 3773/2414, від 06.09.2017 № 10893 рахунків, які відповідач згідно з пунктом 4.10 Договору має оплатити протягом 10 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку.

64. Відповідно до положень Законів України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», «Про житлово-комунальні послуги» послуги з водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації здійснюються на договірних засадах.

65. У статті 15 «Про охорону навколишнього природного середовища» зазначено, що місцеві ради у межах своєї компетенції забезпечують реалізацію екологічної політики України, здійснюють контроль за дотриманням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а також здійснюють інші повноваження відповідно до цього закону та інших законів України.

66. Відповідно до підпункту 5 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод; здійснення контролю за якістю питної води належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

67. Статтею 13 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення належить, зокрема, затвердження місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідних населених пунктів.

68. Суди встановили, що преамбула до Договору містить перелік актів, якими керувались сторони при укладенні Договору. Зокрема зазначено, що до відносин сторін за Договором застосовуються:

Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 07.10. 2008 за № 936/15627 (Правила № 190);

Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України та Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 № 37 (Правила № 37, Інструкція № 37).

Також судами з`ясовано, що 21.05.2017 зазначені Правила № 37 та Інструкція № 37 втратили чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 166-р.

У пункті 9.2 Договору зазначено, що до відносин сторін не врегульованих Договором, застосовуються но чинного законодавства, у тому числі й зазначені вище.

69. Зобов`язання, передбачені Договором, не можуть бути припиненими у зв`язку із втратою чинності зазначених в оскаржуваних судових рішеннях актів, якими врегульовувались виконання відповідних зобов`язань, якщо ці акти були чинними на момент укладення Договору, та виникнення у сторін прав та обов`язків.

70. У пункті 1.5 Правил № 37, якими керувалися сторони укладаючи Договір, зазначено що на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів (тобто зазначеної вище Інструкції № 37) водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, в яких установлюються допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

71. У пункті 1.4 Правил № 190 зазначено, що приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37, зареєстрованих у Мін`юсті 26.04.2002 за N 403/6691, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

72. Згідно з дослідженими попередніми судовими інстанціями обставинами справи рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129 затверджено Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (Правила №129).

73. Отже, відповідно до наведених актів, умови Договору мають узгоджуватись з місцевими правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, у цьому разі - Правилами № 129.

Доказів втрати чинності Правил № 129 станом на час виникнення спірних правовідносин суду не надано, тому посилання відповідача з цього приводу є безпідставними.

74. З огляду на викладене, Касаційним господарським судом відхиляються доводи відповідача стосовно неправильного розрахунку заборгованості та висновку судів, щодо здійснений позивачем нарахувань не у відповідності до умов Договору.

75. Щодо ж до правомірності нарахування плати за скид у систему водовідведення стічних вод з понаднормативним забрудненням на підставі відбору проб від 07.06.2017, тобто після втрати чинності Правил № 37 та Інструкції № 37, то необхідно зазначити, що попередні судові інстанції дійшли вірного висновку про правомірність такого нарахування та розміру заборгованості згідно з Правилами № 129.

Аргументи відповідача про те, що суди не встановлювали обставин, які підтверджують чинність Правил № 129 відхиляються, з підстав зазначених у пункті 73 цієї постанови.

У касаційній скарзі немає доводів, які свідчать про неправильне застосування судами положень Правил № 129 або інших норм матеріального права стосовно висновку про порушення відповідачем обов`язку делегувати представника для відбору проб та наслідків порушення цього зобов`язання.

Отже, з огляду на зміст частини першої статті 300 ГПК України у Касаційного господарського суду немає підстав вважати, що висновок судів про наявність про стягнення плати згідно зі здійсненим позивачем 14.03.2017 відбором проб незаконний та необґрунтований.

76. У касаційній скарзі зазначено, що відповідач пропустив строк для проведення арбітражного аналізу проб з вини позивача, який не повідомив про остаточну дату розпечатування проб для проведення арбітражного аналізу.

Суди з`ясували, що відповідно до змісту пункту 7.14.4 Правил № 129 позивач повідомляє відповідача факсом або телефонограмою та інформує про остаточну дату розпечатування проби (згідно з вимогами МВВ) для проведення арбітражного аналізу. До відкриття проб відповідач надає на адресу позивача попередню інформацію (факсом або телефонограмою) щодо результатів вимірювання, виконаних своєю або іншою лабораторією. Тобто згідно з установленими судами обставинами відповідач направляє позивачу попередню інформацію щодо результатів вимірювання до розпечатування проб для проведення арбітражного аналізу.

Результати проведених паралельних аналізів проб води, відібраних 15.08.2016, 05.12.2016, 07.06.2017, були направлені відповідачем позивачу після закінчення місячного строку, про що свідчать листи від 05.10.2016 № 47, від 16.02.2017 № 33, від 17.08.2017 № 58. Протоколи № 766 та № 266 не містять дати проведення паралельних аналізів. Протокол відбору проб від 05.12.2016 підписаний представником відповідача без застережень. У зв`язку з такими обставинами суди дійшли вірного висновку, що саме направлення відповідачем результатів паралельних аналізів після закінчення встановленого строку унеможливило проведення арбітражного аналізу проб, які такому аналізу підлягали, оскільки, максимальний строк для зберігання проб закінчився. Доводи касаційної скарги зазначеного не спростовують.

Отже, вказані доводи касаційної скарги не належать до тих, які є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

77. Апеляційний господарський суд помилково посилався на «рішення Запорізької міської ради від 29.05.2003 № 167». Проте, на думку суду касаційної інстанції, зазначені обставини не вплинули на законність ухваленого у справі рішення, оскільки вони гуртуються на висновку щодо чинності Порядку 129.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

78. Відповідач, звернувшись з касаційною скаргою, не спростував висновків суду першої інстанції та апеляційної інстанції, не довів неправильного застосування судами норм матеріального та процесуального права як необхідної передумови для скасування судового рішення.

Судові витрати

79. Понесені відповідачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на відповідача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Касаційний господарський суд, керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2019 зі справи № 904/4741/18 залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гінза» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова