ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1049/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Разюк Г. П., Колоколова С.І.

секретар судового засідання: Клименко О.В.

за участю представників учасників справи:

від Національного банку України, м. Київ Каранфілова О.В. за довіреністю від 19.07.2018 року № 18-0014/39276;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області не з`явився;

від Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Київ - Бауліна В.О. за довіреністю від 22.02.2019 року № 37.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Національного банку України, м. Київ, Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.07.2018 року, м. Одеса, суддя Цісельський О.В.

у справі № 916/1049/18

за позовом Національного банку України, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості в сумі 8518 000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду першої інстанції.

У червні 2018 року Національний банк України, м. Київ звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області, в якій просив суд в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором від 02.10.2014 року № 54 (зі змінами та доповненнями) перед Національним банком України, в загальній сумі 856 944 000 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06.10.2014 року № 79, укладеного між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 4472, а саме: на земельну ділянку площею 1,9999 га (кадастровий номер :01:001:0727) за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Дальницька сільська рада, масив «Золотий берег», земельна ділянка 185, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37, право власності на предмет іпотеки зареєстровано за іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 7215882; встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною 2 058 000 грн. без ПДВ, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.

Позовні вимоги у справі обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 02.10.2014 року № 54, укладеним між позивачем та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» укладено іпотечний договір від 06.10.2014 року № 79, Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» свої зобов`язання за кредитним договором не виконані, в зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 856944 000 грн., що і стало підставою для звернення позивача до іпотекодавця з відповідною вимогою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.07.2018 року відкрито провадження у справі № 916/1049/18 та призначено справу до розгляду, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк, м.Київ.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.07.2018 року у справі №916/1049/18 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області про зупинення провадження у справі, провадження у справі № 916/1049/18 зупинено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що захист порушеного права позивача в межах даного спору полягає у реалізації предмета іпотеки за іпотечним договором від 06.10.2014 року № 79, дійсність якого оспорюється у справі №910/15832/17, в зв`язку з чим рішення у даній справі безпосередньо вплине на оцінку доказів у справі № 916/1049/18.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Національний банк України, м. Київ з ухвалою суду не погодився, тому звернувся до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.07.2018 року у справі № 916/1049/18 скасувати, справу № 916/1049/18 передати на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначив, що місцевим господарським судом не зазначено в оскаржуваній ухвалі, яким саме чином з`ясування обставин у ході розгляду справи № 910/15832/17 унеможливлює розгляд заявленої позовної вимоги у даній справі про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, та яким чином встановлені у вказаній справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи, у даній справі.

Скаржник зазначає, що господарським судом взагалі не обґрунтовано відсутність реальної можливості розглянути господарський спір по суті заявлених вимог на підставі наданих учасниками справи доказів, а само по собі зазначення відповідачем у клопотанні про зупинення провадження у справі про пов`язаність іншої справи, що розглядається іншим судом, з цією справою не може бути підставою для застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

З посиланням на сталу судову правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 134.02.2018 року у справі № 925/1054/17, від 05.03.2018 року у справі №910/4129/17, від 27.02.2018 року у справі № 910/17258/17 тощо скаржник зазначає, що зупинивши провадження в даній справі, суд порушив право позивача на розгляд справи упродовж розумного строку.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2018 року (головуючий суддя Діброва Г.І., судді Принцевська Н.М., Ярош А.І.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного банку України, м. Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.07.2018 року у справі № 916/1049/18.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ з ухвалою Господарського суду Одеської області про зупинення провадження у справі також не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.07.2018 року у справі № 916/1049/18 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, щодо зазначення судом першої інстанції, що приймаючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції, не обґрунтував, яким чином встановлені у справі № 910/15832/17 обставини впливатимуть на оцінку доказів у справі № 916/1070/18, якими Національний банк України обґрунтовує свої доводи у даній справі, виходячи з предмету та підстав позову з урахуванням презумпції правомірності правочину.

Крім цього, скаржник зазначає, що господарський суд в оскаржуваній ухвалі не обґрунтував чим саме перебування на розгляді Господарського суду м. Києва справи про визнання недійним іпотечного договору перешкоджає встановленню оцінки судом у даній справі обставин (фактів), які покладені учасниками даної справи в обґрунтування своїх вимог та заперечень, з огляду на наявні в матеріалах справи докази.

Скаржник вважає, що місцевий суд не врахував вимоги національного та європейського законодавства та правозастосовної практики про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.09.2018 року (головуючий суддя Діброва Г.І., судді Принцевська Н.М., Колоколов С.І.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.07.2018 року у справі № 916/1049/18, об`єднано для спільного розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ з апеляційною скаргою Національного банку України, м. Київ.

31.08.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області надійшли відзиви (аналогічні за змістом) на апеляційні скарги Національного банку України, м. Київ та Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ, в яких відповідач по справі просив суд апеляційні скарги Національного банку України, м.Київ та Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.07.2018 року у справі № 916/1049/18 залишити без задоволення, а ухвалу без змін. Судовою колегією відзиви долучено до матеріалів справи.

У відзивах відповідач зазначає, відповідач звернувся з позовною заявою про визнання іпотечного договору від 06.10.2014 року № 79 недійсним до Господарського суду м. Києва ще у вересні 2017 року, відповідно реалізувавши своє право на судовий захист, а тому лише в залежності від вирішення судом у справі № 910/15832/17 питання дійсності чи недійсності зазначеного іпотечного договору може бути вирішено питання про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки за цим договором в рамках даної справи.

Посилання скаржників на те, що господарський суд мав би безпосередньо в даній справі встановити питання дійсності та недійсності іпотечного договору, відповідач вважає неприйнятними з огляду на те, що вирішення зазначеного питання має бути здійснено лише в межах розгляду справи № 910/15832/17.

У зв`язку з ліквідацією Одеського апеляційного господарського суду матеріали справи № 916/1049/18 було передано до Південно-західного апеляційного господарського суду за Актом від 03.10.2018 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 року справу № 916/1049/18 прийнято до провадження та розпочато апеляційний розгляд справи колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Колоколова С.І., Ярош А.І. з початку, об`єднано до сумісного розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», м.Київ з апеляційною скаргою Національного Банку України, м. Київ.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2018 року справу № 916/1049/18 (головуючий суддя Савицький Я.Ф., судді Колоколов С.І., Ярош А.І.) в зв`язку з надходженням 30.11.2018 року до Південно-західного апеляційного господарського суду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ДІЛВЕСТ на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суд від 06.11.2018 року про повернення апеляційної скарги зазначеної особи у даній справі, апеляційне провадження у справі №916/1049/18 було зупинено до повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції, матеріали справи № 916/1049/18 направлено Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 18.12.2018 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДІЛВЕСТ на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суд від 06.11.2018 року у справі № 916/1049/18 повернуто скаржнику без розгляду.

В зв`язку з поверненням 09.01.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 916/1049/18, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 року (головуючий суддя Савицький Я.Ф., судді Колоколов С.І., Разюк Г.П.) провадження у справі було поновлено, справу призначено до розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 року (головуючий суддя Савицький Я.Ф., судді Колоколов С.І., Разюк Г.П.) в зв`язку з надходженням 29.01.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ДІЛВЕСТ на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 року по справі №916/1049/18, провадженні у справі № 916/1049/18 було зупинено до повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції, справу направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22.02.2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ДІЛВЕСТ на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 року у справі №916/1049/18.

В зв`язку з поверненням 12.03.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 916/1049/18, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.03.2019 року (головуючий суддя Савицький Я.Ф., судді Колоколов С.І., Разюк Г.П.) провадження у справі було поновлено, справу призначено до розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.04.2019 року (головуючий суддя Савицький Я.Ф., судді Колоколов С.І., Разюк Г.П.) в зв`язку з надходженням 03.04.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ДІЛВЕСТ на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 року по справі №916/1049/18, провадження у справі № 916/1049/18 було зупинено до повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції, справу направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24.04.2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ДІЛВЕСТ на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2018 року у справі №916/1049/18.

В зв`язку з поверненням 14.05.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 916/1049/18, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 року (головуючий суддя Савицький Я.Ф., судді Колоколов С.І., Разюк Г.П.) провадження у справі було поновлено, справу призначено до розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 року (головуючий суддя Савицький Я.Ф., судді Колоколов С.І., Разюк Г.П.) в зв`язку з надходженням 05.06.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.04.2019 року по справі № 916/1049/18, провадження у справі №916/1049/18 було зупинено до повернення матеріалів справи з суду касаційної інстанції, справу направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 29.07.2019 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.04.2019 року по справі № 916/1049/18 залишено без розгляду.

12.08.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду повернулися матеріали справи 916/1049/18.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Савицького Я.Ф. у відпустці з 29.07.2019 року по 07.09.2019 року, на підставі розпорядження в. о. керівника апарату суду від 19.08.2019 року № 599 було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 916/1049/18, внаслідок якого для розгляду апеляційних скарг сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Діброва Г.І., судді: Разюк Г.П., Колоколов С.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.08.2019 року справу № 916/1049/18 прийнято до свого провадження колегією суддів у новому складі, провадження у справі було поновлено, справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні представники скаржників підтримали свої доводи та заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчить роздруківка з сайту Укрпошти, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїми процесуальними правами на участь у судових засіданнях.

Так, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності інших представників учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 17.07.2018 року у справі № 916/1049/18 скасуванню з направленням справи на розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.07.2018 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області до Господарського суду Одеської області надійшло клопотання, в якому відповідач просив суд зупинити провадження у справі № 916/1049/18 до розгляду судами та набрання законної сили рішенням у справі № 910/15832/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області до Національного банку України, м. Київ, Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Київ про визнання іпотечних договорів недійсними.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання, відповідач посилався на те, що вимоги позивача у даній справі ґрунтуються на умовах іпотечного договору від 06.10.2014 року №79, дійсність якого було оскаржено Товариством з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с.Лиманка Овідіопольського району Одеської області в межах справи №910/15832/17, в зв`язку з чим, розгляд позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору об`єктивно неможливий до вирішення справи № 910/15832/17, де предметом позовних вимог є недійсність зазначеного іпотечного договору.

17.07.2018 року до Господарського суду Одеської області від Національного банку України, м. Київ надійшли заперечення на вищезазначене клопотання, в яких позивач просив суд у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с.Лиманка Овідіопольського району Одеської області про зупинення провадження у справі №916/1049/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/15832/17 відмовити, оскільки предмет та підстави позовних вимог у вищезазначених справах є аналогічними, в зв`язку з чим в рамках розгляду даної справі суд може самостійно на підставі наявних у справі доказів встановити всі необхідні обставини.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви, за якими суд апеляційної інстанції погодився з аргументами, викладеними скаржниками в апеляційних скаргах.

Статтями 227, 228 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з наведеною правовою нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України за вимогами ст. 234 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, та чим обумовлюється неможливість розгляду спору.

При цьому, пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. 4-6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

По суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18.

Так, зупиняючи провадження по даній справі, місцевий господарський суд виходив з того, що Господарський суд м. Києва розглядає справу № 910/15832/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", с.Лиманка Овідіопольського району Одеської області до Національного банку України, м. Київ, Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Київ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Тамерса» про визнання недійсними іпотечних договорів, а отже справи № 910/15832/17 та №916/1049/18 є взаємопов`язаними, оскільки стосуються прав та обов`язків сторін за іпотечним договором від 06.10.2014 року № 79.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі №916/1049/18 є звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 06.10.2014 року № 79, який укладено між Національним банком України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гаджибей» в якості забезпечення виконання зобов`язань Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк за кредитним договором від 02.10.2014 року №54, при цьому матеріали даної справи містять всі необхідні докази, необхідні для встановлення обставин, які мають значення для вирішення спору по суті, отже суд першої інстанції при розгляді справи може самостійно встановити обставини, які розглядаються іншим судом, а також наявні достатні правові підстави для розгляду та вирішення по суті цієї справи судом першої інстанції самостійно.

Необхідно також відзначити, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 910/15832/17, господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи № 916/1049/18.

До того ж, судова колегія зауважує, що у разі визнання недійсним спірного іпотечного договору відповідач не позбавлений права у встановленому процесуальним законодавством порядку звернутись з відповідною заявою до суду про перегляд винесених рішень у даній справі за нововиявленими обставинами за правилами, встановленими ст. 320 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, розгляд справи № 910/15832/17 не є перешкодою для перевірки суттєвих обставин, які можуть бути встановлені судом першої інстанції у даній справі, а конкретні обставини даної справи надають можливість розглянути даний спір без очікування рішення у справі № 910/15832/17.

При цьому, всупереч вимог процесуального законодавства України суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів достатніх та обґрунтованих мотивів, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи № 916/1049/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/15832/17, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для розгляду справи, зокрема, надати правову оцінку іпотечному договору від 06.10.2014 року №79.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 916/1049/18 до набрання законної сили рішенням у справі № 910/15832/17, оскільки заявлені позовні вимоги Національного банку України про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 06.10.2014 року № 79 можуть бути вирішені в межах даної справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Судова колегія зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Таким чином, судова колегія вважає, що конкретні обставини даної справи не свідчить про наявність підстав для зупинення провадження за п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, а господарський суд дійшов до передчасного висновку про те, що розгляд даної справи є неможливим до розгляду іншої справи.

Крім цього, судова колегія зауважує, що станом на час розгляду апеляційних скарг Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалив остаточну постанову у справі № 910/15832/17 від 18.06.2019 року, якою залишив без змін постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 року та рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 року у справі № 910/15832/17, якими було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання іпотечних договорів недійсними, у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, зокрема, має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (п. 6 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційних скаргах, знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційні скарги підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 17.07.2018 року у справі №916/1049/18 не відповідає вимогам процесуального законодавства і є достатні правові підстави для її скасування з направленням справи до місцевого господарського суду для розгляду, оскільки місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали не було в повному обсязі враховано усі обставини справи, невірно застосовано норми процесуального права.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідних апеляційних скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 255, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Національного банку України, м. Київ та Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.07.2018 року у справі № 916/1049/18 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.07.2018 року у справі №916/1049/18 скасувати.

Справу № 916/1049/18 направити до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодекс України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 17.09.2019 року.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Г.П. Разюк
С.І. Колоколов