РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2019Справа № 910/7550/19
Господарський суд міста Києва у складі:

судді: за участю секретаря:Данилової М.В. Бордунової К.Е.

Представники сторін: від позивача: не з`явилися від відповідача: не з`явилися

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Еко Агро Постач»
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Корм» стягнення грошових коштів
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10 червня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Агро Постач» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 06.06.2019 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Корм» (відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 233 508, 49 грн. за договором поставки № 6 від 04 грудня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за договором поставки № 6 від 04 грудня 2018 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи №910/7550/19 здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.06.2019 року.

21 червня 2019 року через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання б/н від 19.06.2019 року про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року по справі №910/7550/19 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні на 17.07.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 року по справі №910/7550/19 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні на 07.08.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 року по справі №910/7550/19 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання у справі № 910/7550/19 відкладено на 04.09.2019 року.

27 серпня 2019 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, також позивач звернувся до суду з проханням розглянути справу без участі його уповноваженого представника за наявними в матеріалах справи доказами.

03 вересня 2019 року через канцелярію суду відповідач подав клопотання про перенесення розгляду справи для надання додаткового часу для остаточного погашення заборгованості та врегулювання спору мирним шляхом. Також, відповідач, в поданому ним клопотанні, зазначив, що вже здійснив частковий розрахунок з позивачем.

Суд, в підготовчому засіданні 04.09.2019 року, вирішив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи на 18.09.2019 до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі № 910/7550/19. Призначено розгляд справи № 910/7550/19 по суті на 18.09.2019 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко Агро Постач» (Продавець/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Корм» (Покупець/Відповідач) було укладено договір поставки № 6 (Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується передати у певні строки або в строк Покупцеві у власність Товар, а Покупець зобов`язаний прийняти Товар та оплатити його за встановленою вартістю Товару.

Згідно п. 4.1 Договору Поставка Товару здійснюється на умовах, обумовлених в накладних до даного Договору, згідно з Інкотермс - 2010.

Так, 06.02.2018 р. Покупцю було поставлено шрот соняшниковий на загальну суму 154 867.20 грн., що підтверджується видатковою накладною та товарно-транспортною накладною.

Аналогічні поставки товару були проведені 22.12.2018 р. на суму 330 210,00 грн. та

26.12.2018 р. на суму 195 426,00 грн.

Проте Покупець за цим Договором свої зобов`язання не виконав в повному обсязі, у зв`язку з чим у останнього утворилася заборгованість у розмірі 175 000,00 грн.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно п.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто - неналежне виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України.

Так, ст. 216 ГК України, передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Стаття 551 ЦК України встановлює, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

У частині третій ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 216 ГК України також встановлює, господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин.

Так, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

При цьому, відповідно до частини 2 ст. 216 ГК України, застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Як встановлено частиною 3 ст. 216 ГК України, господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими:

потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі;

сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі;

у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції.)

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

У клопотанні від 23.08.2019 року Позивач зазначає, що Відповідач частково погасив заборгованість за Договором, не погашена заборгованість станом на 23.08.2019 року становить 70 000 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що Відповідачу період з 27.08.2019 року по 13.09.2019 року сплатив на користь позивача 20 000 грн.

Таким чином, остаточна заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 50 000 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на те, що частина основного боргу була сплачена відповідачем після звернення позивача з позовом до суду, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з Відповідача грошових коштів, а саме: основного боргу - 50 000 грн., пені - 46 557,52 грн., інфляційних втрат - 8 057,19 грн., 3% річних - 3 893,78 грн., відповідно до самостійно здійсненого розрахунку штрафних санкцій судом.

З огляду на те, що Відповідач частково погасив заборгованість перед позивачем після звернення останнього до суду з позовною заявою, суд дійшов висновку, що судові витрати Позивача по сплаті судового збору в сумі 3 502,64 грн., відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Корм» суми основного боргу у розмірі 125 000 грн. (сто двадцять п`ять тисяч грн.).

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Корм» (03022, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, код ЄДРПОУ 03) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Агро Постач» (50086, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, 25, ) грошові кошти у розмірі, 108 508,49 грн. (сто вісім тисяч п`ятсот вісім грн. 49 коп.),а саме основного боргу - 50 000 грн. (п`ятдесят тисяч грн.), пені - 46 557,52 грн. (сорок шість п`ятсот п`ятдесят сім грн. 52 коп.), інфляційних втрат - 8 057,19 грн. (вісім тисяч п`ятдесят сім грн. 19 коп.), 3% річних - 3 893,78 грн. (три тисячі вісімсот дев`яносто три грн. 78 коп.) та судовий збір у розмірі 3 502,64 грн. (три тисячі п`ятсот дві грн. 64 коп.).

4. В решті позовних вимог - відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24 вересня 2019р.

Суддя М.В. Данилова