ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

25 вересня 2019 року Справа № 915/2024/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши матеріали

за позовом: Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області (57434, Миколаївська обл., Березанський район, с.Краснопілля, вул. Шкільна, 1, ),

представник позивача адвокат Ільїн Олександр Валерійович (54038, м.Миколаїв, вул. Дачна, 29/1).),

до відповідача- 1: Приватного підприємства Блюменфельд-К (57434, Миколаївська обл., Березанський район, с.Краснопілля, вул. Шкільна, 1, );

до відповідача-2: Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма Краснопільська (03115, м.Київ, пр. Перемоги, 121В, )

до відповідача-3: Миколаївської міської ради Департаменту з надання адміністративних послуг (54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20, )

про: визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

20.09.2019 Краснопільська сільська рада Березанського району Миколаївської області звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 09.07.2019р. (вх.№14841/19), в якій просить суд визнати право власності на адміністративне приміщення (центральну контору) за адресою: вул. Шкільна, 1, с.Краснопілля, Березанського району Миколаївської області за Краснопільською сільською радою Березанського району Миколаївської області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2019, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/2024/19 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Як визначено ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

Згідно приписів ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно приписів п.2) ч.1 ст.163 ГПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Так, позивачем в позовній заяві викладено позовну вимогу майнового характеру - визнання права власності на нежитлові приміщення.

При цьому, при визначенні ціни позову у сумі 654708,0 грн. позивачем зазначено, при прийнятті Краснопільською сільською радою 15.11.2017р. рішення про визнання за сільською радою спірного приміщення та прийняття його на баланс, балансову вартість спірного приміщення визначено в розмірі 654708,0 грн.

Відповідно до ч.2 ст.163 ГПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Відповідно до пп.2.2.1 п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача. На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею; з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій, а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду.

Позивачем не подано належних доказів дійсної вартості майна щодо якого заявлено позовні вимоги.

Таким чином, для правильного вирішення питання щодо ціни позову (дійсної вартості майна) та розміру судового збору, який підлягає сплаті за заявленими вимогами, позивачеві необхідно подати суду належні докази дійсної вартості спірного нерухомого майна, станом на день звернення з даним позовом до суду, а саме, висновок (або інший документ) про експертну оцінку вказаних нежитлових приміщень.

За заявленою вимогою майнового характеру (визнання права власності на нерухоме майно) позивачем сплачено судовий збір у розмірі 9820,62 грн. за платіжним дорученням №78 від 13.06.2019р.

Суд не може прийняти зазначений платіж, як належний доказ сплати судового збору з огляду на те, що позивачем не подано доказів дійсної вартості майна, що унеможливлює визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті.

Окрім цього, згідно з приписами ч.1 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст.172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Додані до позовної заяви описи вкладення у цінні листи на ім`я відповідачів не можуть вважатись належним доказом виконання позивачем вимог ст. 164 та ст. 172 ГПК України, оскільки з них вбачається, що позивач направив на адреси відповідачів копію позовної заяви з додатками на 19 арк., що унеможливлює ідентифікацію направлених на адреси відповідачів документів, копії яких додані до позовної заяви, поданої до суду.

У позовній заяві, всупереч приписам п. 6 ч. 1 ст. 162 ГПК України не вказано відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, якщо законом встановлений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору, та у випадку відсутності такого обов`язку не вказано про його відсутність.

Також, у позовній заяві не вказано відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, що суперечить вимогам п. 7 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Окрім цього, у позовній заяві, всупереч приписам п. 4 ч.1 ст. 162 ГПК України не зазначений зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. При цьому, фактично позовні вимоги сформульовано лише щодо відповідача-1 та не містить змісту позовних вимог щодо решти відповідачів прохальна частина позовної заяви не містить та стосуються скасування реєстрації права.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевказані недоліки позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Зазначені вище недоліки позовної заяви слід усунути шляхом подання до суду уточненої позовної заяви, належних доказів на підтвердження надіслання іншим учасникам справи копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що ухвалою суду від 17.07.2019 у справі №915/1719/19 позовну заяву від 09.07.2019 вже було повернуто позивачеві без розгляду з зазначених вище підстав, однак позивачем недоліки позовної заяви не усунуто.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 176, 234 ГПК України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Краснопільської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 09.07.2019 залишити без руху.

2. Встановити позивачу 10-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О.Ржепецький