РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019Справа № 910/3842/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного підприємства "ШИК"

до Акціонерного товариства "ПроКредит Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Донартбудінвест"

про визнання припиненою поруки

Представники:

від позивача: Южда С.М.;

від відповідача: Грішина Н.О.;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "ШИК" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (далі-відповідач) в якому просить суд визнати поруку, що виникла на підставі договору поруки № 246276-ДП2 від 30.08.2013 укладеного між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" та Приватним підприємством "ШИК" припиненою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Донартбудінвест" своїх зобов`язань за рамковою угодою № FW401.597 від 30.08.2013 в частині повернення наданих кредитних коштів та сплати процентів за користування тілом кредиту, 30.08.2013 між позивачем та відповідачем укладено договір поруки № 246276-ДП2 від 30.08.2013, за яким позивач відповідає за зобов`язанням позичальника, як солідарний з позичальником боржник. Як зазначає позивач, оскільки позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Донартбудінвест") не проводилися розрахунки за вказаним кредитним договором, договір поруки припинив свою дію по спливу шести місяців з дати виникнення заборгованості за 9,11,12 місяці 2013 року та 1 місяць 2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.04.2019.

24.04.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що договором поруки встановлено строк її дії - 120 місяців, до 30.08.2023, а тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України. Крім того, відповідач зазначає, що кредитним договором передбачено виконання грошових зобов`язань шляхом здійснення щомісячних платежів згідно графіку, а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основаним договором, зокрема за кожним місячним платежем.

У судовому засіданні 25.04.2019 оголошено перерву до 30.05.2019.

У судовому засіданні 30.05.2019 суд на місці ухвалив продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 26.06.2019.

24.06.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення відповідача з позовом до Приватного підприємства "ШИК" як поручителя по спливу шести місяців від дати виникнення заборгованості по основному зобов`язанню.

24.06.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Донартбудінвест" надійшов відзив на позовну заяву, в якому третя особа зазначає про обґрунтованість позовних вимог та просить суд задовольнити у повному обсязі вимоги позивача. Крім того, третя особа просить суд розглядати справу без участі Товариства з обмеженою відповідальністю "Донартбудінвест" у зв`язку з неможливістю направлення у судове засідання представника ТОВ "Донартбудінвест".

У судовому засіданні 25.06.2019 оголошено перерву до 08.08.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/3842/19 призначено на 05.09.2019.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про слухання справи № 910/3842/19 розміщеними судом на сторінці Господарського суду міста Києва на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет за адресою: https://court.gov.ua/sudova-vlada/sudy в розділі «Новини та події суду - інформація для учасників судового процесу, які знаходяться на окупованій території та та території проведення АТО», відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю "Донартбудінвест" вважається повідомленим про розгляд справи належним чином (роздруківки повідомлення в матеріалах справи).

Приймаючи до уваги, що представник третьої особи був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представника третьої особи не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 05.09.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.08.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк», яке перейменоване на Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донартбудінвест» (далі - позичальник) укладена рамкова угода №FW401.597, умовами якої передбачено, що кредитор на підставі угоди зобов`язується здійснювати кредитування позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов`язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, передбачені угодою та кредитними договорами.

Відповідно до п. 2.2. рамкової угоди, на підставі угоди встановлюються наступні ліміти умов кредитування позичальника:

- ліміт суми кредитування - еквівалент 8 000 000,00грн.;

- ліміт строку кредитування - 120 місяців;

- максимальний розмір процентів - 40% річних.

За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити кредитору проценти у розмірі та порядку, визначених угодою та кредитними договорами у межах максимальних розмірів процентів, встановлених (п.4.1. рамкової угоди).

Відповідно до п.7.8. рамкової угоди, сторони погодилися, що належним та достатнім доказом наявності, безспірності та розміру заборгованості позичальника, наявності порушень Договорів є письмова довідка кредитора з розрахунком заборгованості. Такий розмір заборгованості сторони погоджуються вважати безспірним доки позичальником не буде доведено протилежне.

Згідно п.8.2., п.8.2.1. рамкової угоди, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту в разі прострочення погашення грошових зобов`язань за цим договором тривалістю більш ніж 3 (три) банківські дні.

Пунктом 8.4. рамкової угоди передбачено, що позичальник зобов`язаний достроково погасити весь залишок кредиту протягом п`яти банківських днів з дня відправлення (вручення, якщо кредитор вручив вимогу) позичальнику чи поручителю вимоги, якщо інша сума чи строк дострокового погашення не будуть вказані у такій вимозі.

У разі виникнення заборгованості позичальника тривалістю понад 30 календарних днів позичальник зобов`язаний здійснити повне дострокове погашення кредиту, виданого на підставі кредитного договору, по якому існує прострочення не пізніше ніж через 3 банківські дні з моменту настання тридцятого календарного дня прострочення незалежно від того, чи кредитор пред`явив йому вимогу, якщо інше не буде погоджено з кредитором (п. 8.6. рамкової угоди).

За умовами п. 8.7. рамкової угоди, кредитор вправі самостійно без повідомлення позичальника приймати рішення про збільшення строків, вказаних у п. 8.4., 8.6. угоди.

Угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами. Угода укладена на строк дії ліміту строку, встановленого п.2.2. рамкової угоди. Закінчення строку дії угоди має наслідком лише припинення її умов щодо можливості укладення з позичальником нових кредитних договорів та видачі нових кредитів на підставі угоди. Усі інші умови угоди, зобов`язання сторін, що виникли на підставі угоди і були неналежно виконані чи не виконані, зобов`язання щодо відповідальності, а також права та обов`язки сторін продовжують діяти до повного належного виконання таких зобов`язань та реалізації прав (п.11.1., п.11.2. рамкової угоди).

На виконання умов рамкової угоди №FW401.597 від 30.08.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донартбудінвест» укладено наступні договори про надання траншів, а саме:

- №401.43900/FW401.597 від 30.08.2013, відповідно до якого надано транш в розмірі 500000,00 грн.; строк користування кредитом 60 місяців, від дати видачі кредиту включно; розмір процентів - 18,50% річних, виходячи з 360 календарних днів у році; комісії за видачу кредиту - 1% від розміру кредиту (п.2. договору);

- №401.44051/FW401.597 від 11.10.2013, відповідно до якого надано транш в розмірі 500000,00 грн.; строк користування кредитом 60 місяців, від дати видачі кредиту включно; розмір процентів - 20,00% річних, виходячи з 360 календарних днів у році; комісії за видачу кредиту - 1% від розміру кредиту (п.2. договору);

- №401.44139/FW401.597 від 18.11.2013, відповідно до якого надано транш в розмірі 150000,00 грн.; строк користування кредитом 60 місяців, від дати видачі кредиту включно; розмір процентів - 18,50% річних, виходячи з 360 календарних днів у році; комісії за видачу кредиту - 1% від розміру кредиту (п.2. договору);

- №401.44148/FW401.597 від 03.12.2013, відповідно до якого надано транш в розмірі 360000,00 грн; строк користування кредитом 60 місяців, від дати видачі кредиту включно; розмір процентів - 18,50% річних, виходячи з 360 календарних днів у році; комісії за видачу кредиту - 1% від розміру кредиту (п.2. договору);

- №401.44240/FW401.597 від 26.12.2013, відповідно до якого надано транш в розмірі 494210,00 грн.; строк користування кредитом 60 місяців, від дати видачі кредиту включно; розмір процентів - 18,50% річних, виходячи з 360 календарних днів у році; комісії за видачу кредиту - 1% від розміру кредиту (п.2. договору);

В п.7. договорів про надання траншів №401.43900/FW401.597 від 30.08.2013, №401.44051/FW401.597 від 11.10.2013, №401.44139/FW401.597 від 18.11.2013, №401.44148/FW401.597 від 03.12.2013 та №401.44240/FW401.597 від 26.12.2013 передбачено, що дані договори є невід`ємною частиною рамкової угоди, умови якої вважаються умовами цього договору і регламентують усі відносини між сторонами, що виникли на підставі цих договорів.

Відповідно до п.8. договорів про надання траншів №401.43900/FW401.597 від 30.08.2013, №401.44051/FW401.597 від 11.10.2013, №401.44139/FW401.597 від 18.11.2013, №401.44148/FW401.597 від 03.12.2013 та №401.44240/FW401.597 від 26.12.2013, вони набирають чинності з моменту їх підписання позичальником і однією уповноваженою особою кредитора і діє протягом усього строку користування кредитом до моменту повного і належного виконання сторонами своїх зобов`язань та реалізації прав за договорами.

В забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Донартбудінвест» своїх зобов`язань за рамкової угодою №FW401.597 від 30.08.2013 р. та кредитними договорами (договори про надання траншів), 30.08.2013 між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк», яке перейменоване на Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (далі - кредитор) та Приватним підприємством "ШИК" (далі - поручитель) укладено договір поруки № 246276-ДП2, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов`язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.

Відповідно до п.2.2. договору поруки, розмір зобов`язань позичальника визначається відповідно до кредитних договорів. При цьому розмір зобов`язань, які виникають з рамкової угоди і укладених на її підставі кредитних договорів, визначається з врахуванням усіх існуючих та майбутніх кредитів, виданих в межах лімітів умов кредитування, що на момент укладання становлять:

- ліміт суми кредитування - еквівалент 8 000 000,00грн.;

- ліміт строку кредитування - до 30.08.2023;

- максимальний розмір процентів - 40% річних.

Згідно п. 4.1. договору поруки, порука діє з моменту укладення Договору протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії Рамкової угоди чи належне виконання усіх вимог Кредитора. Припинення окремих Кредитних договорів чи погашення заборгованості Позичальника до моменту припинення строку дії Рамкової угоди, а також непред`явлення Кредитором вимоги про погашення Поручителем заборгованості Позичальника не тягне за собою припинення поруки. Кредитор вправі пред`явити вимогу Поручителю про погашення заборгованості Позичальника протягом 3 років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості Позичальника.

За умовами п. 4.2. договору поруки, договір вступає в силу з моменту його укладання і діє протягом усього часу дії, встановленого рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії рамкової угоди, належного виконання усіх зобов`язань позичальника за кредитними договорами та поручителя за договором.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що позичальником (Товариством з обмеженою відповідальністю "Донартбудінвест") не проводилися розрахунки за кредитним договором, договір поруки припинив свою дію по спливу шести місяців з дати виникнення заборгованості за 9,11,12 місяці 2013 року та 1 місяць 2014 року, у зв`язку з чим просить суд визнати поруку, що виникла на підставі договору поруки № 246276-ДП2 від 30.08.2013 укладеного між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" та Приватним підприємством "ШИК" припиненою.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на в.становлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Як встановлено судом вище, в забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Донартбудінвест» своїх зобов`язань за рамковою угодою №FW401.597 від 30.08.2013 р. та кредитними договорами (договори про надання траншів), 30.08.2013 між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк», яке перейменоване на Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (далі - кредитор) та Приватним підприємством "ШИК" (далі - поручитель) укладено договір поруки № 246276-ДП2, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов`язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, норми якої передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609).

Загальні умови припинення господарських зобов`язань визначено також ст. 202 Господарського кодексу України , згідно з якою господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Статтею 559 Цивільного кодексу України (в редакції на момент укладення договору поруки) передбачено підстави припинення саме зобов`язань з поруки. Зокрема, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» внесено зміни до Цивільного кодексу України, зокрема, частину четверту статті 559 викладено в такій редакції: "4. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання".

Відповідно до ч. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 04.02.2019.

Згідно ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.

У зв`язку із викладеним, до спірних правовідносин судом також застосовується редакція частини 4 статті 559 ЦК України чинна з 04.02.2019.

Як було встановлено судом, згідно договору поруки № 246276-ДП2 від 30.08.2013 поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов`язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.

Згідно п. 4.1. договору поруки, порука діє з моменту укладення договору протягом усього часу дії, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування та до моменту, що наступить пізніше: припинення строку дії Рамкової угоди чи належне виконання усіх вимог кредитора. Припинення окремих Кредитних договорів чи погашення заборгованості позичальника до моменту припинення строку дії Рамкової угоди, а також непред`явлення Кредитором вимоги про погашення поручителем заборгованості позичальника не тягне за собою припинення поруки. Кредитор вправі пред`явити вимогу поручителю про погашення заборгованості позичальника протягом 3 років з моменту виникнення існуючої на момент такої вимоги заборгованості позичальника.

Як зазначено судом вище, в Рамковій угоді встановлено ліміт строку кредитування - 120 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно ч. 1 ст. 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

При цьому, п.2.2. договору поруки визначено, що розмір зобов`язань позичальника визначається відповідно до кредитних договорів. При цьому розмір зобов`язань, які виникають з рамкової угоди і укладених на її підставі кредитних договорів, визначається з врахуванням усіх існуючих та майбутніх кредитів, виданих в межах лімітів умов кредитування, що на момент укладання становлять: ліміт суми кредитування - еквівалент 8 000 000, 00 грн.; ліміт строку кредитування - до 30.08.2023; максимальний розмір процентів - 40% річних.

Таким чином, враховуючи що договором поруки визначено, що порука діє протягом усього часу, встановленого Рамковою угодою ліміту строку кредитування, а саме 120 місяців, тобто до 30.08.2023, отже суд приходить до висновку, що порука не припинилась, а поручитель має відповідати перед позивачем як солідарний боржник по сплаті заборгованості за Договорами про надання траншу, які є невід`ємною частиною Рамкової угоди.

Одночасно, як свідчать матеріали справи, Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» зверталося до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донартбудінвест» та Приватного підприємства «Шик» про солідарне стягнення 2 275 323, 66 грн: за договором про надання траншу №401.43900/FW401.597 від 30.08.2013, який є частиною Рамкової угоди №FW401.597 від 30.08.2013, в розмірі 500000 грн., з яких заборгованість за капіталом 437725,36 грн., заборгованість за процентами 38204,61 грн., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом 26091,57 грн., пеня 45539,60 грн; за договором про надання траншу №401.44051/FW401.597 від 11.10.2013, який є частиною Рамкової угоди №FW401.597 від 30.08.2013, в розмірі 500000 грн., з яких заборгованість за капіталом 452821,86 грн., заборгованість за процентами 49119,01 грн., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом 29190,24 грн., пеня 48293,02 грн; за договором про надання траншу №401.44139/FW401.597 від 18.11.2013, який є частиною Рамкової угоди №FW401.597 від 30.08.2013, в розмірі 150000 грн., з яких заборгованість за капіталом 137212,48 грн., заборгованість за процентами 10686,76 грн., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом 7141,08 грн., пеня 14112,74 грн; за договором про надання траншу №401.44148/FW401.597 від 03.12.2013, який є частиною Рамкової угоди №FW401.597 від 30.08.2013, в розмірі 360000 грн., з яких заборгованість за капіталом 332938,21 грн., заборгованість за процентами 30973,71 грн., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом 17371,09 грн., пеня 35192,03 грн; та за договором про надання траншу №401.44240/FW401.597 від 26.12.2013, який є частиною Рамкової угоди №FW401.597 від 30.08.2013, в розмірі 494210 грн., з яких заборгованість за капіталом 456838,64 грн., заборгованість за процентами 35089,13 грн., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом 23828,04 грн., пеня 46954,48 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 18.07.2019 у справі № 905/1372/18 позов Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з позичальника Товариства з обмеженою відповідальністю «Донартбудінвест» та поручителя Приватного підприємства «Шик» на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» 2 085 231,79 грн. з яких: за договором про надання траншу №401.43900/FW401.597 від 30.08.2013, який є частиною Рамкової угоди №FW401.597 від 30.08.2013 заборгованість за капіталом 437725,36 грн., заборгованість за процентами 38204,61 грн., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом 26091,57 грн., за договором про надання траншу №401.44051/FW401.597 від 11.10.2013, який є частиною Рамкової угоди №FW401.597 від 30.08.2013, заборгованість за капіталом 452821,86 грн., заборгованість за процентами 49119,01 грн., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом 29190,24 грн., за договором про надання траншу №401.44139/FW401.597 від 18.11.2013, який є частиною Рамкової угоди №FW401.597 від 30.08.2013, заборгованість за капіталом 137212,48 грн., заборгованість за процентами 10686,76 грн., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом 7141,08 грн., за договором про надання траншу №401.44148/FW401.597 від 03.12.2013, який є частиною Рамкової угоди №FW401.597 від 30.08.2013, заборгованість за капіталом 332938,21 грн., заборгованість за процентами 30973,71 грн., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом 17371,09 грн., за договором про надання траншу №401.44240/FW401.597 від 26.12.2013, який є частиною Рамкової угоди №FW401.597 від 30.08.2013, заборгованість за капіталом 456838,64 грн., заборгованість за процентами 35089,13 грн., заборгованість по процентам за неправомірне користування кредитом 23828,04 грн. Стягнуто солідарно з позичальника Товариства з обмеженою відповідальністю «Донартбудінвест» та поручителя Приватного підприємства «Шик» на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» судовий збір у розмірі 31278,47 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донартбудінвест» на рішення Господарського суду Донецької області від 18.07.2019 року по справі №905/1372/18 залишено без руху.

Тобто, з наведеного полягає, що Акціонерним товариством "ПроКредит Банк" було реалізовано право на звернення до поручителя з вимогою про виконання зобов`язання боржника за основними договорами у межах строків поруки, визначених укладеними між сторонами договорами забезпечення, що спростовує твердження позивача про припинення поруки за означеними вище правочинами у повному обсязі.

Таким чином, виходячи з приписів ст.559 Цивільного кодексу України та змісту пунктів 2.2. 4.1. договору поруки №246276-ДП2 від 30.08.2013 суд дійшов висновку щодо необґрунтованості та відсутності підстав для визнання поруки припиненою.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "ШИК" до Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" про визнання поруки припиненою задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 16.09.2019.

Суддя Щербаков С.О.