РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2019 року м. ЧернігівСправа № 927/517/19
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М.

секретар судового засідання Мігда Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №927/517/19, розгляд якої здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження

За позовом: Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Країна

вул. Електриків, 29А, м. Київ, 04176

До відповідача-1: Комунального підприємства Міськсвітло Чернігівської міської ради

вул. Робітнича, 6, м. Чернігів, 14001

До відповідача-2: Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради

вул. Івана Мазепи, 19, м. Чернігів, 14017

До відповідача-3: Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради

вул. Реміснича, 19, м. Чернігів, 14000

Співвідповідачі: 1) Чернігівська міська рада

вул. Магістратська,7, м. Чернігів, 14000

2) Виконавчий комітет Чернігівської міської ради

вул. Магістратська,7, м. Чернігів, 14000

Про стягнення 96618,80 грн

За участю представників:

Позивача: не з?явився

Відповідача-1: Король П.В., представник, довіреність № 03 від 08.01.2019

Відповідача-2: не з?явився

Відповідача-3: Жежко Т.О., представник, начальник юридичного відділу, довіреність № 519-1 від 06.06.2019

Співвідповідача-1: ОСОБА_1 , головний спеціаліст-юрисконсульт юридичного відділу, довіреність №104/1-04/2019/вих/01 від 04.02.2019

Співвідповідача-2: ОСОБА_1 , головний спеціаліст-юрисконсульт юридичного відділу, довіреність №104/1-04/2019/вих/01 від 04.02.2019

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Публічним акціонерним товариством Страхова компанія Країна подано позов до відповідачів: 1. Комунального підприємства Міськсвітло Чернігівської міської ради; 2. Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради; 3. Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради про стягнення солідарно шкоди в розмірі 96618,80 грн.

Заявлений позов обґрунтований тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № УА/110600 від 30.06.2015, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 21.06.2016 за участю застрахованого транспортного засобу, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 96618,80 грн, в результаті чого згідно з приписами ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного кодексу України, до позивача перейшло право вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду, якими є відповідачі.

Ухвалою суду від 01.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; розгляд справи по суті призначено на 25.07.2019 о 10:00.

Ухвалою суду від 09.07.2019 задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; ухвалено судове засідання, призначене на 25.07.2019 о 10:00, провести в режимі відеоконференції; забезпечення проведення якого доручено Залізничному районному суду м. Львова.

Позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 01.07.2019: № 660, №068, №617, але в судове засідання 25.07.2019 у Залізничний районний суд м. Львова, для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, повноважний представник позивача не з?явився.

Оскільки, позивач для участі в судовому засіданні 25.07.2019 в режимі відеоконференції в Залізничному районному суді м. Львова не з`явився, судове засідання 25.07.2019 проводилось у звичайному режимі за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідач-1 у поданому відзиві на позов вих.№227 від 11.07.2019 щодо заявлених позовних вимог заперечує та вказує на те, що у листі Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про розгляд адвокатського запиту від 17.07.2017 (додаток 18 до позовної заяви) зазначено, що з березня 2017 року дорога по вул. Широкій знаходиться у господарському віданні Комунального підприємства «АТП-2528» Чернігівської міської ради, а до прийняття вказаного рішення та проведення передачі у господарському віданні Комунального шляхо-будівельного підприємства. Окремо звертають увагу на те, що у господарському віданні підприємства перебуває 397 м.п. (2382 м2) дороги, що відповідно до техніко- експлуатаційного паспорту вулиці АДРЕСА_1 знаходиться в межах від вул. АДРЕСА_2 до вул. Довгої АДРЕСА_3 м. Чернігові. До листа додається витяг з техніко-експлуатаційного паспорту вул. Широка на 2 аркушах з кресленням частини вулиці, яка перебувала у господарському віданні Комунального шляхо-будівельного підприємства. Згідно з Актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 7 до позовної заяви), що є додатком до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, ДТП трапилось по вул АДРЕСА_1 , біля АДРЕСА_4 1К. Також згідно Схеми місця ДТП (додаток 9 до позовної заяви), ДТП сталося за напрямом від вулиці Широка до вулиці Любецької, біля буд. 1К. Дана територія не зазначена в доданому техніко-експлуатаційному паспорті вулиці Широкої, а отже не знаходилась у господарському віданні Комунального шляхо-будівельного підприємства. Також відповідач-1 зазначає, що відповідно до п. 5.1. договору №170703-1 на надання послуг з поточного ремонту об?єктів вулично-дорожньої мережі міста Чернігова від 04.03.2016, Комунальне шляхо-будівельне підприємство надає послуги з поточного ремонту об?єктів вулично-дорожньої мережі міста Чернігова в 2016 році згідно з затвердженим графіком, який не передбачає проведення ремонту вудично-дорожньої мережі по АДРЕСА_1 міста АДРЕСА_5 . Отже, дорога по вул. Широкій, в частині, де трапилось ДТП, не перебувала на балансі Комунального шляхо-будівельного підприємства, а також договорів на ремонт по вул. Широкій з Комунальним шляхо-будівельним підприємством не укладалось, КП «Міськсвітло» не відповідає за стан дороги по вул. Широкій, що сталося 21.06.2019.

Відзив на позов відповідача-1 вих.№227 від 11.07.2019 з додатком залучено до матеріалів справи.

Відповідач-2 у відзиві №653 від 11.07.2019 зазначає, що Управління капітального будівництва виконувало роботи з будівництва, реконструкції, реставрації чи капітального ремонту об`єктів виключно відповідно до виділених бюджетних асигнувань. Відповідно до додатків 6 до рішення міської ради від 30.01.2014 Про міський бюджет на 2014 рік зі змінами і доповненнями; рішення міської ради від 30.01.2015 Про міський бюджет на 2015 рік; рішення Чернігівської міської ради 28.12.2015 № 2/VІІ-6 Про міський бюджет на 2016 рік, Управлінню капітального будівництва не виділялись будь-які бюджетні асигнування для виконання робіт з поточного чи капітального ремонту дорожнього полотна по вулиці Широкій у місті Чернігові, а тому Управління капітального будівництва не було та не могло бути замовником виконання робіт з капітального чи поточного ремонту автодороги по вулиці Широкій АДРЕСА_6 Чернігові. Дорога по вул.Широкій станом на 21.06.2016 не перебувала на балансі Управління капітального будівництва, що підтверджується листом Виконавчого комітету Чернігівської міської ради №1-27/20-4746 від 17.07.2017, що міститься в матеріалах справи, у якому зазначено, що до березня 2017 року дорога по вул. Широкій у місті Чернігові знаходилась у господарському віданні Комунального шляхо-будівельного підприємства. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про автомобільні дороги», управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться. Згідно з ст. 24 Закону України «Про дорожній рух», саме власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Таким чином, Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради не має жодного відношення до автомобільної дороги по вул. Широкій у м. Чернігові та до подій, що сталися на ній 21.06.2019.

Відзив відповідача-2 №653 від 11.07.2019 з додатком залучено до матеріалів справи.

Відповідач-3 у відзиві №577 від 11.07.2019 вважає позовні вимоги безпідставними та вказує на те, що Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради не було визначено у відповідний період замовником робіт з будівництва, реконструкції, поточного та капітального ремонту по вул. Широкій у м.Чернігові, а також замовником проектних робіт по даному об?єкту та не мав відповідних затверджених бюджетних призначень. Відповідач-3, як виконавчий орган Чернігівської міської ради та головний розпорядник коштів міського бюджету міста Чернігова, діючи в межах наданих повноважень, виступав замовником робіт на розробку проектно-кошторисної документації та виконання робіт по будівництву, реконструкції, поточному та капітальному ремонту автомобільних доріг, що належать до комунальної власності міста Чернігова, виключно в межах затвердженого переліку об`єктів. Ні поточний, ні капітальний ремонт дорожнього полотна по вул.Широкій у місті Чернігові на замовлення відповідача-3 не здійснювався, оскільки організація робіт з будівництва, реконструкції, поточного та капітального ремонту об`єктів благоустрою та інженерно-транспортної інфраструктури, фінансування яких не передбачено та не затверджено у встановленому порядку, є порушенням бюджетного законодавства. Жодних відомостей про необхідність проведення ремонтних робіт дороги по вул. Широка та відповідних пропозицій про виділення коштів від уповноваженого комунального підприємства до відповідача-3 не надходило. Також відповідач-3 зазначає, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, що підтверджували б протиправність дій (бездіяльності) відповідача-3, прямий причинно-наслідковий зв`язок між фактом спричинення шкоди та протиправними діями (бездіяльністю) відповідача-3, а також вину відповідача-3 в заподіянні шкоди позивачу. Комунальне шляхо-будівельне підприємство (його правонаступник КП «Міськсвітло» Чернігівської міської ради) є самостійною юридичною особою, яка без обмежень виступає у цивільному і господарському обороті; Чернігівська міська рада та її виконавчі органи не відповідають за зобов`язаннями цієї юридичної особи, у тому числі, деліктними; зобов`язання відповідача-1 не мають жодного стосунку до відповідача-3 та не можуть створювати для останнього тих чи інших цивільно-правових наслідків. Ділянка дороги по вул. Широкій, на якій трапилося ДТП, не знаходиться в межах від вул. Любецької до вул.Довгої у м. Чернігові, та, відповідно, не обліковувалася на балансі комунального підприємства, про що зазначалося відповідальною посадовою особою Комунального шляхо-будівельного підприємства при розгляді прави про адміністративне правопорушення. Оскільки, ділянки дороги, на якій трапилося ДТП, не знаходиться у віданні Чернігівської міської ради, її виконавчих органів та комунальних підприємств, а тому на них не поширюється обов`язок власника з належного її утримання, а отже, і наслідки нібито допущеного невиконання таких обов`язків.

Відзив відповідача-3 №577 від 11.07.2019 з додатком залучено до матеріалів справи.

До початку судового засідання від позивача, засобами електронного зв?язку, а потім і в паперовій формі, надійшло письмове клопотання вих.№АБ1266 від 19.07.2019 про залучення співвідповідачів Чернігівську міську раду (, 14000, м. Чернігів, вул. Магістратська,7) та Виконавчий комітет Чернігівської міської ради (, 14000, м. Чернігів, вул. Магістратська,7).

В обґрунтування поданого клопотання про залучення співвідповідачів, позивач вказує на те, що з поданих відповідачами відзивів вбачається, що ділянка дороги по вул. Широкій у м.Чернігові, на якій трапилось ДТП у зв?язку з вибоїнами, не знаходилась на балансі у відповідачів, а тому відповідальність за належне утримання цієї автодороги та створення безпечних умов дорожнього руху, у відповідності до ч.1 ст. 16, ст.17, п.1,2 ч.1 ст. 19 Закону України Про автомобільні дороги, підпункту 1 п.а ст.31 Закону України Про місцеве самоврядування, повинні нести Чернігівська міська рада та Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, яких позивач, керуючись ч.1 ст. 48 ГПК України, просить залучити до участі у справі як співвідповідачів.

Представники відповідачів-1,2,3 щодо клопотання позивача про залучення співвідповідачів Чернігівської міської ради та Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, не заперечували.

Також до початку судового засідання від позивача, засобами електронного зв?язку, надійшло письмове клопотання від 25.07.2019 про відкладення розгляду справи. У поданому клопотанні позивач посилається на неможливість явки повноважного представника у судове засідання через зайнятість у Львівському окружному адміністративному суді у справі №1.380.2019.003774, що підтверджується ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 24.07.2019, копія якої додана до матеріалів справи. Позивач просить суд визнати причини неявки представника позивача поважними та відкласти засідання на іншу дату, враховуючи зайнятість повноважного представника позивача Піки М.Є. у вказані у клопотанні дні.

Представники відповідачів-1,2,3 щодо клопотання позивача про відкладення розгляду справи, не заперечували.

Ухвалою суду від 25.07.2019 задоволено клопотання позивача вих.№АБ1266 від 19.07.2019 про залучення співвідповідачів; залучено до участі у справі співвідповідачів Чернігівську міську раду та Виконавчий комітет Чернігівської міської ради; задоволено клопотання позивача від 25.07.2019 про відкладення розгляду справи та відкладено розгляд справи на 01.08.2019 о 10:00.

Сторони були належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень від 25.07.2019: № 617 (відповідачу-1); №487 (відповідачу-2); №481 (відповідачу-3); № НОМЕР_1 (співвідповідачу-1) та №899 (співвідповідачу-2), але в судове засідання 01.08.2019 зазначені учасники справи повноважних представників не направили.

Позивачем засобами електронного зв?язку було направлено клопотання від 31.07.2019 про проведення судового засідання 01.08.2019 о 10:00 за відсутності позивача та його представника.

До початку судового засідання від відповідача-1 та відповідача-2 надійшли письмові клопотання від 01.08.2019 про розгляд справи, призначеної на 01.08.2019 о 10:00, без участі повноважних представників.

Відповідачем-3 також подано письмову заяву №673 від 30.07.2019 про проведення судового засідання 01.08.2019 о 10:00 без участі повноважного представника, у зв?язку з його перебуванням у щорічній основній відпустці у період з 31.07.2019 по 04.08.2019, що підтверджується наказом №48-Л від 29.07.2019 Про надання відпустки. У поданій заяві відповідач-3 також зазначає, що стосовно позовних вимог до відповідача-3 заперечує в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві від 11.07.2019 №577.

Від співвідповідачів: Чернігівської міської ради та Виконавчого комітету Чернігівської міської ради надійшло письмове клопотання №253 від 30.07.2019, відповідно до ч.4 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, щодо розгляду справи спочатку. У поданому клопотанні співвідповідачі просять суд судове засідання призначене на 01.08.2019 на 10:00 проводити без їх повноважних представників.

Клопотання позивача від 31.07.2019, клопотання відповідачів-1,2 від 01.08.2019, заява відповідача-3 №673 від 30.07.2019 та клопотання співвідповідачів-1,2 №253 від 30.07.2019 про проведення судового засідання 01.08.2019 о 10:00 без участі їх повноважних представників задоволено судом, оскільки участь в судовому засіданні є процесуальним правом сторони, відповідно до п.2 ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

До початку судового засідання від позивача, засобами електронного зв?язку, надійшла заява вих.№АБ1277 від 30.07.2019 про уточнення позовних вимог відносно кожного з відповідачів. У поданій заяві позивач вказує на те, що з урахуванням ЗУ Про місцеве самоврядування відповідачі-2,3 та співвідповідачі: Чернігівська міська рада та Виконавчий комітет Чернігівської міської ради утворюють систему органів місцевого самоврядування, які були відповідальні за стан автомобільних доріг у м.Чернігові станом на 21.06.2016. Відповідачі-1,2,3 та співвідповідачі-1,2 в силу ст.6 ЗУ Про дорожній рух, не організували належен експлуатаційне утримання автомобільної дороги по вул.Широкій у м.Чернігові, не організували ремонт автомобільної дороги, на якій трапилась ДТП 21.06.2016, у тому числі шляхом встановлення попереджувальних знаків про наявність вибоїн, формування фондів (бюджету) і фінансування ремонту, безпосереднього ремонту ділянки автодороги, контролю за діяльністю відповідача-1, який відповідно до свого статуту здійснював такі види діяльності як виконання підрядних робіт із будівництва, капітального ремонту та реконструкції автомобільних доріг, будівництво, ремонт та утримання вулично-дорожньої мережі та об?єктів благоустрою міста. Тому, спільна для відповідачів протиправна бездіяльність по належному експлуатаційному утриманню станом на 21.06.2016 автодороги по вул. Широкій у м. Чернігові (як елемент складу цивільно-правового делікту) породила і спільність обов?язку по відшкодуванню шкоди завданою такою протиправною бездіяльністю та є підставою для стягнення 96618,80 грн солідарно з відповідачів-1,2,3 та співвідповідачів-1,2. Позивач також зазначає, що у решті доводи, викладені у позовній заяві, підтримує у повному обсязі.

Подана позивачем заява вих.№АБ1277 від 30.07.2019 про уточнення позовних вимог відносно кожного з відповідачів з додатками прийнята судом, оскільки це є процесуальним правом сторони.

Також, засобами електронного зв?язку від позивача надійшла заява вих.№АБ1276 від 30.07.2019 про залучення до матеріалів справи доказів направлення співвідповідачам копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Суд задовольнив заяву позивача вих.№АБ1276 від 30.07.2019, подані документи залучено до матеріалів справи.

Від Чернігівської міської ради та Виконавчого комітету Чернігівської міської ради надійшло клопотання від 30.07.2019 про розгляд справи спочатку.

Дане клопотання задоволено судом, оскільки це є процесуальним правом сторони, відповідно до ч.4 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 01.08.2019 відкладено розгляд справи на 02.09.2019 о 11:30.

У судовому засіданні 02.09.2019 суд задовольнив заяву позивача вих.№АБ1276 від 30.07.2019 та залучив до матеріалів справи докази направлення співвідповідачам копії позовної заяви з додатком, а також оригінал заяви вих.№АБ1277 від 30.07.2019 про уточнення позовних вимог відносно кожного з відповідачів (а.с.8-10 т.2) та розрахунок судових витрат (а.с.50-51 т.2).

Співвідповідачі-1,2 у поданому відзиві на позов №263 від 07.08.2019 щодо заявлених позовних вимог заперечують та вказують на те, що спірні правовідносини сторін є господарськими, виникли з факту завдання шкоди майну внаслідок цивільного правопорушення (делікту), що входить до предмета доказування в даній справі. Відповідачі-1,2,3 є самостійними юридичними особами, які без обмежень виступають у цивільному і господарському обороті, а тому співвідповідачі-1,2 не відповідають за зобов`язаннями даних юридичних осіб, у тому числі деліктними. Співвідповідачі-1,2 вказують на те, що наявний в матеріалах справи протокол не є належним доказом незаконних дій, рішень чи бездіяльності Чернігівської міської ради та її виконавчого комітету, представники яких на місце події 21.06.2016 не викликались, жодного протоколу про адміністративне правопорушення на їх осіб не складалось. Доданий протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_2 не містить норм ПДР та не відповідає суті ситуації, що склалася. Крім того, співвідповідачі-1,2 зазначають, що позивачем не доведено неправомірність поведінки осіб, на яких державою покладено обов?язок з утримання доріг та вулиць в належному стані, а також не визначено ким саме з відповідачів не дотримано норми, стандарти та до кого з відповідачів слід пред?являти вимоги. Разом з тим, недоведеною є сума збитків, які позивач поніс у зв?язку з виплатою страхового відшкодування, оскільки акт огляду транспортного засобу був складений не за місцем скоєння ДПТ (а.с.20-25 т.2).

У судовому засіданні 02.09.2019 представником співвідповідачів-1,2 викладено клопотання про продовження строку для надання суду отриманих від ГУНП в Чернігівській області відомостей щодо осіб, притягнутих до адміністративної відповідальності.

До початку судового засідання від співвідповідачів: Чернігівської міської ради та Виконавчого комітету Чернігівської міської ради надійшло письмове клопотання №287 від 29.08.2019 про витребування доказів, у якому співвідповідачі просять суд: витребувати від Управління патрульної поліції в Чернігівській області адміністративну справу щодо осіб притягнутих до адміністративної відповідальності за неналежне утримання дорожнього покриття на ділянці вуличної мережі по АДРЕСА_1 ,2, за фактом дорожньо-транспортної пригоди 21.06.2016 з метою встановлення відповідних органів, у віданні яких знаходиться дорога на які покладено забезпечення експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці), відповідальних осіб притягнутих до адміністративної відповідальності за неналежне утримання дорожнього покриття на ділянці вуличної мережі по вул. АДРЕСА_1 ,2.

Також заявники просять залучити до матеріалів справи копію листа Управління патрульної поліції в Чернігівській області від 22.08.2019 №6277вх/41/22/0319 щодо неможливості надання будь-яких адміністративних матеріалів щодо осіб притягнутих до адміністративної відповідальності за неналежне утримання дорожнього покриття на ділянці вуличної мережі по вул. Широка,2, за фактом дорожньо-транспортної пригоди 21.06.2016.

Представники позивача та відповідачів-1,2,3 щодо клопотання співвідповідачів №287 від 29.08.2019 про витребування доказів; клопотання про продовження строку для надання суду отриманих від ГУНП в Чернігівській області відомостей щодо осіб, притягнутих до адміністративної відповідальності та залучення до матеріалів справи копії листа Управління патрульної поліції в Чернігівській області від 22.08.2019 №6277вх/41/22/0319, не заперечували.

Ухвалою суду від 02.09.2019 задоволено клопотання співвідповідачів-1,2 про витребування доказів; витребувано: від Управління патрульної поліції в Чернігівській області адміністративну справу щодо осіб притягнутих до адміністративної відповідальності за неналежне утримання дорожнього покриття на ділянці вуличної мережі по вул. Широка, 2 у м. Чернігові, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.06.2016; з Новозаводського районного суду м. Чернігова (вул. Мстиславська,17, м. Чернігів, 14000) адміністративні матеріали № 751/9486/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), мешканця АДРЕСА_7 , за ч.4 ст.140 КУпАП; зобов?язавши надати їх в строк до 11.09.2019.

У судовому засіданні 02.09.2019 суд постановив ухвалу про задоволення клопотання співвідповідачів-1,2 про продовження строку для надання відповіді щодо осіб притягнутих до адміністративної відповідальності; залучення до матеріалів справи копії листа Управління патрульної поліції в Чернігівській області від 22.08.2019 №6277вх/41/22/0319 та про відкладення розгляду справи по суті на 12.09.2019 на 15:00.

Ухвалою суду від 02.09.2019, відповідно до ст.120,121 ГПК України, викликано сторін у судове засідання з розгляду справи по суті, яке відбудеться 12.09.2019 о 15:00.

Відповідач-2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 02.09.2019 № 593, але повноважного представника в судове засідання 12.09.2019 не направив.

До початку судового засідання від відповідача-2 надійшло письмове клопотання №831 від 05.09.2019 про розгляд справи без участі представника у зв?язку з відпусткою представника ОСОБА_3 . У поданому клопотанні відповідач-2 також зазначає, що підтримує раніше поданий відзив на позовну заяву та з викладених в ньому підстав просить відмовити в задоволенні позову.

Учасники справи, присутні в судовому засіданні 12.09.2019, щодо клопотання відповідача-2 про розгляд справи без участі представника не заперечували.

Клопотання відповідача-2 №831 від 05.09.2019 про розгляд справи без участі представника задоволено судом, оскільки участь в судовому засіданні є процесуальним правом сторони, відповідно до п.2 ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання ухвали суду від 02.09.2019 з Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшли матеріали адміністративної справи №751/9486/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.140 КУпАП, огляд якої було здійснено судом в судовому засіданні 12.09.2019.

Департамент патрульної поліції в Чернігівській області листом №6506вх/41/22/01-2019 від 06.09.2019 повідомив суд, що дійсно за фактом неналежного утримання дорожнього покриття на ділянці вуличної мережі по АДРЕСА_5 , за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21.06.2016 відносно посадової особи КШБП ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №149974 за ч.2 ст. 140 КУпАП. Надати матеріали вищевказаної адміністративної справи не представляється можливим, оскільки її оригінали у відповідності до вимог ст. 221 КУаАП були направлені на розгляд до Новозаводського районного суду м. Чернігова.

Поданий Департаментом патрульної поліції в Чернігівській області лист №6506вх/41/22/01-2019 від 06.09.2019 залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 12.09.2019 розпочато розгляд справи по суті.

Суд у судовому засіданні 12.09.2019 оголосив перерву до 18.09.2019 о 12:00.

Ухвалою суду від 12.09.2019, відповідно до ст.120,121 ГПК України, повідомлено сторін про те, що в судовому засіданні з розгляду справи по суті було оголошено перерву до 18.09.2019 о 12:00.

Відповідач-2 був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення від 13.09.2019: № 712, але повноважного представника в судове засідання 18.09.2019 не направив, заяв та клопотань не надходило.

Позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але повноважного представника у судове засідання 18.09.2019 не направив.

До початку судового засідання позивачем засобами електронного зв?язку було направлено клопотання від 14.09.2019 про проведення судового засідання 18.09.2019 о 12:00 за відсутності позивача та його представника.

Учасники справи, присутні в судовому засіданні 18.09.2019, щодо клопотання позивача про проведення судового засідання 18.09.2019 за відсутності його представника не заперечували.

Клопотання позивача від 14.09.2019 про проведення судового засідання за відсутності його представника задоволено судом, оскільки участь в судовому засіданні є процесуальним правом сторони, відповідно до п.2 ч.1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (ч.2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Судом також враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Застосовуючи згідно зі ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Зважаючи на те, що згідно ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1,8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 статті 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 1 Закону України Про страхування, страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 6 Закону України Про страхування, добровільне страхування це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. В силу п. 6 ч. 4 наведеної статті одним із видів добровільного страхування є страхування наземного транспорту (крім залізничного).

Відповідно до ст. 16 Закону України „Про страхування, договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Аналогічні визначення поняття „договір страхування закріплено в ст. 354 Господарського кодексу України та ст. 979 Цивільного кодексу України.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство Страхова компанія Країна, (позивач у справі) зареєстроване як юридична особа 08.08.1994; номер запису 0001765; предметом діяльності якого є інші види страхування, крім страхування життя; перестрахування; діяльність страхових агентів і брокерів; інша допоміжна діяльність у сфері страхування та пенсійного забезпечення (а.с.74-81 т.1).

30.06.2015 між ПАТ «СК «Країна» (страховик) та ТОВ «ПЕТ Технолоджис» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №УА 110600, предметом страхування якого є майнові інтереси страхувальника, пов??язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом автомобілем PORSCHE PANAMERA, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Страхова сума становить 1700000,00 грн; страховий тариф 4,35%; страховий платіж 73950,00 грн.

Згідно з п. 8 договору добровільного страхування наземного транспорту №УА 110600 від 30.06.2015, договір набуває чинності та вступає в дію з моменту сплати страхового платежу за перший період страхування в повному розмірі, але не раніше 00:00 годин дати, зазначеної як початок першого періоду страхування та діє до 24:00 годин дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж в повному розмірі. Другий та наступний страхові платежі страхувальник зобов?язаний сплачувати до початку чергового періоду страхування. Строк дії періодів страхування та розмір страхових платежів: з 02.07.2015 по 29.12.2015 36975,00 грн; з 30.12.2015 по 01.07.2016 36975,00 грн.

Автомобіль PORSCHE PANAMERA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за ТОВ «ПЕТ Технолоджис», ЗКПО 36823522, м. Чернігів, Новозаводський район, вул. Широка,2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 (а.с.22 т.1).

З аналізу договору добровільного страхування наземного транспорту №УА 110600 від 30.06.2015 вбачається, що у зв`язку з його укладенням між сторонами виникли відносини з добровільного страхування, які регулюються нормами параграфу 2 глави 35 Господарського кодексу України, глави 67 Цивільного кодексів України та Законом України Про страхування, отже укладений між сторонами договір по своїй правовій природі є договором страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.09.2016 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП2 №149974, у якому зазначено, що громадянин ОСОБА_2 , який будучи посадовою особою КШБП не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху по АДРЕСА_5 , не встановив відповідні дорожні знаки та не огородив вибоїни розміром 1,6 х 1,3 х 0,11 та 0,9 х 1,0 х 0,115, внаслідок чого 21.06.2016 о 16 год 03 хв автомобіль Porsche Panamera д.н.з. НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.1.5. розділу 3 ДСТУ 3587-97 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 140 КУпАП (а.с.30 т.1).

На підтвердження даних, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серія АП2 №149974 від 21.09.2016 позивачем надано Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та Схема місця ДТП від 21.06.2016 (а.с.29,31,32 т.1).

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.10.2016 по справі №751/9486/16-п (провадження №3/751/1803/16), провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

У постанові Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.10.2016 по справі №751/9486/16-п (провадження №3/751/1803/16) вказано, що ОСОБА_2 будучи відповідальною посадовою особою Комунального шляхо-будівельного підприємства, у м. Чернігові по вул. Широкій не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху, не встановив відповідні дорожні знаки та не огородив вибоїни розміром 1,6 м. х 1,3 м. х 0,11 м. та 0,9 м. х 1,0 м. х 0,115 м. внаслідок чого автомобіль «Porsche-Panamera» реєстраційний номер НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження (а.с.35 т.1).

Відповідно до ст. 8 Закону України Про страхування, страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; а страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з 14.2.2. договору добровільного страхування наземного транспорту №УА 110600 від 30.06.2015, страхувальник зобов?язаний повідомити страховика про настання випадку, що має ознаки страхового, негайно, але не пізніше строків, що визначені в п.16.2. цього договору, а саме: протягом трьох робочих днів з моменту настання події письмово повідомити страховика про настання страхового випадку шляхом надання відповідного повідомлення за встановленою страховиком формою.

22.06.2016, ТОВ «Технолоджис Україна» (власник пошкодженого транспортного засобу автомобіля «Porsche-Panamera» реєстраційний номер НОМЕР_3 , страхувальник) письмово повідомив позивача про настання страхового випадку, шляхом надання повідомлення вх.№3841 за встановленою формою (а.с.28 т.1).

Відповідно до п.11.1. договору добровільного страхування наземного транспорту №УА 110600 від 30.06.2015, згідно з цим договором страховик приймає на себе обов?язок на умовах Правил та цього договору здійснити виплату страхового відшкодування в разі настання страхового випадку за ризиками, зазначеними в цьому договорі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України „Про страхування передбачено, зокрема, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Аналогічна норма міститься в п. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України.

Згідно з п.17.1., 17.3. договору добровільного страхування наземного транспорту №УА 110600 від 30.06.2015, впродовж 15 робочих днів з моменту одержання всіх документів, необхідних для підтвердження факту настання страхового випадку, встановлення причин, обставин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, страховик приймає обґрунтоване рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, що оформлюється страховим актом.

Виплата страхового відшкодування, за винятком страхового випадку за ризиком «НЗ», здійснюється у строк до 15 робочих днів з дати затвердження страхового акту.

Статтею 9 Закону України „Про страхування визначено, що страхова сума грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку (ч. 1); страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку (ч. 2), страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ч. 16), а франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (ч. 18).

За приписами ч. 1 ст. 25 Закону України Про страхування, виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аналогічна норма міститься в ст. 990 Цивільного кодексу України.

Пунктом 18.1. договору добровільного страхування наземного транспорту №УА 110600 від 30.06.2015 передбачено, що відповідно до обраних умов страхувальником при укладанні цього договору визначення розміру збитків та страхового відшкодування може здійснюватися страховиком на підставі: калькуляції страховика, автотоварознавчого дослідження щодо визначення розміру збитку, рахунків СТО.

22.06.2016, ТОВ «Технолоджис Україна» (власник пошкодженого транспортного засобу автомобіля «Porsche-Panamera» реєстраційний номер НОМЕР_3 , страхувальник) звернувся до позивача із заявою вх.№6157 про виплату страхового відшкодування (а.с.42 т.1).

З матеріалів справи слідує, що 01.07.2016, на замовлення страховика (позивача), АС Укравтоекспертиза було проведено огляд транспортного засобу з метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Porsche-Panamera» реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок ДТП.

Актом огляду колісного транспортного засобу від 01.07.2016, складеного АС Укравтоекспертиза, було виявлено наявність пошкоджень автомобіля «Porsche-Panamera» реєстраційний номер НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження в ДТП (а.с.38-41 т.1).

У відповідності до п.18.1. договору добровільного страхування наземного транспорту №УА 110600 від 30.06.2015, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Porsche-Panamera» реєстраційний номер НОМЕР_3 було визначено на підставі Акту огляду транспортного засобу та рахунку №1029908 від 06.07.2016, відповідно до яких вартість відновлювального ремонту склала 96618,80 грн (а.с.38-41, 43 т.1).

03.08.2016, позивачем, на підставі поданих страхувальником (ТОВ «Технолоджис Україна») документів було складено страховий акт №25/40395/2.1.5.1., затверджений головою правління ПАТ «СК «Країна», яким прийнято рішення про визнання даної події страховим випадком; визначено розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті страхувальнику в сумі 96618,80 грн (а.с.34 т.1).

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №УА 110600 від 30.06.2015, позивачем було перераховано на рахунок страхувальника ТОВ «ПЕТ Технолоджис Україна», страхове відшкодування в розмірі 96618,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням №9460 від 03.08.2016, призначення платежу: стр.відш. по стр/а №25/40395/2.1.5.1. від 03.08.2016 (стр: ТОВ «ПЕТ Технолоджис Україна», ід.к.36823522, дер № НОМЕР_3 ), копія якого додана до матеріалів справи (а.с.45 т.1).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується виконання позивачем ПАТ «Страхова компанія «Країна» свого обов?язку щодо виплати страхового відшкодування страхувальнику ТОВ «ПЕТ Технолоджис Україна», у зв`язку із настанням страхового випадку на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №УА 110600 від 30.06.2015.

Статтею 27 Закону України Про страхування також передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічне за змістом правило щодо переходу до страховика після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, у межах фактичних витрат викладене в ст. 993 Цивільного кодексу України.

Оскільки, позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №УА 110600 від 30.06.2015, у зв`язку із настанням страхового випадку, було здійснено виплату страхового відшкодування у сумі 96618,80 грн, а тому в силу положень ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до позивача перейшло право вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, тобто право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завданий збиток на суму страхового відшкодування 96 618,80 грн.

Відповідно до ч.1,2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частинами 1 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач, відповідно до ч.2 ст.20 Господарського кодексу України, має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 визначено, що ч.2 ст. 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб`єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України.

Таким чином, сторона при зверненні з позовом до господарського суду повинна довести, що її суб`єктивне право порушено, не визнано чи оспорюється, а об`єктом захисту є її охоронюваний законом інтерес.

Предметом позовних вимог у даній справі є стягнення солідарно з відповідачів-1,2,3 та співвідповідачів-1,2 шкоди в розмірі 96618,80 грн, сплаченої позивачем як страхове відшкодування, на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № УА/110600 від 30.06.2015, внаслідок настання страхової події дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 21.06.2016 за участю застрахованого транспортного засобу, у зв?язку з чим, відповідно до приписів ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного кодексу України, до позивача перейшло право вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду, якими є відповідачі-1,2,3 та співвідповідачі-1,2.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги про солідарне стягнення 96618,80 грн шкоди, позивач посилається на ту обставину, що відповідачі-1,2,3 та співвідповідачі: Чернігівська міська рада та Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, як органи місцевого самоврядування, несуть відповідальність за стан автомобільних доріг у м.Чернігові та в силу ст.6 ЗУ «Про дорожній рух», не організували належне експлуатаційне утримання автомобільної дороги по вул.Широкій у м.Чернігові, на якій трапилась ДТП 21.06.2016, зокрема, ремонт автомобільної дороги, у тому числі шляхом встановлення попереджувальних знаків про наявність вибоїн, фінансування ремонту, безпосереднього ремонту ділянки автодороги, а також не здійснили безпосереднього контролю за діяльністю відповідача-1, який відповідно до свого статуту здійснює виконання підрядних робіт із будівництва, капітального ремонту, реконструкції автомобільних доріг, утримання вулично-дорожньої мережі міста. Спільна протиправна бездіяльність відповідачів-1,2,3 та співвідповідачів-1,2 по належному експлуатаційному утриманню станом на 21.06.2016 автодороги по вул. Широкій у м. Чернігові, на якій трапилось ДТП (як елемент складу цивільно-правового делікту) є підставою для солідарного обов?язку по відшкодуванню 96618,80 грн шкоди позивачу, завданою такою протиправною бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Предметом спору у даній справі є стягнення шкоди внаслідок незадовільного експлуатаційного утримання автомобільної дороги по вул.Широкій у м.Чернігові, на якій трапилась ДТП 21.06.2016.

Правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг визначені Законом України «Про автомобільні дороги» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, станом на 21.06.2016).

Відповідно до п.1.10. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зі змінами, автомобільна дорога, вулиця (дорога) частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).

За приписами ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиця автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.

Автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інших населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях (ст. 5 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Як вбачається з матеріалів справи, пошкодження належного ТОВ «ПЕТ Технолоджис» застрахованого автомобіля PORSCHE PANAMERA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , відбулося на вулиці Широкій у м.Чернігові.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про автомобільні дороги», управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

У відповідності до ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги», складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Пунктом 2 частини 1 статті 19 Закону України «Про автомобільні дороги», визначено основним обов`язком органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів організацію будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

За приписами ст. 21 Закону України «Про автомобільні дороги», саме на орган місцевого самоврядування покладено відповідальність за: 1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Користувачі автомобільних доріг, до яких відносяться власники автомобілів або уповноваженні на керування транспортним засобом, мають право відповідно до ст. 32 Закону на: безперервні, безпечні та зручні умови руху; отримання оперативної інформації про дорожні умови та напрямки руху; відшкодування збитків у порядку, визначеному законом.

У розділі 3 ДСТУ 3587-97 зазначено, що автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Згідно з підпунктом 1 пункту «а» частини 1 ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Згідно з п. 2.1. положення про Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради (відповідач-2), затвердженого рішенням міської ради 31.03.2016 №6/VII- (в редакції чинній на момент скоєння ДТП), управління здійснює функції замовника з будівництва, реконструкції, капітального ремонту об?єктів житла, соціальної сфери, комунального будівництва і інших, які фінансуються з державного, місцевих бюджетів та інших джерел.

Завданням Управління є реалізація державної та міської політики в галузі будівництва, дорожнього та комунального господарства. Виконання завдань щодо освоєння бюджетних асигнувань, завтерджених рішенням міської ради, виконавчого комітету та розпорядженнями міського голови, а також залучення інвестицій на будівництво житла, об?єктів дорожнього та комунального господарства(а.с.57-60 т.1).

Відповідно до положення про Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (відповідач-3), затвердженого рішенням міської ради 31.03.2016 №6/VII- (в редакції чинній на момент скоєння ДТП), завданням управління є виконання функцій з управління у сфері житлово-комунального господарства міста Чернігова, коорднація діяльності підвідомчих комунальних підприємств; організація робіт з будівництва, реконструкції, поточного капітального ремонту об?єктів благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, контроль за їх виконанням (а.с. 61-64 т.1).

Відповідно до п.2.1.,2.2. статуту Комунального шляхо-будівельного підприємства, затвердженого рішенням Чернігівської міської ради від 05.05.2016 №172 (в редакції чинній на момент скоєння ДТП), підприємство створено з метою залучення інвестицій у будівництво автомобільних шляхів, об?єктів соціально-культурної та комунальної сфери, та одержання на цій основі прибутків в інтересах власника і трудового колективу.

Предметом діяльності підприємства є, зокрема, виконання підрядних робіт із будівництва, капітального ремонту та реконструкції автомобільних доріг; будівництво, ремонт та утримання вулично-дорожньої мережі та об`єктів благоустрою міста (а.с.49-54 т.1).

Рішенням Чернігівської міської ради від 29.06.2017 №21/VII-6 Про зміну назви комунального підприємства, змінено назву Комунального шляхо-будівельного підприємства на Комунальне підприємство «Міськсвітло» Чернігівської міської ради (відповідач-1) та затверджено статут Комунального підприємство «Міськсвітло» Чернігівської міської ради у новій редакції (а.с.55 т.1).

Підпунктом «г» пункту 1 частини 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дороги належать до об`єктів благоустрою населених пунктів.

Згідно з ч.1,5 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, серед іншого, покриття доріг; технічні засоби регулювання дорожнього руху.

За приписами ч.1 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України «Про автомобільні дороги», фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється за рахунок бюджетів міст та інших населених пунктів, а також інших джерел фінансування, визначених законодавством.

Статутом відповідача-1 та положенням відповідача-3 передбачено, що зазначені органи є виконавчими органами міської ради, головними розпорядниками бюджетних коштів, які відповідно до ст.22 Бюджетного кодексу України, отримують повноваження шляхом встановлення бюджетних асигнувань.

Частиною 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Згідно з ч.1 ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України.

Відповідно до п. 1.11. Порядку проведення ремонту та утримання об?єктів благоустрою населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства (в редакції станом на момент скоєння ДТП), ремонт і утримання доріг у населених пунктах здійснюється відповідно до вимог нормативно-правових актів з організації експлуатаційних доріг по вулицях та дорогах, проектно-кошторисної документації, технологічних карт на окремі види робіт.

З доданих до матеріалів справи документів вбачається, що бюджетні призначення головним розпорядникам коштів міського бюджету міста Чернігова затверджуються рішеннями Чернігівської міської ради про міський бюджет на відповідний рік, відповідно до яких затверджено видатки на благоустрій, зокрема, у рамках виконання Програми організації дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях міста Чернігова на 2015-2017 роки, затвердженої рішенням міської ради від 28.11.2014 (Комунальному шляхо-будівельному підприємству на утримання служби з утримання та експлуатації технічних засобів регулювання дорожнього руху), Програми покращення покриття доріг та проїздів у житловій забудові міста Чернігова на 2012-2016 роки, затвердженої рішенням міської ради від 30.11.2011, а також капітальні видатки на проведення робіт, пов?язаних з будівництвом, реконструкцією, ремонтом та утриманням автомобільних доріг. Зазначеними рішеннями встановлюється загальних обсяг видатків міського бюджету на відповідний рік, у тому числі загального та спеціального фондів за тимчасовою класифікацією видатків та кредитування місцевих бюджетів та головними розпорядниками коштів міського бюджету (а.с.103-135 т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, 04.03.2016 між Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (замовник, відповідач-3) та Комунальним шляхо-будівельним підприємством, назву якого змінено на Комунальне підприємство «Міськсвітло» Чернігівської міської ради (генпідрядник, відповідач-1) було укладено договір №170703-1 про надання послуг з поточного ремонту об?єктів вулично-дорожньої мережі міста Чернігова.

Відповідно до п. 1.1.-1.3. договору №170703-1 про надання послуг з поточного ремонту об`єктів вулично-дорожньої мережі міста Чернігова від 04.03.2016, генпідрядник зобов?язується протягом дії договору надати послуги з поточного ремонту об?єктів вулично-дорожньої мережі міста Чернігова, а замовник зобов?язується прийняти та оплати їх вартість відповідно до умов договору. Найменування послуг: поточний ремонт об?єктів вулично-дорожньої мережі міста Чернігова (згідно ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013). Обсяги надання послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. (а.с.136-145 т.1).

Строк дії договору, відповідно до п. 10.1. договору, з 01.01.2016 до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов?язань за цим договором.

Пунктом 5.1. договору №170703-1 про надання послуг з поточного ремонту об?єктів вулично-дорожньої мережі міста Чернігова від 04.03.2016 також передбачено, що генпідрядник надає послуги з поточного ремонту об?єктів вулично-дорожньої мережі міста Чернігова в 2016 році згідно затвердженого графіку.

Додатком №2 до договору №170703-1 про надання послуг з поточного ремонту об?єктів вулично-дорожньої мережі міста Чернігова від 04.03.2016 визначено зведений кошторисний розрахунок вартості послуг Поточний ремонт об?єктів вулично-дорожньої мережі м.Чернігова.

Конкретний перелік об?єктів житлово-комунального господарства, зокрема, по будівництву, реконструкції, капітальному ремонту автомобільних доріг в межах затверджених призначень встановлюється рішеннями виконавчого комітету Чернігівської міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №39 від 04.02.2016 «Про затвердження переліків об?єктів житлово-комунального господарства на 2016 рік», з внесеними змінами і доповненнями рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №553 від 06.12.2016 затверджено перелік об?єктів житлово-комунального господарства, зокрема, по будівництву, реконструкції, ремонту та утриманню автомобільних доріг, що належать до комунальної власності міста Чернігова та фінансується за рахунок коштів міського бюджету міста Чернігова на 2016 рік.

З доданого до матеріалів справи графіку поточного ремонту об?єктів вулично-дорожньої мережі м.Чернігова на 2016 рік, затвердженого 09.03.2016 начальником управління ЖКГ, погодженого 09.03.2016 заступником міського голови, за підписом директора КШБП Яловець В.Г., яким визначено перелік вулиць, місяць виконання, обсяг та вартість робіт, вбачається, що до переліку вулиць поточного ремонту у 2016 році не відноситься вулиця Широка у місті Чернігові, на проїзній частині якої сталося ДТП (а.с.144-146 т.1).

Проте, у зазначеному графіку поточного ремонту об?єктів вулично-дорожньої мережі м.Чернігова на 2016 рік міститься графа «непередбачувані роботи», вартість яких становить 184,6 тис.грн, до яких відносяться роботи, що неможливо було передбачити при складанні графіка (ремонт аварійних ям, звернення громадян, виконання приписів та ін).

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що погоджуючи графік поточного ремонту об?єктів вулично-дорожньої мережі м.Чернігова на 2016 рік, на виконання п. 5.1. договору №170703-1 про надання послуг з поточного ремонту об?єктів вулично-дорожньої мережі міста Чернігова від 04.03.2016, органом місцевого самоврядування: Чернігівською міською радою та виконавчим органом ради Управлінням житло-комунального господарства Чернігівської міської ради було покладено саме на відповідача-1: Комунальне підприємство «Міськсвітло» Чернігівської міської ради обов?язок з поточного ремонту об?єктів вулично-дорожньої мережі міста Чернігова в 2016 році, як виконавця та розпорядника бюджетних коштів, які передбачались на поточний ремонт об?єктів вулично-дорожньої мережі міста Чернігова у 2016.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку, що посилання відповідача-1 на те, що він не відповідає за стан дороги по вул. Широкій, де трапилась дорожньо-транспортна пригода 21.06.2016, є безпідставні і судом до уваги не можуть бути прийняті.

Відповідно, належним відповідачем у даній справі є відповідач-1: Комунальне підприємство «Міськсвітло» Чернігівської міської ради.

А тому, Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради, Управління жилово-комунального господарства Чернігівської міської ради, Чернігіська міська рада та виконавчий комітет Чернігівської міської ради є неналежні відповідачі у даній справі.

Відповідно до п.11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198, власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані, зокрема: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

У відповідності до ч.3 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» також передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч.1,2 ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частинами 1,2 ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За приписами ч.1 ст.1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Виходячи із загальних правових підстав відшкодування шкоди, шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв?язок та є вина зазначеної особи.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана якимись іншими обставинами.

Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, заподіяною потерпілому, є обов`язковою умовою настання відповідальності.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ст. 225 Господарського кодексу України).

На підтвердження факту незадовільного експлуатаційного утримання автомобільної дороги по вул. Широкій у м. Чернігові, в результаті чого 21.06.2016 сталася дорожньо-транспортна пригода, позивач посилається на Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21.06.2016 (а.с.29 т.1).

Проаналізувавши надану позивачем копію Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21.06.2016, оригінал якого міститься в матеріалах адміністративної справи Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.10.2016 по справі №751/9486/16-п (провадження №3/751/1803/16) та огляд якого було здійснено судом в судовому засіданні 12.09.2019, суд доходить висновку, що зазначений Акт не є належним доказом, який підтверджує незадовільне експлуатаційне утримання вказаної ділянки дороги, оскільки:

Пунктом 3.1.2. ДСТУ 3587-97 визначено, що гранична глибина окремих осідань, вибоїн (ям) не повинна перевищувати 4 см для доріг ІІІ категорій і груп А,Б, вулиць і доріг населених пунктів; 6 см для решти категорій груп.

Так, в п.5 Акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21.06.2016 зазначено, що за результатами обстеження ділянку визнано такою, що має пошкодження із зазначенням відповідних пошкоджень.

Проте, зазначений надпис здійснено простим олівцем, обведеним кульковою ручкою та містить виправлення.

В акті відсутні відомості яким чином та якими вимірюваними засобами проводились заміри глибини та ширини ями, чи була проведена державна повірка вимірюваних засобів.

У графі «підписи осіб, які здійснили обстеження» міститься лише підпис невідомої особи, без зазначення її прізвища та ініціалів, у зв?язку з чим не можна зробити беззаперечного висновку про те ким, як і коли проводилось замірювання пошкодженого дорожнього покриття на проїзній частині вулиці Широкої у місті Чернігові, що призвело до ДТП, а також висновку про невідповідність стану дороги державним стандартам та нормам.

У графі «посада, П ОСОБА_4 Б представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки» міститься відмітка «не з?явився»; графа «забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці) покладено на (найменування підприємства, місцезнаходження, ПІБ керівника) не заповнена.

Доказів виклику представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки суду не надано. Ці відомості також відсутні і в Акті.

Отже, Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21.06.2016 було складено з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в атоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, без виклику представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки та за відсутності керівника підприємства, на якого покладено забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги (вулиці), на якій сталося ДТП.

Позивачем до матеріалів справи також додана схема місця ДТП, яка сталася 21.06.2016 о 16 год 03 хв по АДРЕСА_1 2, про те в порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в атоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, в ній не зазначено додатком до якого протоколу про адміністративне порушення вона складена.

Протоколу про адміністративне правопорушення від 21.06.2016 позивачем до матеріалів справи не додано.

У матеріалах справи наявний лише протокол про адміністративне порушення серія АП2 №149974, складений 21.09.2016, відносно громадянина ОСОБА_2 , який будучи посадовою особою КШБП (відповідача-1) не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху по АДРЕСА_5 , не встановив відповідні дорожні знаки та не огородив вибоїни розміром 1,6 х 1,3 х 0,11 та 0,9 х 1,0 х 0,115 (а.с.30 т.1).

Посилання позивача на те, що оскільки постановою Новозаводського районного суду від 26.10.2016 по справі №751/9486/16-п (провадження №3/751/1803/16) закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.4 ст.140 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, отже за обставинами, які не звільняють від цивільної відповідальності (нереабілітуючі обставини), відповідно Комунальне шляхо-будівельне підприємство повинно відшкодувати шкоду завдану, працівником ОСОБА_5 Ю ОСОБА_6 , що відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16 та постанові від 16.04.2019 у справі № 927/623/18, судом до уваги не може бути прийнято, оскільки:

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.10.2016 по справі №751/9486/16-п (провадження №3/751/1803/16) не було встановлено факту вини посадової особи КШБП ОСОБА_2 , а лише зазначено обставини, які вказані в протоколі про адміністративне порушення серія АП2 №149974 від 21.09.2016 та заперечення самого ОСОБА_2 .

Частиною 1 та 2 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як встановлено судом, дорожньо-транспортна пригода сталась 21.06.2016, а протокол про адміністративне порушення серія АП2 №149974 складений 21.09.2016 відносно громадянина ОСОБА_2 , тобто через три місяці після дорожньо-транспортної пригоди, а як слідує із матеріалів адміністративної справи №751/9486/16-п (провадження №3/751/1803/16), Управлінням патрульної поліції в місті Чернігові, адміністративні матеріали до Новозаводського районного суду були направлені лише 26.09.2016, тобто з пропуском трьохмісячного строку, визначеного ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Надана позивачем до матеріалів справи постанова Апеляційного суду Чернігівської області від 23.08.2016 у справі №751/7004/16-п (провадження №33/795/180/2016) також не є підтвердженням вини відповідача-1 у завданій шкоді, оскільки вона прийнята у межах іншої справи та щодо дорожньо-транспортної пригоди яка сталась 06.06.2016 по вул. Київське шосе, 3 у м. Чернігові, яка не є предметом розгляду у даній справі.

Також слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не містить норм ПДР та посилань внаслідок порушення якого пункту Правил дорожнього руху сталася відповідна ДТП, а лише посилання на п.1.5. розділу 3 ДСТУ «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ, ВУЛИЦІ ТА ЗАЛІЗНИЧНІ ПЕРЕЇЗДИ. Вимоги до експлуатаційного стану».

Пунктом 1.5. розділу 3 ДСТУ «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ, ВУЛИЦІ ТА ЗАЛІЗНИЧНІ ПЕРЕЇЗДИ. Вимоги до експлуатаційного стану» передбачено, що коефіцієнт зчеплення колеса автомобіля з вологим покриттям проїзної частини вулиць і доріг повинен відповідати наведеному в таблиці 3, проте як зазначено в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 21.06.2016 та протоколі про адміністративне порушення серія АП2 №149974, причиною дорожньо-транспортної пригоди була наявність ями на проїжджій частині дороги.

Надані до матеріалів справи документи містять різні відомості щодо місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме у схемі місця ДТП вказано про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась по АДРЕСА_1 , у той час у акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі вказано про обстеження дороги у м АДРЕСА_5 . АДРЕСА_1 , біля будинку 1к.

Також слід зазначити, що до матеріалів справи не надано жодного доказу, який підтверджує дотримання водієм автомобіля PORSCHE PANAMERA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , Правил дорожнього руху та неможливість уникнення дорожньо-транспортної пригоди, наявність перешкод та відсутність можливості об?їзду ями.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними доказами наявність вини відповідача-1 у завданій шкоді.

Зазначені судом висновки не свідчать про відступлення від правового висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16 та від 16.04.2019 у справі № 927/623/18, оскільки останні приймалися, як випливає з їх змісту, за фактично-доказової бази, відмінної від тієї, яка має місце в даній справі, що зумовлювало лише певну зовнішню схожість відповідних справ, але не свідчило про подібність правовідносин у них.

Позивач у позовній заяві зазначає, що сума збитків пошкодженого транспортного засобу автомобіля PORSCHE PANAMERA, реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 96618,80 грн.

У схемі місця ДТП, яка сталася 21.06.2016 на вулиці Широка у місті Чернігові, зазначено наступні пошкодження застрахованого автомобіля «Porsche-Panamera» реєстраційний номер НОМЕР_3 : пошкодження нижньої частини переднього бамперу з правого боку; пошкодження ЛКП нижньої частини бамперу переднього з правого боку; відірвано передній бризговик заднього колеса з правого боку (а.с.31-34 т.1).

Зазначена схема ДТП не містить посилань на фото, які додані до схеми, а фото в свою чергу не містять дати та посилань на те коли, ким і де вони були зроблені.

У повідомленні про настання страхового випадку вх.№3841 від 22.06.2016, заявником (власником автомобіля) зазначено наступний перелік пошкоджень застрахованого ТЗ: передній бампер деформований з правого боку та пошкоджено лакофарбове покриття; зламано захист двигуна; зламаний передній бризговик заднього правого колеса; стук у передньому правому колесі (а.с.28 т.1).

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що 01.07.2016, на замовлення страховика (позивача), АС Укравтоекспертиза також було проведено огляд транспортного засобу з метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Porsche-Panamera» реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок ДТП (а.с.38-41 т.1).

Проте, зазначеним Актом огляду колісного транспортного засобу від 01.07.2016 зафіксовано інші пошкодження автомобіля «Porsche-Panamera» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ніж ті, що зазначені як в схемі ДТП, складеній 21.06.2016 на вулиці Широка АДРЕСА_3 місті Чернігові, так і в повідомленні про настання страхового випадку вх.№3841 від 22.06.2016.

Крім того, в Акті огляду колісного транспортного засобу від 01.07.2016 відсутні відомості про те, що вказані пошкодження виникли в результаті ДТП, яке сталось 21.06.2016; відсутня посада працівника АС Укравтоекспертиза, який склав відповідний Акт огляду колісного транспортного засобу від 01.07.2016; а також відсутні посилання на фото автомобіля «Porsche-Panamera» реєстраційний номер НОМЕР_3 , додані до Акту та посилання на те, ким і коли вони були зроблені чи надані. Даний акт складений за відсутності представника страхової компанії та власника автомобіля.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку про відсутність всіх елементів складу цивільного правопорушення та недоведеність позивачем протиправної поведінки у вигляді незаконних рішень, дій чи бездіяльності, причинного зв?язку між протиправною поведінкою і збитками та дійсного розміру відшкодування, що унеможливлює притягнення до відповідальності відповідача-1 у вигляді відшкодування збитків.

Щодо позовних вимог позивача в частині солідарного стягнення з відповідачів: 2). Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради; 3). Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради та співвідповідачів: 1) Чернігівської міської ради та 2) Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, шкоди в розмірі 96618,80 грн, з суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Право особи заявити однорідні позовні вимоги до кількох відповідачів передбачено у процесуальному законі незалежно від того, чи існує між цими відповідачами солідарне зобов`язання. Спільний розгляд позовних вимог кредитора до боржників за основним зобов`язанням не створює солідарного обов`язку для останніх.

У відповідності до ст. 541 Цивільного кодексу України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Таким чином, за правилами ст. 541 Цивільного кодексу України, солідарним може бути обов?язок боржників, який виникає тільки у випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 1190 Цивільного кодексу України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги щодо солідарного стягнення 96618,80 грн шкоди з відповідачів-1,2,3 та співвідповідача-2, позивач посилається на спільну протиправну бездіяльність по належному експлуатаційному утриманню автодороги по вул. Широкій у м. Чернігові (як елемент складу цивільно-правового делікту) станом на 21.06.2016, що і породило спільність обов?язку по відшкодуванню шкоди, завданою такою протиправною бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У порушення вищезазначених вимог, позивачем не доведено, що шкоди було завдано спільними діями або бездіяльністю відповідачів-1,2,3 та співвідповідачів-1,2, а також не надано суду належних та допустимих доказів, які підтверджують спільний обов?язок відповідачів-1,2,3 та співвідповідачів-1,2 щодо належного утримання та створення безпечних умов відрізку автомобільної дороги по вулиці Широкій у місті Чернігові, на проїзній частині якої сталося ДТП, в результаті якого відбулося пошкодження застрахованого автомобіля PORSCHE PANAMERA, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

За таких обставин, позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів: 2). Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради; 3). Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради та співвідповідачів: 1) Чернігівської міської ради та 2) Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, шкоди в розмірі 96618,80 грн, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку з цим, інші доводи та твердження позивача є безпідставні та спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи і судом до уваги не приймаються.

З огляду вищевстановлені обставини справи та викладені висновки, судом частково приймаються заперечення відповідачів, викладені у відзивах на позов.

Оскільки, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача, а тому судовий збір у даній справі у розмірі 1921,00 грн та витрати представника позивача ОСОБА_7 у сумі 1213,25 грн на проїзд з м. Львова до м. Києва та в зворотному напрямку для участі в судовому засіданні покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 202, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України; ст. 4 Закону України „Про судовий збір, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Країна (вул. Електриків, 29А, м. Київ, 04176; ) до відповідачів: 1). Комунального підприємства Міськсвітло Чернігівської міської ради (вул. Робітнича, 6, м. Чернігів, 14001; ); 2). Управління капітального будівництва Чернігівської міської ради (вул. Івана Мазепи, 19, м. Чернігів, 14017; ); 3) Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (вул. Реміснича, 19, м. Чернігів, 14000; ); співвідповідачі: 1) Чернігівська міська рада (вул. Магістратська,7, м. Чернігів, 14000; ідентифікаційний код юридичної особи 34339125), 2) Виконавчий комітет Чернігівської міської ради (вул. Магістратська,7, м. Чернігів, 14000; ідентифікаційний код юридичної особи 04062015) про стягнення солідарно шкоди в розмірі 96618,80 грн, відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 20.09.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

До відома сторін:

адреса Господарського суду Чернігівської області: проспект Миру, 20, м. Чернігів, Україна;

засоби зв`язку контактні телефони: 672-847; 676-311, факс 774-462; електронна адреса Господарського суду Чернігівської області: e-mail: .

Суддя Л. М. Лавриненко