ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2019 року м.Дніпро Справа № 908/2602/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Чус О.В.- доповідач,

судді: Чередко А.Є., Кузнецов В.О. (Зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.09.2019 р.)

Секретар судового засідання Кисельов Є.О.

Представники сторін:

від боржника: Тітов В.А., ордер серія ЗП№106047 від 02.09.2019 р., адвокат;

інші представники у судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Господарського суду Запорізької області від 18.04.2019р., яка набрала законної сили у день її винесення 18.04.2019, суддя Юлдашев О.О., у справі №908/2602/18

Кредитори 1. Товариство з обмеженою відповідальністю Інжкомбуд, м.Запоріжжя,

2. Товариство з обмеженою відповідальністю Максі Трак, м. Запоріжжя,

Боржник Товариство з обмеженою відповідальністю КОЛЕКОМ, (вул. Поштова, 27/29, офіс 14, м. Запоріжжя, 69096; адреса для листування: а/с1374, м. Запоріжжя, 69001)

у справі про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Запорізької області від 18.04.2019р. у справі клопотання голови комітету кредиторів № 2602/3 від 03.04.2019 року - задоволено.

Припинено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛЕКОМ, (вул. Поштова, 27/29, офіс 14, м. Запоріжжя, 69096; адреса для листування: а/с 1374, м. Запоріжжя, 69001).

Припинено повноваження керуючого санацією Школьного С.Г. та розпорядника майна Овсієнко А.В.

Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю КОЛЕКОМ, (вул. Поштова, 27/29, офіс 14, м. Запоріжжя, 69096; адреса для листування: а/с 1374, м. Запоріжжя, 69001) - банкрутом.

Відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛЕКОМ призначено арбітражного керуючого Овсієнко Аллу Вікторівну (свідоцтво Міністерства Юстиції України №1714 від 31.07.2013р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 с АДРЕСА_3 ).

Оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Скасовано арешти, накладені на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном боржника. Зобов`язано ліквідатора здійснити ліквідаційну процедуру відповідно до вимог Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Не погодившись з зазначеною постановою, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві, звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та припинити провадження по справі.

Зокрема, скаржником зазначено наступне.

Скаржник вважає, що постанова Господарського суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст. 74 ГПК України та ст. 11, 29, 94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі-Закон), без з`ясування всіх обставин справи та підлягає скасуванню, а провадження припиненню, з наступних підстав.

Як зазначено скаржником, виходячи з аналізу наведених норм, порушуючи провадження у праві про банкрутство відповідно до ст. 94 Закону про банкрутство, господарський суд повинен перевірити зміст плану санації на відповідність вимогам ст. 29 Закону про банкрутство.

Однак, на переконання ГУ ДФС у м. Києві, Господарський суд Запорізької області помилково дійшовши висновку про відповідність плану санації вимогам названої норми, не дослідив, чи передбачає запропонований план санації строк відновлення платоспроможності боржника та чи містить він графік та джерела погашення вимог всіх кредиторів з урахуванням встановленої Законом про банкрутство черговості відповідно до ч. 5 ст.29 Закону про банкрутство. Судом першої інстанції належним чином не досліджено рішення комітету кредиторів щодо їх обґрунтованості та відповідності ч. 7 ст. 29 Закону про банкрутство, зокрема, з огляду на те, що рішення комітету кредиторів має бути вмотивованим та прийнятим на підставі аналізу умов плану санації на предмет досягнення поставленої мети, тобто повинно містити викладення обставин та підстав, якими керувалися кредитори під час його прийняття.

Скаржником зауважено, що згідно даних які містяться у розпорядженні ГУ ДФС у м.Києві, розмір статутного фонду боржника складає 100 000 000 грн. Крім того, вважаємо сумнівним та необґрунтованими посилання Боржника на наявність заборгованості перед ТОВ «Інжукомбуд» та ТОВ «Максі Трак», оскільки відповідно до інформації, яка міститься у Реєстрі податкових накладних, за період з 2011 року по даний час, на користь Боржника не було виписано жодної податкової накладної, що свідчить про відсутність поставок товарів/послуг, та відповідних розрахунків. Крім того, відповідні операції між Боржником та кредиторами жодним чином не відображені в податковій звітності, що свідчить про їх сумнівність та дійсність.

Також скаржником зазначено, що згідно приписів ч. 4 ст. 11 Закону про банкрутство, яка має універсальний характер, заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат. Проте, до суду першої інстанції заявником не було подано, в свою чергу судом не перевірено факт наявності у боржника активів, достатніх для покриття судових витрат, пов`язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, директор ТОВ «КОЛЕКОМ» звернувся до суду з заявою про відкриття справи про банкрутство 30.11.2018, а відповідно до інформації АІС «Податковий блок» єдиний банківський рахунок Боржника було закрито 21.11.2018.

Також скаржником зазначено, що інвентаризація майна боржника була проведена керівником одноособово, без створення інвентаризаційної комісії та без участі матеріально відповідальної особи, тобто, інвентаризація майна боржника проводилась неналежним чином.

Отже, враховуючи викладене, ГУ ДФС у м. Києві наголошує, що суд першої інстанції необґрунтовано зробив висновок про неплатоспроможність боржника та визнав його банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру з огляду на відсутність обов`язкових передумов та ознак, за яких порушується та здійснюється провадження у справі із застосуванням процедури, передбаченої ст. 94 Закону про банкрутство.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній і додатково поданими доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги встановила наступне.

Частиною 3 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що до заяви боржника про порушення справи додаються: бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; перелік майна, що перебуває в заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором; перелік осіб, що мають невиконані зобов`язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов`язань, терміну виконання та підстав виникнення; відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство; інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Відповідно до вимог ст. 94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» - керівник боржника має право подати в порядку, встановленому цим Законом, заяву про порушення справи про банкрутство боржника з метою проведення керівником процедури санації до подання кредиторами заяви про порушення справи про банкрутство за таких умов: за наявності плану санації та письмової згоди всіх забезпечених кредиторів, а також кредиторів, загальна сума вимог яких перевищує 50 відсотків кредиторської заборгованості боржника згідно з даними його бухгалтерського обліку, на впровадження зазначеного плану та на призначення керуючим санацією керівника боржника. Для проведення санації боржника його керівником з урахуванням особливостей, передбачених цією статтею, керівник боржника звертається у встановленому цим Законом порядку до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство. До заяви керівника боржника додаються план санації боржника, погоджений з кредиторами, що дали згоду на її проведення, письмова згода кредиторів на призначення керуючим санацією керівника боржника та пропозиція щодо кандидатури розпорядника майна. Після розгляду заяви боржника у разі, якщо заява і додані до неї документи відповідають вимогам, установленим цим Законом, суд не пізніше п`яти днів з дня її надходження виносить ухвалу про прийняття заяви про порушення провадження у справі, в якій зазначається дата проведення підготовчого засідання суду. В ухвалі про прийняття заяви господарський суд має право зобов`язати заявника, боржника та інших учасників провадження у справі надати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання щодо порушення провадження у справі про банкрутство.

Необхідною та обов`язковою передумовою порушення провадження у справі про банкрутство, в порядку норм ст. 94 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є надання належних доказів на підтвердження наявності всіх передумов для порушення провадження, згідно з цією статтею, саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Для ініціювання процедури санації боржника його керівником згідно із статтею 94 Закону повинна бути отримана письмова згода на впровадження відповідного плану санації та на призначення керуючим санацією керівника боржника не лише кредиторів, загальна сума вимог яких перевищує 50 відсотків кредиторської заборгованості боржника згідно з даними його бухгалтерського обліку, а й усіх забезпечених кредиторів (п.36.6. Інформаційного листа Вищого господарського суду України 28.03.2013 № 01-06/606/2013 Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.12.2018 року відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ КОЛЕКОМ, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відкрито процедуру санації. Керуючим санацією призначено директора боржника Школьного С.Г., розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Овсієнко А.В. Зобов`язано керуючого санацією разом з розпорядником майна розглянути вимоги кредиторів і скласти реєстр вимог кредиторів, який подати до господарського суду у строк до 07.02.2019. Призначено попереднє засідання суду.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було здійснено публікацію оголошення за № 55368 від 31.12.2018р.

Ухвалою суду від 14.03.2019 затверджений реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛЕКОМ. Зобов`язано розпорядника майна боржника скликати перші загальні збори кредиторів у строк до 27.03.2019. Зобов`язано комітет кредиторів у строк до 08.04.2019. подати до суду схвалений план санації боржника.

Протокол №2602/1 від 29.03.2019 зборів кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЕКОМ" свідчить про те, що кредитором - товариством з обмеженою відповідальністю "Максі Трак" прийнято рішення про визначення складу комітету кредиторів у кількості одного кредитора ТОВ «Максі Трак».

Протоколом № 2602/2 від 29 03.2019 року комітетом кредиторів прийнято рішення про схвалення наданого плану санації за умови звернення керуючого санацією до власника майна боржника з метою виконання зобов`язань.

Протоколом № 2602/3 від 03.04.2019 засідання комітету кредиторів було вирішено відкликати клопотання до господарського суду про затвердження плану санації, відхилити план санації і звернутися до суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, ліквідатором призначити Овсієнко А.В ОСОБА_1 ( а.с.- 91)

05.04.2019. до Господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю Максі Трак - голови комітету кредиторів, надійшло клопотання про припинення процедури санації боржника, визнання Товариства з обмеженою відповідальністю КОЛЕКОМ банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалою від 11.04.2019р. клопотання голови комітету кредиторів прийнято до розгляду, призначено судове засідання на 18.04.2019р.

Як свідчать матеріали справи, погодженого комітетом кредиторів плану санації на дату проведення судового засідання не надано, мирова угода не укладалась.

Водночас, в матеріалах справи відсутні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, внаслідок чого боржником не було виявлено наявність чи відсутність забезпечених кредиторів, що суперечить приписам ч.1 ст.94 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ст.29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" план санації має містити заходи щодо відновлення платоспроможності боржника. План санації має передбачати строк відновлення платоспроможності боржника. Платоспроможність вважається відновленою за відсутності ознак неплатоспроможності, визначених цим Законом. План санації може містити умови про: виконання зобов`язань боржника третіми особами; задоволення вимог кредиторів іншим способом, що не суперечить законодавству; відшкодування коштів, витрачених на проведення зборів акціонерів та (або) засідань органів управління боржника відповідно до цього Закону. План санації обов`язково повинен передбачати забезпечення погашення заборгованості боржника з виплати заробітної плати.

Заходами щодо відновлення платоспроможності боржника, які містить план санації, можуть бути: реструктуризація підприємства; перепрофілювання виробництва; закриття нерентабельних виробництв; відстрочення та/або розстрочення платежів або прощення (списання) частини боргів, про що укладається мирова угода; ліквідація дебіторської заборгованості; реструктуризація активів боржника відповідно до вимог цього Закону; продаж частини майна боржника; виконання зобов`язань боржника власником майна боржника та його відповідальність за невиконання взятих на себе зобов`язань; відчуження майна та погашення зобов`язань боржника шляхом заміщення активів; звільнення працівників боржника, які не можуть бути задіяні в процесі виконання плану санації; одержання кредиту для виплати вихідної допомоги працівникам боржника, які звільняються згідно з планом санації, що відшкодовується відповідно до вимог цього Закону позачергово за рахунок продажу майна боржника; інші способи відновлення платоспроможності боржника.

Частинами 5,6 статті 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що план санації боржника повинен передбачати погашення вимог кредиторів з урахуванням черговості, встановленої цим Законом. План санації вважається схваленим, якщо він підтриманий на засіданні комітету кредиторів більш як половиною голосів кредиторів - членів комітету кредиторів.

Частиною 7 ст. 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що комітет кредиторів може прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати його до господарського суду; відхилити план санації і звернутися до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; відхилити план санації, звернутися до господарського суду з клопотанням про усунення арбітражного керуючого від виконання ним обов`язків керуючого санацією та про призначення нового керуючого санацією в порядку, встановленому цим Законом. Зазначене рішення має містити дату скликання чергового засідання комітету кредиторів для розгляду нового плану санації. Схвалений комітетом кредиторів план санації (зміни до нього) та протокол засідання комітету кредиторів про введення процедури санації подаються арбітражним керуючим до господарського суду. Рішення комітету кредиторів мають бути обґрунтованими, містити викладення обставин та підстав, якими керувалися кредитори під час їх прийняття.

Також, відповідно до вимог щодо розроблення плану санації згідно Типової форми плану санації боржника у справі про банкрутство, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №1223/5 від 19.06.2013 р. "Про затвердження Типової форми плану санації боржника у справі про банкрутство, Типової форми мирової угоди у справі про банкрутство та вимог щодо їх розроблення" у плані санації зазначаються відомості про фінансову, господарську, інвестиційну діяльність боржника на дату порушення справи про банкрутство, які включають: оцінку фінансового стану підприємства; аналіз факторів, що призвели до неплатоспроможності; визначення можливості санації підприємства; аналіз структури активів, власних оборотних засобів, структури дебіторської та кредиторської заборгованості; аналіз прибутковості підприємства, використання виробничого апарату та трудових ресурсів (витрат на виробництво, використання трудових ресурсів, інвестицій та інновацій, об`єктів житлово-комунального та соціально-культурного призначення); структуру довгострокових та поточних фінансових інвестицій; відомості про майно (майнові права боржника) згідно з результатами інвентаризації, а саме: 1) перелік рухомого майна, яке обліковується на балансі боржника з характеристикою за фінансово-бухгалтерськими та технічними показниками; 2) перелік нерухомого майна, яке обліковується на балансі у розрізі підрозділів боржника з характеристикою за фінансово-бухгалтерськими, технічними та будівельними показниками; 3) інформацію про наявність земельних ділянок, які належать на праві власності або на праві користування тощо.

План санації також повинен містити черговість, строки (терміни) виконання та відомості про: реструктуризацію підприємства; перепрофілювання виробництва; закриття нерентабельних виробництв; відстрочення та/або розстрочення платежів або прощення (списання) частини боргів; ліквідацію дебіторської заборгованості; реструктуризацію активів боржника; продаж частини майна боржника; виконання зобов`язань боржника власником майна боржника та його відповідальність за невиконання взятих на себе зобов`язань; збільшення статутного капіталу боржника; відчуження у процедурі санації майна боржника шляхом заміщення активів; звільнення працівників боржника, які не можуть бути задіяні в процесі виконання плану санації; одержання кредиту для виплати вихідної допомоги працівникам боржника, які звільняються згідно з Планом санації; відомості про інвестора (інвесторів) та умови його (їх) участі у відновленні платоспроможності боржника (за наявності); наміри інвестора стосовно викупу державної частки акцій у статутному (складеному) капіталі боржника та умови такого викупу; відомості про інші заходи, що вживатимуться з метою відновлення платоспроможності боржника (передачу житлового фонду та соціально-культурних об`єктів до комунальної власності чи до сфери управління уповноважених органів управління тощо).

Зазначені заходи плану санації повинні застосовуватись із додержанням всіх умов, передбачених законодавством. Кількість заходів плану санації визначається його розробником з урахуванням фінансово-господарського стану боржника.

У розділі "Погашення вимог кредиторів" плану санації вказуються погашення вимог кредиторів з урахуванням черговості, визначеної законодавством, строки, графік та обсяги погашення кредиторської заборгованості боржника із зазначенням джерел, а розділ "Прогноз соціально-економічних наслідків проведеної санації" Плану санації повинен містити прогноз економічних результатів на період виконання Плану санації та за результатами його виконання (відомості про обсяги виробництва й реалізації продукції, структуру й співвідношення доходів та витрат, планові фінансові показники діяльності боржника).

До плану санації долучаються документи, які доповнюють, пояснюють та підтверджують інформацію, викладену в ньому, що оформляються як додатки до плану санації.

Таким чином, план санації має містити ряд істотних умов, які підлягають юридичній та економічній оцінці на предмет досягнення основної мети процедури санації - відновлення платоспроможності боржника шляхом погашення грошових вимог всіх кредиторів внаслідок реалізації плану санації.

Отже, порушуючи провадження у праві про банкрутство відповідно до ст. 94 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд повинен перевірити зміст плану санації на відповідність визначеним нормам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема, встановити в ухвалі чи відповідає зміст плану санації вимогам ст. 29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Приймаючи до уваги наведене вище рішення комітету кредиторів, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що відповідно до вимог ч.7 ст.29 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", рішення комітету кредиторів має бути вмотивованим та прийнятим на підставі аналізу умов такого плану санації на предмет досягнення поставленої мети, тобто повинно містити викладення обставин та підстав, якими керувалися кредитори під час їх прийняття.

Постанова господарського суду Запорізької області від 18.04.2019 року мотивована наступними висновками - оскільки комітетом кредиторів плану санації не погоджено, мирова угода не укладена, підприємство не має активів за рахунок яких можливо погасити кредиторську заборгованість, а також Товариство з обмеженою відповідальністю КОЛЕКОМ неспроможне відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури, суд дійшов висновку про неплатоспроможність боржника та наявність підстав для застосування процедур банкрутства.

Однак, такі висновки суду першої інстанції є передчасними, оскільки план санації боржника містить відомості про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЕКОМ» власного капіталу у розмірі 99979200 грн., дебіторської заборгованості у розмірі 102450000грн ( а.с.- 21).

Зазначені обставини спростовують висновки суду першої інстанції щодо відсутності активів, за рахунок яких можливо погасити кредиторську заборгованість та неспроможність ТОВ «КОЛЕКОМ» відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Окремо колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на наступні обставини.

Згідно частини 1 статті 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, зокрема якщо не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З наведеного вбачається, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" містить норму процесуального права яка, зокрема, визначає підстави повернення заяви про порушення справи про банкрутство (стаття 15 Закону).

Всупереч вказаним вимогам закону ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.12.2018 заяву ТОВ "КОЛЕКОМ" залишено без руху в зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору, що в свою чергу призвело до подальшого вчинення процесуальних дій (усунення недоліків заяви, прийняття судом заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "КОЛЕКОМ" до розгляду та відкриття провадження у справі про банкрутство останнього), тоді як вказана заява про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "КОЛЕКОМ" згідно наведеної норми закону підлягала поверненню заявнику без розгляду.

Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Оскаржувана постанова суду першої інстанції таким вимогам закону не відповідає.

Рішення суду має прийматися і цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

Вказані вимоги судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не були дотримані.

З урахуванням наведеного, встановивши факт безпідставного порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛЕКОМ" та необґрунтованого винесення постанови від 18.04.2019 року, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі про банкрутство.

Головним управлінням ДФС у м.Києві 08.08.2019 року було направлено до апеляційного суду заяву про відкликання апеляційної скарги, яка надійшла 12.08.2019 року.

Відповідно до змісту частини 3 статті 266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала Центрального апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження була винесена 19.07.2019 року, у зв`язку з чим, заява про відкликання апеляційної скарги задоволенню не підлягає на підставі вимог частини 3 ст. 266 ГПК України.

Встановивши факт безпідставного порушення провадження у справі про банкрутство та необґрунтованого винесення постанови від 18.04.2019 року, колегія суддів вважає за необхідне постанову господарського суду скасувати, як таку, що прийнята при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та закрити провадження у даній справі про банкрутство.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити.

Постанову Господарського суду Запорізької області від 18.04.2019р. у справі №908/2602/18 скасувати.

Провадження у справі про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю КОЛЕКОМ закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 20.09.2019 року.

Головуючий суддя: О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є. Чередко