ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.2019 м. Ужгород Справа № 907/433/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали

за позовом малого приватного підприємства Фірми Ерідон, с. Княжичі Київська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Респект-Інвест, м. Рахів

про стягнення 74000,04 грн.

секретар судового засідання Штундер Д.В.

За участю представників сторін:

від позивача Боровик Б.М., адвокат, ордер КС 297971 від 20.02.2019 (в режимі відеоконференції);

від відповідача не з`явився

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Мале приватне підприємство Фірма Ерідон звернулося до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Респект-Інвест, заборгованість за відпущений на виконання Договору поставки № 245/16/226 від 15.01.2016 року товар, а саме: на підставі видаткової накладної №10911 від 18.03.2016, в розмірі 74000,04 грн. Позов заявлено з посиланням на статті 526, 530, 625, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України та п. п. 3.1, 7.5 Договору, п. 2.1 Додаткової угоди №1 до договору.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 1921,00 грн. сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 29 липня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначено підготовче засідання в режимі відеоконференції.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду жодного разу не з`явився.

Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду від 29.07.2019 та від 20.08.2019 були надіслані на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТІ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив відпущений йому на виконання договору поставки № 245/16/226 від 15.01.2016 (з додатком № 245/16/226/4-МД від 01.03.2016) товар, внаслідок чого у нього виникла заборгованість на суму 7400004,00 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення частини боргу, а саме: за відпущену згідно з видатковою накладною № 10911 від 18.03.2016 продукцію на суму 74000,04 грн. продукцію.

Заперечення відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

15 січня 2016 року між малим приватним підприємством Фірмою Ерідон (постачальник) і Товариством з обмеженою відповідальністю Респект-Інвест(покупець) було укладено договір поставки № 245/16/226, відповідно до умов якого в терміни, визначені цим Договором, Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (надалі - Товар), а Покупець прийняти Товар і сплатити за нього грошову суму, що складає його вартість, визначену на умовах договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору поставки порядок, умови та строки розрахунків за поставлений товар визначаються в Додатках до договору поставки.

Згідно з додатком № 245/16/226/4-МД від 01.03.2016 до договору поставки № 245/16/226 від 15.01.2016 загальна вартість Товару, що поставляється по цьому Додатку становить 7 400 004,00 грн. та може бути уточнена з огляду на кількість поставленого товару згідно супровідних документів на Товар.

Сторони також погодили п. 2.1 Додатку, що оплата Товару здійснюється в порядку відстрочення платежу 100% від суми поставки, що складає 7 400 004 грн., в строк до 24.03.2017 р.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачеві товару на загальну суму 7400004,00грн, що підтверджується видатковими накладними № 8419 від 11.03.2016, № 8437 від 11.03.2016, № 8528 від 11.03.2016, № 8532 від 11.03.2016, № 8850 від 12.03.2016, № 8852 від 12.03.2016, № 8887 від 12.03.2016, № 8956 від 12.03.2016, № 8960 від 12.03.2016, № 8962 від 12.03.2016, № 8964 від 12.03.2016, № 9732 від 15.03.2016, № 9773 від 15.03.2016, № 9781 від 15.03.2016, № 9787 від 15.03.2016, № 10254 від 16.03.2016, № 10260 від 16.03.2016, № 10262 від 16.03.2016, № 10325 від 16.03.2016, № 10448 від 16.03.2016, № 10450 від 16.03.2016, № 10454 від 16.03.2016, № 10690 від 17.03.2016, № 10692 від 17.03.2016, № 10709 від 17.03.2016, № 10727 від 17.03.2016, № 10905 від 17.03.2016, № 10906 від 17.03.16 на суму 259000,14 грн. кожна та видатковою накладною № 10911 від 18.03.2016 на суму 74 000,04 грн.

Факт виконання поставки товару позивачем та прийняття його відповідачем підтверджується підписом уповноваженої відповідно до Довіреності № 4 від 11.03.2016 року особи у відповідних графах про отримання.

Як стверджує позивач, відповідач оплату отриманого товару не здійснив.

Доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять.

Таким чином, матеріалами справи підтверджена заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним Додатком до договору поставки.

Позивач, керуючись принципом диспозитивної господарського судочинства, звернувся до суду з позовом стягнути частину заборгованості, а саме: за відпущений відповідно до видаткової накладної № 10911 від 18.03.2016 товар на суму 74000,04грн.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 2.1. Додатку № 245/16/226/4-МД від 01.03.2016 до Договору поставки № 245/16/226 від 15.01.2016 сторони погодили відтермінування оплати 100% вартості поставленого товару до 24.03.2017.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як установлено судом, відповідач отримав за накладною № 10911 від 18.03.2016 товар на суму 74000,04грн.

Доказів оплати відповідачем товару матеріали справи не містять.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 74000,04 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на відповідача покладається 1921 грн. витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Респект-Інвест (місцезнаходження: 90600, Закарпатська обл., Рахівський район, місто Рахів, вул. Красне Плесо, буд. 266, ) на користь Малого приватного підприємства Фірми "Ерідон" (місцезнаходження: 08143, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Воздвиженська, буд. 46, ) суму основного боргу за поставлений на підставі видаткової накладної № 10911 від 18.03.2016 за додатком № 245/16/226/4-МД від 01.03.2016 до договору поставки № 245/16/226 від 15.01.2016 в розмірі 74000,04 грн. (сімдесят чотири тисячі гривень 04 копійки), а також 1921,00 грн.(Одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок) на відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України..

Повний текст рішення складено та підписано 16.09.2019.

Суддя Л.В. Андрейчук