ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"23" вересня 2019 р. Справа № 903/744/19

Суддя Господарського суду Волинської області Якушева І.О., розглянувши без виклику сторін заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 19.09.2019,

в с т а н о в и л а:

до Господарського суду Волинської області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

-накладення арешту на нерухоме майно, що належить Малому підприємству «Стерн» (Код ), а саме на: земельну ділянку площею 1,5407 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, (для обслуговування адміністративних, виробничих та складських будівель), кадастровий номер: :01:001:6039, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 218; адміністративно - виробничу будівлю А-1, площею 187,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 15549603; цех по виготовленню кормів В-1, площею 123,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер майна: 15549644; водонапірна башта Б-1, площею 10,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 15549684;

- заборони ліквідатору Малого підприємства «Стерн» (Код ) Шульжуку Вадиму В`ячеславовичу вчиняти дії, пов`язані з ліквідацією Малого підприємства «Стерн», а саме: розпоряджатись коштами, які знаходяться на рахунках підприємства; забезпечувати проведення незалежної оцінки майна підприємства; розглядати та приймати рішення за вимогами кредиторів підприємства; здійснювати розрахунки з кредиторами підприємства; складати проміжний ліквідаційний та/або ліквідаційний баланс підприємства та передавати їх/його на розгляд та затвердження власнику підприємства; здійснювати будь-які дії, направлені на реалізацію майна підприємства; передавати майно, в т.ч. те, що залишилось після розрахунків з кредиторами, власнику підприємства або іншим особам в рахунок погашення існуючої заборгованості; будь-яким чином відчужувати майно підприємства та/або виносити питання про відчуження майна підприємства на розгляд власнику; передавати документи підприємства на зберігання архівним та іншим установам, підприємствам, організаціям тощо; надавати державному реєстратору документи, передбачені Законом для проведення державної реєстрації припинення підприємства.

- заборони суб`єктам державної реєстрації (у тому числі приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України) вчиняти реєстраційні дії, пов`язані із внесенням змін до відомостей про Мале підприємство «Стерн» (Код ЄДРПОУ: І3356187), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Заяву подано разом з позовною заявою, в якій позивач - ОСОБА_1 просить: визнати недійсними електронні торги з реалізації 100% статутного капіталу Малого підприємства «Стерн» (), юридична адреса: м. Луцьк, вул. Вороніхіна, 13, фактична адреса: Волинська область, місто Ківерці, вул. Кузнецова, 48, реєстраційний номер лота: 183738, результати яких оформлено протоколом проведення електронних торгів № 218894 від 12.12.2016 року; визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 07.02.2017 року, складений головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Денисюк Валентиною Сергіївною у зведеному виконавчому провадженні № 48846483, за яким у Приватного підприємства виробничої фірми «КМЗ» виникло право власності на 100% статутного капіталу Малого підприємства «Стерн»; скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 14.08.2017 року відносно Малого підприємства «Стерн» () - внесення судового рішення, яке потребує зміни атрибутів суб`єкта, запис №8002071, реєстратор Маковецький Віктор Михайлович; Департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради; скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 06.10.2017 року відносно Малого підприємства «Стерн» () - зміна складу комісії з припинення/виділу, запис № 9002071, реєстратор Глущенко Дарина Сергіївна, Департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради; скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 09.10.2017 року відносно Малого підприємства «Стерн» ()- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, запис № 0002071, реєстратор Глущенко Дарина Сергіївна, Департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» Луцької міської ради; заміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів.

На обгрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається, зокрема, на те, що мале підприємство «Стерн» перебуває в процесі припинення (ліквідації) з 06.11.2012, а тому ліквідатор з метою заволодіння майном підприємства може наростити «штучні» борги (визнати вимоги кредиторів) та включити до переліку кредиторів осіб, пов`язаних із особою засновника МП «Стерн» - ППВФ «КМЗ», внаслідок чого майно підприємства буде реалізовано, а кошти передані кредиторам. Зазначає, що засновником МП «Стерн» - ППВФ «КМЗ» може бути прийнято рішення про зміну ліквідатора підприємства або про остаточну ліквідацію підприємства та інші рішення, які будуть тягнути за собою внесення змін до відомостей про МП «Стерн», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У відповідності із ст.136, п.п.2, 4 ч.1 ст.137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії. забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України (стаття 74 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017р.), обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України.

Отже, виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Всупереч вимог ст.ст.74, 136 ГПК України заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не обґрунтована доказами та ґрунтується лише на власних міркуваннях та припущеннях. Жодних доказів на підтвердження доводів про можливе нарощення ліквідатором МП «Стерн» «штучних» боргів (визнання вимог кредиторів) та включення до переліку кредиторів осіб, пов?язаних із особою засновника МП «Стерн» - ППВФ «КМЗ», позивач не подає.

У заяві позивач також висловлює лише припущення про те, що засновником МП «Стерн» - ППВФ «КМЗ» може бути прийнято рішення про зміну ліквідатора підприємства або про остаточну ліквідацію підприємства та інші рішення, які будуть тягнути за собою внесення змін до відомостей про МП «Стерн», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Однак, ці припущення також не підтверджуються відповідними доказами.

Верховний Суд у постанові від 16.08.2018 по справі № 910/1040/18 дійшов висновку, що у випадку звернення позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку повинна застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а не підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе відновити свій правовий стан, який існував до імовірного порушення його прав.

Заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено у відповідності до вимог ст.ст.76-79 ГПК України, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення його порушених прав (у разі задоволення позову), за захистом яких звертається до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має також здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Оцінюючи адекватність заходів забезпечення позову на відповідність вимогам, з якими звертається позивач, слід зазначити, що предметом спору є законність проведення електронних торгів з реалізації статутного капіталу МП «Стерн», результати яких оформлені протоколом проведення електронних торгів №218894 від 12.12.2016, а не майно, належне позивачу. А тому обрані заходи забезпечення позову в частині накладення арешту на майно не можна вважати адекватними вимогам, з якими звертається позивач.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про забезпечення позову від 19.09.2019 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 74, 136, 140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 19.09.2019 про забезпечення позову.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку і строки встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту ухвали: 23.09.2019.

Суддя І. О. Якушева