ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2966/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Приватного акціонерного товариства "Солді І Ко", м. Київ

до Акціонерного товариства "Дніпровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 63 840,66 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Солді І Ко" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 47 270,70 грн., що складають суму заборгованості за договором № 022720-06/16 від 13.07.2016; 8 431,02 грн. - пені; 4 727,07 грн. - штрафу; 2 708,64 грн. - інфляції грошових коштів; 703,23 грн. - річних.

Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу, які згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком склали суму 5 000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує факт вказаної у позові заборгованості.

Так, відповідач зазначає, що основний та єдиний замовник послуг - АТ "Українська залізниця" несвоєчасно здійснює розрахунки за надані АТ "Дніпропетровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів" послуги та має перед ним заборгованість в розмірі 22 399 600,00 грн., яка і на даний момент не погашена.

Відтак, вказує відповідач, він з об`єктивних причин не має змоги погасити суму заборгованості та просить зменшити на 50 % суму нарахованих позивачем пені та штрафу в розмірі 10 % від вартості неоплаченого товару, а також розстрочити виконання рішення суду рівними частинами строком на 3 місяці.

Ухвалою від 17.07.2019 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/2966/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.07.2016 Приватним акціонерним товариством "Солді І Ко" (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Дніпровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів", (Покупець) укладено договір № 022720-06/16, відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник (позивач у даній справі) зобов`язався передати у власність Покупця (відповідача у даній справі) продукцію (далі - Товар) в строки, асортименті, кількості та за цінами, узгодженими Сторонами в Додатках до даного Договору, а Покупець зобов`язався прийняти Товар та сплатити за нього грошові кошти на умовах та в строки, встановлені даним Договором та відповідними Додатками до нього.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до пункту 2.1. Договору ціна Товару визначається в Додатках до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

Загальна сума цього Договору визначається Додатками до нього, які є його невід`ємною частиною (пункт 2.2. Договору).

Згідно з пунктом 2.3. Договору порядок оплати за кожну окрему партію Товару, що поставляється, узгоджується Сторонами у відповідних Додатках, які є невід`ємною частиною даного Договору.

У пункті 3.1. Договору сторони узгодили, що обсяг поставок Товару за цим Договором визначається Додатками до нього, які є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 3.2. Договору поставка Товару здійснюється на умовах DDP (склад Покупця) згідно з «Інкотермс 2010».

Відповідно до пункту 3.3. Договору терміни поставок кожної окремої партії Товару за цим Договором визначаються графіком поставок, який обумовлюється в Додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.

Виконуючи умови договору позивач здійснив поставку товару на адресу відповідача на загальну суму 47 270,70 грн., що підтверджується підписаною без заперечень сторонами видатковою накладною № 116402 від 01.11.2018, копія якої залучена до матеріалів справи (а.с. 18).

Відповідно до вказаної вище видаткової накладної термін оплати товару становить 3 банківських дні, якщо інший термін оплати не передбачений умовами діючого Договору між Сторонами.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів погашення заборгованості з оплати товару на суму 47 270,70 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

При викладених обставинах, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданому позивачем розрахунку останнім до стягнення заявлені річні за загальний період прострочення з 02.11.2018 по 01.05.2019 в сумі 703,23 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з листопада 2018 по квітень 2019 в сумі 2 708,64 грн.

Розрахунок річних позивачем завищено в результаті не вірно визначеного початку періоду заборгованості.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 07.11.2018 по 01.05.2019 в сумі 683,81 грн.

Із розрахунку інфляції грошових коштів вбачається, що він позивачем також завищений в результаті не вірно визначеного початку періоду прострочення, оскільки останнім не враховано положення пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", яким визначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає сума інфляції грошових коштів за загальний період прострочення з грудня 2018 по квітень 2019 в сумі 2 018,59 грн.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення строку оплати сторонами у договорі передбачена відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу, а за порушення більш ніж 10 днів сторонами у договорі передбачена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 10% від вартості неоплаченого товару (пункт 8.3. договору).

Згідно наданого позивачем розрахунку пені за загальний період прострочення з 02.11.2018 по 01.05.2019, остання склала 8 431,02 грн.

Розрахунок пені позивачем також завищено з причин, які стали підставою і для завищення суми річних.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період прострочення з 07.11.2018 по 01.05.2019 в сумі 8 197,90 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, прострочення в оплаті мало місце більше ніж 10 днів, у зв`язку з чим позивачем правомірно нараховано штраф в сумі 4 727,07 грн., який підлягає до примусового стягнення.

Вимоги позивача щодо покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн. не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно із статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу чи розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених позивачем витрат останнім не надано жодних доказів, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для їх покладення на відповідача.

Відносно клопотання відповідача про зменшення суми неустойки (пені та штрафу) на 50% господарський суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Як свідчать матеріали справи, розрахунки сум пені та штрафу, що підлягають до стягнення, відповідають вимогам закону, їх розмір не є значно великим у порівнянні з невиконаним зобов`язанням, порушення відповідачем зобов`язання за спірним договором не є винятковим випадком, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для зменшення розміру неустойки.

Клопотання відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду рівними частинами щомісячно протягом 3 місяців також задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною четвертою статті 331 ГПК України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Обов`язковою умовою надання розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення, які відповідач повинен довести відповідно до статті 74 ГПК України.

Заявником не надано будь-яких доказів, які б свідчили про складний фінансовий стан (відсутність грошових коштів) на підприємстві останнього.

Не надано заявником і доказів, які б свідчили, про можливість виконувати рішення суду відповідно до вказаного в заяві графіку.

Керуючись статтями 526, 610, 611, 712 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів" (49024, м. Дніпро, вул. Універсальна, 10, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Солді І Ко" (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 28/2, п/р НОМЕР_1 АБ «Укргазбанк» м. Київ, МФО 320478, ) 47 270,70 грн. (сорок сім тисяч двісті сімдесят гривень 70 коп.) основного боргу, 683,81 грн. (шістсот вісімдесят три гривні 81 коп.) річних, 8 197,90 грн. (вісім тисяч сто дев`яносто сім гривень 90 коп.) пені, 2 018,59 грн. (дві тисячі вісімнадцять гривень 59 коп.) інфляції грошових коштів, 4 727,07 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять сім гривень 07 коп.) штрафу, 1 892,64 грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто дві гривні 64 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог та вимог щодо покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

У задоволенні клопотань Акціонерного товариства "Дніпровський завод з ремонту та будівництва пасажирських вагонів" про зменшення розміру неустойки (пені та штрафу) на 50% та розстрочення виконання рішення суду - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 16.09.2019.

Суддя І.Ф. Мельниченко