ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. Справа№ 910/1175/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

представники сторін не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 (повний текст складено 18.07.2019)

у справі №910/1175/19 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса,32"

про стягнення 262 897,52 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (змінено на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса, 32" про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу № 2368/1718-КП-41 від 27.10.2017 року в сумі 262897,52 грн з них: основний борг в сумі 249931,12 грн, пеня в сумі 11915,07 грн, 3% річних в сумі 1051,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором постачання природного газу №2368/1718-КП-41 від 27.10.2017, зокрема, не здійснив своєчасну оплату за переданий газ у визначений договором строк, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 по справі №910/1175/19 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса, 32" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 5957,53 грн пені, 1051,33 грн 3% річних, 3943,46 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем належним чином доведено прострочення оплати за постачання природного газу та дійшов висновку про можливість зменшення розміру пені, нарахованої відповідно до умов Договору, на 50%.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 скасувати, в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 5957,54 грн, прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги щодо стягнення пені задовольнити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевий господарський суд, в оскаржуваному рішенні не обґрунтував причини зменшення розміру пені, що підлягає до стягнення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2019 справу № 910/1175/19 призначено до розгляду на 19.09.2019.

16 вересня 2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса,32", через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 19.09.2019 року представники сторін не з`явились про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та вважає можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність представників сторін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

20 жовтня 2017 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційне підприємство "Щорса, 32" (споживач) укладено договір постачання природного газу №2368/1718-КП-41 (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що природний газ, що поставляється за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями, та іншими суб`єктами господарювання , які не є бюджетними установами/організаціями.

Згідно з п. 2.1. Договору, постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2017 до 31 березня 2018 року (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 139,00 тис. куб метрів.

Відповідно до п. 3.1. Договору, Постачальник передає Споживачу у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему. Право власності па природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний, газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Пунктом 3.7. Договору визначено, що приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі.

Ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється Положенням. На дату укладання договору ціна на природний газ становить 4 942,00 гривні за 1000 куб.м (без. урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України). До визначеної ціни застосовується коефіцієнт 1,6 (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 6.1. договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами, шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов договору, позивачем поставлено відповідачеві природний газ на загальну суму 1 026 974,48 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані представниками сторін та скріплені їх печатками. Проте, відповідачем здійснювались оплати за отриманий товар частинами, з прострочкою платежів, що підтверджується наданими позивачем виписками з рахунку та не заперечується відповідачем.

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В зв`язку з простроченням оплати платежів, позивач просив стягнути з відповідача, зокрема 3% річних в розмірі 1 051,33 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що розраховані вірно.

Також, в зв`язку з простроченням оплати вартості поставленого природного газу позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі в сумі 11915,07 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати за поставлений природний газ передбачена у пункті 8.2. договору. Так, сторони погодили, що у разі прострочення споживачем оплати, згідно з пунктом 6.1. цього договору, він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Колегія суддів, перевіривши здійснені позивачем розрахунок пені, погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що розраховані вірно.

Поряд з цим, місцевий дійшов висновку про зменшення заявлених до стягнення суми пені на 50%.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) передбачена статтею 233 ГК України та частиною 3 статті 551 ЦК України.

Частинами 1 та 2 статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У частині 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Так, користуючись правом, наданим вищезазначеними положеннями чинного законодавства, а також зважаючи на те, що заборгованість за отриманий газ сплачено відповідачем до звернення позивача до суду з позовом, а також беручи до уваги, що період прострочення є незначним, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо можливості зменшення пені на 50%. Таким чином, доводи апелянта про те, що місцевим господарським судом не обґрунтовано рішення щодо зменшення розміру заявленої позивачем до стягнення пені, колегією суддів визнано безпідставними

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом повно та всебічно досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 по справі №910/1175/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 по справі №910/1175/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 по справі №910/1175/19 залишити без змін.

3.Матеріали справи №910/1175/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 19.09.2019 року.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді А.О. Мальченко

В.В. Сулім