ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2961/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Шевчук Алли Сергіївни, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 35 026,82 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 35026,82 грн., що складають суму заборгованості за договором про постачання теплової енергії № 060384 від 15.10.2015; 3 781,75 грн. - пені; 4 362,29 грн. - інфляції грошових коштів; 1 046,23 грн. - річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 060384 про постачання теплової енергії від 15.10.2015 в частині здійснення своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою від 16.07.2019 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/2961/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.09.2019, відповідач знаходиться за адресою, зазначеною у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасником судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, поштове відправлення з ухвалою суду від 16.07.2019, надіслане на адресу відповідача згідно Витягу з ЄДР, тобто, за останньою відомою суду адресою, повернуто 26.08.2019 підприємством зв`язку за зворотною адресою, а отже, слід прийти до висновку, що відповідач відмовився від отримання надісланої на його адресу ухвали (а.с. 132-134).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2015 Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (Енергопостачальна організація) правонаступником якого є Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, та Фізичною особою-підприємцем Шевчук Аллою Сергіївною (Споживач) укладено договір № 060384 про постачання теплової енергії.

Згідно з пунктом 1.1. вказаного вище договору Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних обсягах, а останній зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені даним договором.

За умовами пункту 2.1. договору теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 доби), гаряче водопостачання - протягом 172 діб, технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою, кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Відповідно до пункту 5.2. договору облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на вводах: Б. Слави, б . 45 , під . 1 .

Відповідно до умов пункту 6.1. договору тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з даним договором установлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ринку комунальних послуг України.

Тариф для розрахунків за даним договором складає: теплова енергія - 1 Гкал з 01.05.2015 - 1 685,11 грн.

Пунктом 7.1. договору сторонами встановлено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів або за згодою сторін будь-яким іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку № 5 (пункт 7.2. договору).

Відповідно до пункту 7.3. договору Споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати Енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до даного договору, по власним платіжним дорученням із зазначенням періоду, за який він сплачує.

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку Енергопостачальної організації, яка зобов`язана направити Споживачу не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (пункт 7.4. договору).

При зміні тарифів на теплову енергію її розрахункова вартість у додатку № 1 змінюється Енергопостачальною організацією з дати нового тарифу за діючим договором без додаткової угоди (пункт 7.9. договору).

Відповідно до пункту 11.1. договору останній набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.10.2018.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (пункт 11.4. договору).

Доказів, які б свідчили про те, що сторони припинили дію договору про постачання теплової енергії № 060384 від 15.10.2015 в матеріалах справи відсутні, а отже, останній є чинним.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 № 28/12 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго", наказу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" від 05.09.2016 № 320 "Про передачу об`єктів і мереж теплопостачання на баланс КП "Теплоенерго" та акту приймання-передачі об`єктів і мереж теплопостачання, останнє отримало засоби теплопостачання.

У зв`язку з неможливістю подальшого виконання обов`язків з теплопостачання об`єктів за договором № 060384 від 15.10.2015 Комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" та фактичним переданням функцій з теплопостачання до Комунального підприємства "Теплоенерго", останнім запропоновано відповідачу укласти тристоронню додаткову угоду до договору № 060384 від 15.10.2015.

Вказані вище обставини викладені у повідомленні за вих. № 2555/1850 від 05.10.2016 (а.с. 43).

До вказаного повідомлення позивачем додано 3 примірники даної додаткової угоди до договору та два примірники акту звіряння взаємних розрахунків, які 19.10.2016 отримані ОСОБА_1 , про що свідчить її підпис на повідомленні № 2555/1850.

На час звернення з даним позовом до суду вказаний документ на адресу позивача відповідачем не повернуто, обґрунтованих заперечень щодо його підписання не надано.

Зі змісту Додаткової угоди від 01.10.2016 вбачається, що остання фактично є угодою про заміну кредитора у зобов`язанні.

Частиною першою статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Вказане вище свідчить про те, що за юридичним фактом передачі на баланс КП "Теплоенерго" об`єктів і мереж теплопостачання згідно з рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 № 28/12 відбулася заміна кредитора в договорі № 060384 від 15.10.2015 шляхом правонаступництва.

Таким чином, КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради є належним позивачем за вимогами, які ґрунтуються на підставі договору № 060384 від 15.10.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вищезазначеного Договору Енергопостачальною організацією, правонаступником якої є позивач, здійснено постачання теплової енергії відповідачу у грудні 2017- квітні 2019 на загальну суму 25 836,55 грн., про що складені акти прийому-передачі теплової енергії за вказаний період (а.с. 77-94).

Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З огляду на викладене, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері теплопостачання, у відповідача щомісячно виникає обов`язок щодо оплати фактично спожитої теплової енергії.

Для оплати поставленої теплової енергії позивачем сформовані відповідні рахунки (а.с. 59-76).

Вказані рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії отримані відповідачем, що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями реєстрів (а.с. 95-111).

Як вже було зазначено вище, остаточні розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються Споживачем на протязі 5 діб після одержання рахунку Енергопостачальної організації.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів сплати вартості наданих за спірний період послуг за поставлену теплову енергію в сумі 25 836,55 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума річних за загальний період прострочення з 12.01.2017 по 09.07.2019 склала 1 046,23 грн.; інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з січня 2017 по травень 2019 склала 4 362,29 грн.

Розрахунок річних позивачем завищено у зв`язку з тим, що останнім допущено помилку в частині суми основної заборгованості за актом № 060384 від 30.11.2017 прийому-передачі теплової енергії.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 12.01.2017 по 09.07.2019 в сумі 1 043,44 грн.

Із розрахунку інфляції вбачається, що він позивачем завищений в результаті не вірно визначеного початку періоду прострочення за рахунками за лютий 2019, оскільки останнім не враховано положення пункту 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", яким визначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає інфляція грошових коштів за 3 324,15 грн.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За порушення строків оплати теплової енергії сторонами у договорі передбачена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки (пункт 8.2.3. договору).

Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені за загальний період прострочення з 12.01.2017 по 09.07.2019 складає 3 781,75 грн.

Розрахунок пені позивачем також завищено з причин, які стали підставою і для завищення суми річних.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період прострочення з 12.01.2017 по 09.07.2019 в сумі 3 772,21 грн.

Керуючись статтями 526, 512, 625, 610, 611 Цивільного кодексу України, статтею 19 Закону України "Про теплопостачання", статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шевчук Алли Сергіївни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 37, ) 25 836,55 грн. (двадцять п`ять тисяч вісімсот тридцять шість гривень 55 коп.) основного боргу, 1 043,44 грн. (одна тисяча сорок три гривні 44 коп.) річних, 3 772,21 грн. (три тисячі сімсот сімдесят дві гривні 21 коп.) пені, 3 324,15 грн. (три тисячі триста двадцять чотири гривні 15 коп.) інфляції грошових коштів, 1 863,39 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят три гривні 39 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 16.09.2019.

Суддя І.Ф. Мельниченко