РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.09.2019Справа № 910/5616/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., за участю секретаря судового засідання Яценко Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Національного банку України (вул.Інститутська, 9, м.Київ, 01601, )

до Підприємства всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів "Інлюкс" (вул. Бориспільська, буд.9, м.Київ, 02099, )

про стягнення 287 345,48 грн.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засіданні

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Підприємства всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів "Інлюкс" (далі - відповідач) про стягнення 287 345,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем за договором №К-8527 від 09.01.2018, у зв`язку з чим Національний банк України просить стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 287 345,48 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання на 18.06.2019.

14.06.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав клопотання про відкладення підготовчого засідання.

18.06.2019 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Ягічевої Н. І. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 підготовче засідання призначено на 02.07.2019.

02.07.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує, вказує на те, що позивач як замовник виконання робіт не надав виконавцю всього обсягу робіт, рівень допуску який було надано працівникам відповідача, не дозволяє вхід до приміщень, які вказані в кошторисі. Позивач як замовник з запізненням надав обсяг робіт по ремонту, внаслідок невиконання позивачем п.5.3.1. договору сталося формальне прострочення відповідачем виконання договору, але не з вини відповідача. Будівельний майданчик для здійснення відповідачем ремонтно-будівельних робіт на об`єкті позивачем відповідачу так і не було надано. Сам договір не містить істотних умов договору про надання послуг, то і п.7.2. договору, не створює жодних правових наслідків.

У підготовчому судовому засіданні 02.07.2019 по справі № 910/5616/19 судом оголошено перерву на 06.08.2019.

16.07.2019 через відділ діловодства суду позивач подав відповідь на відзив відповідача.

26.07.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав заперечення на відповідь на відзив.

06.08.2019 через відділ діловодства суду позивачем подано пояснення позивача на заперечення відповідача у справі.

У підготовчому судовому засіданні 06.08.2019 позивачем подано пояснення на заперечення відповідача, які були прийняті судом до розгляду. Судом оголошено перерву у судовому засіданні на 08.08.2019.

08.08.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав пояснення у відповідь на пояснення позивача на заперечення відповідача.

Ухвалою від 08.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.09.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 03.09.2019 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, представник відповідача заперечив.

У судовому засіданні 03.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Національним банком України (далі - Національний банк, Замовник, позивач) та Підприємством Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів «Спілка онкоінвалідів «Інлюкс» (далі - Підприємство «Інлюкс», Виконавець, відповідач) був укладений Договір № К-8527 від 09.01.2018 року (далі-Договір) про надання послуг з поточного ремонту будівлі Центрального сховища Національного банку України, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Пухівська,7-а.

Невід`ємною частиною цього Договору є:

Додаток 1. Договірна ціна;

Додаток 2. Локальний кошторис;

Додаток 3. Календарний графік;

Додаток 3. Календарний графік надання послуг (в редакції Додаткового договору № 100345 від 06.07.2018.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Виконавець зобов`язується в межах твердої договірної ціни (зазначену в Додатку № 1 до цього Договору) надати на свій ризик, власними силами та засобами у строки, встановлені у цьому Договорі, послуги з поточного ремонту будівлі Центрального сховища Національного банку України, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Пухівська,7-а в обсягах, передбачених кошторисною документацією, на підставі якої складено локальний кошторис (відповідно до Додатку 2 до цього Договору) з дотриманням діючих будівельних норм і правил, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги на умовах, передбачених цим Договором.

В пункті 13.1 зазначено, що Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами Сторін та діє до 31.07.2018.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. Строк надання послуг в повному обсязі становить 180 (сто вісімдесят) календарних днів з дати підписання Договору уповноваженими особами Сторін. Надання послуг Виконавцем здійснюється відповідно до календарного графіка, який зазначений в Додатку 3 до цього Договору.

Тобто, згідно із умов Договору, Підприємство «Інлюкс» зобов`язано було надати послуги Національному банку по ремонту будівлі з 09.01.2018 по 08.07.2018 року.

Загальна вартість послуг за цим Договором становить 2 498 954,00 грн. У тому числі ПДВ (20%) - 416 492,33 грн., відповідно до договірної ціни, визначеної в Додатку 1 до цього Договору та обсягів, передбачених локальним кошторисом (Додаток 2 до цього Договору) і включає в собі сплату усіх податків і зборів, обов`язкових платежів, що сплачуються або мають бути сплачені та інші витрати, пов`язані з наданням послуг за цим Договором.

В пункті 11.1. Договору, зазначено, що усі зміни до цього Договору вносяться в її період письмово, а саме: складається додатковий договір, що стає невід`ємною частиною цього Договору і набирає чинності лише після його підписання уповноваженими особами Сторін.

Між Національним банком та Підприємством «Інлюкс» було підписано Додатковий договір № 100345 від 06.07.2018 до Договору № К-8527 від 09.01.2018.

В якому Сторони, за взаємною згодою, внесли зміни у пункти 2.1 та 13.1., які стосувалися продовження терміну дії Договору № К-8527 від 09.01.2018. та терміну надання послуг.

Дані умови Договору було викладено в новій редакції, в яких зазначено, що пункт 2.1. Строк надання послуг в повному обсязі складає 225 календарних днів з дати підписання Договору уповноваженими особами Сторін. Пункт 13.1. Цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами Сторін і діє до 31.08.2018».

Отже, із врахуванням змін, які були внесені до Договору № К-8527 від 09.01.2018 Додатковим договором від 06.07.2018 № 100345, Підприємство «Інлюкс» зобов`язано було надати послуги Національному банку в повному обсязі по ремонту будівлі, з 09.01.2018 по 22.08.2018 року.

Відповідно до пунктів 2.3. та 2.5. Договору, приймання-передавання наданих послуг оформлюється «Актом приймання виконаних будівельних робіт» за формую № КБ-2В та «Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» за формую № КБ-3, затвердженими наказом Мінрегіонбуду України від 05.07.2013 № 239 «Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013», які Виконавець надає Замовнику на підпис не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому виконувалися роботи.

Після надання послуг Виконавцем в повному обсязі, Сторони підписують акт про приймання-передавання наданих послуг в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.12.2018 між Сторонами було підписано Акт № 1 про приймання - передавання наданих послуг з поточного ремонту будівлі Центрального сховища Національного банку України за адресою: м. Київ, вул. Пухівська,7-а, згідно х договором від 09.01.2018 року.

Згідно даного акту, Підприємство «Інлюкс» (виконавець) передало в повному обсязі, а Національний банк (замовник) прийняв послуги, з поточного ремонту будівлі Центрального сховища Національного банку України за адресою: м. Київ, вул. Пухівська,7-а. Згідно із кошторису, послуг надано на суму, що складає 2 212 718,33 грн.

Позивачем було надіслано на адресу Підприємства «Інлюкс» Претензію № 1 від 18.10.2018, в якій зазначалося про нарахування штрафних санкції (пені) з 23.08.2018 по 05.10.2018 у розмірі 107 420,79 грн., за прострочення виконання зобов`язань за Договором та було надано десятиденний строк на його оплату, з моменту отримання Претензії.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення листа, претензія була отримана представником Підприємства «Інлюкс» за довіреністю.

У відповідь на вказану претензію відповідач листом від 31.10.2018 Вих. № 687 повідомив про відхилення Претензії №1 від 18.10.2018 з наступних підстав: строки надання послуг порушені у зв`язку з ненаданням Замовником доступу до приміщень, де повинні виконуватись ремонтні роботи; зміну локалізацій місця виконання робіт; безпідставне повернення актів за формою КБ-3 та супутніх кошторисних документів з вимогою перероблення; виконання робіт без авансування.

Твердження відповідача викладені у вказаному листі та відзиві на позовну заяву, спростовуються матеріалами справи, оскільки, виконавець не звертався жодного разу до Національного банку з вимогою передати приміщення для надання послуг або з попередженням про неможливість надання послуг у строк через ненадання доступу до приміщень де мають надаватися послуги, це в свою чергу свідчить, що фронт робіт надавався Виконавцю в повному обсязі і своєчасно. Форми КБ-2Б, КБ-3 та супутні кошторисні документи, приймалися Національним банком України відповідно за фактично надані послуги (підтверджуються актами які погоджені Сторонами). Послуги з ремонту за договором виконувалися у місцях загального користування, приміщеннях електрощитових та вентиляційних камер та не потребували спеціальних прав доступу. За потреби, доступ до режимних приміщень Центрального сховища надається відповідно до вимог Інструкції з організації внутрішньо об`єктового режиму за заявками (такі заявки від Виконавця не поступало). Пунктом 4.1. Договору передбачена оплата за фактично надані послуги, на такі умови розрахунків Виконавець погодився при укладенні Договору, тому відсутність авансування жодним чином не впливає на строки надання послуг.

19.02.2019 Національним банком повторно було надіслано на адресу відповідача Претензію № 2 від 15.02.2019, в якій зазначалося про нарахування штрафних санкції (пені) з 23.08.2018 по 17.12.2018 у розмірі 287 345,48 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладені між сторонами договір № К-8527 від 09.01.2018 за своєю правовою природою є змішаним договором з елементами договорів підряду та надання послуг.

Правочин між сторонами може бути укладений в будь-який спосіб і сторони вільні у виборі форми правочину.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 7.1. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, Сторони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством України та цим Договором.

Пункт 7.2. Договору зазначає, що у разі порушення строку надання послуг у повному обсязі (пункт 2.1 цього Договору) з вини Виконавця, він сплачує на вимогу Замовника штрафні санкції протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання цієї вимоги в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачуються штрафні санкції, від загальної вартості послуг за Договором за кожен день прострочення до дня фактичного виконання зобов`язань.

Як зазначалося вище, 18.10.2018 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію, отримано відповідачем 25.10.2018 про що свідчить рекомендоване повідомленнч про вручення №046.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного або неналежно виконаного зобов`язання.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що здійснення нарахування є арифметично вірним. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 287 345,48 грн пені визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

Щодо твердження Відповідача про відсутність вини у зв`язку із простроченням виконанням зобов`язань за Договором.

Відповідно до пункту 5.1.12 Договору, Виконавець зобов`язаний забезпечити повне, якісне та своєчасне ведення виконавчих документації, що передбачена діючими будівельними нормами та цим Договором, визначити осіб, відповідальних за їх ведення.

Відповідно до пункту 5.4.5 Договору, Замовник має право повернути «Акт приймання виконаних будівельних робіт» за формую № КБ-2в, «довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» за формую № КБ-3 Виконавцю без здійснення оплати в разі неналежного їх оформлення, вартості фактично наданих послуг.

У зв`язку із тим, що Відповідач допускав помилки в математичних розрахунках, та не подавав вчасно достовірні дані по Актам, позивач повертав їх на доопрацювання. Тому, твердження Відповідача, про відсутність вини у не своєчасному поданні Актів - є невірним.

Як вказує позивач, фактично ремонтні роботи за Договором виконувалися у місцях загального користування, приміщеннях електрощитових та вентиляційних камер, які закріплені за Департаментом забезпечення діяльності відповідно до Постанови № 262 та не потребують надання особливого доступу. Доступ до режимних приміщень Центрального сховища надається відповідно до вимог Інструкції з організації внутрішньо-об`єктного режиму Центральному сховищі 3, пунктами 19, 101 якої передбачено, що працівники сторонніх організацій допускаються до режимних приміщень за заявками на підставі розпорядчого акту Національного банку, у якому зазначаються місце, терміни та характер робіт, назва підрядної організації, список виконавців робіт та відповідальні особи від Національного банку. До 19.11.2018 Відповідач жодного разу не звертався з листом до Національного банку України про надання доступу до приміщень, у зв`язку із неможливості виконання умов Договору, зважаючи на те, що умови Договору повинні були бути виконані до 22.08.2018.

Загальна вартість послуг за цим Договором становить 2 498 954,00 грн. У тому числі ПДВ (20%) - 416 492,33 грн., відповідно до договірної ціни, визначеної в Додатку 1 до цього Договору та обсягів, передбачених локальним кошторисом і включає в собі сплату усіх податків і зборів, обов`язкових платежів, що сплачуються або мають бути сплачені та інші витрати, пов`язані з наданням послуг за цим Договором.

Розділом IV Договору, визначено, що Замовник здійснює оплату за фактично надані послуги протягом 10 робочих днів з дати підписання Сторонами «Акта приймання виконаних будівельних робіт» за формою № КБ-2в та «Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат» за формую № КБ-3, що складено згідно з актом №КБ-2в.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що фронт робіт надавався Національним банком України в повному обсязі Виконавцю. Обсяг виконаних робіт та понесених витрат, фіксувалися в Актах які кожного місяця підписувалися Сторонами. По даним Актам і здійснювалася оплата послуг Національним банком України.

Щодо посилання Відповідача про відсутність Акту про приймання - передавання приміщень про надання послуг з поточного ремонту будівлі Центрального сховища Національного банку України, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Пухівська,7-а.

Відповідно до пункту 5.3.1 Договору, Замовник зобов`язаний передати виконавцеві об`єкт за актом, який підписується уповноваженими особами Сторін.

15.01.2018 між Національним банком України та Підприємством «Інлюкс» був підписаний Акт №1 про приймання-передавання приміщень Центрального сховища Національного банку України, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Пухівська,7-а для надання послуг згідно Договору № К-8527 від 09.01.2018 про надання послуг з поточного ремонту будівлі. Згідно змісту даного Акту №1, Замовник передав а Виконавець прийняв об`єкти для надання послуг, згідно з локальним кошторисом на поточний ремонт будівлі, без зауважень та заперечень. Також в кінці змісту даного Акту №1, вказано, у Виконавця немає зауважень до переданих Замовником приміщень. Отже, висновок Відповідача, про те, що Національним банком України не було виконано зобов`язання щодо передачі приміщень Підприємству «Інлюкс» для надання послуг з поточного ремонту, та що дані приміщення не були визначені в Договорі не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідач стверджує, що даний Акт від 15.01.2018 є неналежним доказом у даній справі, оскільки підписаний не уповноваженою Стороною Договору.

Статтями 76 ГПК України встановлено, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Варто звернути увагу, що довідником кваліфікаційних характеристок, який описує посадові та виробничі обов`язки Виконроба, допускається можливість керівником, в силу своїх трудових обов`язків прийняти фронт робіт до виконання.

Відповідно до ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків. Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Положеннями ст. 88 ГПК України встановлено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Оскільки факти неналежного виконання стороною договору №К-8527 від 09.01.2018 своїх зобов`язань можуть встановлюватись виключно відповідними первинними документами, такі обставини не можуть встановлюватися на підставі показань свідків не підтверджених первинними документами, з огляду на що, в порядку ст. 86 ГПК України судом вказані докази (заяви свідків) відхиляються.

Крім того, копія акту про приймання-передавання фронту робіт та проектної документації від 11.05.2017 за договором № К-7677 від 04.04.2017 долучена відповідачем до відзиву, не немає жодного відношення до даного предмету спору, не можна вважати належним доказом, який би підтверджував позицію Відповідача.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має ти обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. ) від 9 грудня 1994 року, серія A, 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen . ), 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, мотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. ), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Враховуючи наведене, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86,129,236-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Підприємства всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів "Інлюкс" (вул. Бориспільська, буд.9, корп.61, м.Київ, 02099, ) на користь Національного банку України (вул.Інститутська, 9, м.Київ, 01601, ) 287 345 (двісті вісімдесят сім тисяч триста сорок п`ять) грн 78 коп штрафних санкцій та 4 310 (чотири тисячі триста десять) грн. 18 коп витрат на сплату судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 12.09.2019

Суддя Н.І. Ягічева