СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2019 р. Справа №39/121

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.,

при секретарі Ярош В.В.,

за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром» в особі арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича, м.Донецьк, (вх.№2159Д/1-40) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.06.2019 року по справі №39/121,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром», м.Донецьк,

до Публічного акціонерного товариства «Машзавод», м.Новогродівка, Донецька область,

про стягнення 305890,03 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Козирицького А.С. звернулося до Господарського суду Донецької області з заявою про:

- поновлення строку для подання заяви про відновлення втраченого судового провадження №39/121;

- відновлення втраченого судового провадження №39/121;

- витребування у відповідача копій всіх наявних в нього копій документів;

- видачу судового наказу;

- поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В обґрунтування вказаної заяви стягувач посилався на те, що наказ на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 08.08.2011 року по справі №39/121 судом не видавався та не пред`являвся до виконання, а судове провадження у вказаній справі втрачено внаслідок проведення антитерористичної операції.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.06.2019 року у справі №39/121 (суддя Левшина Я.О.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром» задоволено частково.

Ухвалено видати наказ на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 08.08.2011 року у справі №39/121.

В іншій частині заяви відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром» в особі арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.06.2019 року в частині відмови у поновлені строку на пред`явлення судового наказу та прийняти нове судове рішення, яким поновити строк на пред`явлення судового наказу від 19.06.2019 року на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 08.08.2011 року по справі №39/121 про стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Машзавод» на користь ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром».

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про видачу наказу майже через 7 років після того як він мав би бути виданий і, відмовляючи при цьому в поновлені строку пред`явлення його для виконання, фактично позбавив стягувача права на виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Вказане свідчить про порушення вимог процесуального законодавства та п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки таке рішення суперечить основоположному принципу обов`язковості виконання судових рішень.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 року у справі №39/121 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання, заяви та документи в обґрунтування своєї позиції по справі.

Вказана ухвала суду була направлена сторонам рекомендованим листом 13.08.2019 року за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі і отримана позивачем 19.08.2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи.

Ухвала суду від 12.08.2019 року, яка направлялась на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулись до суду з позначкою поштового відділення - «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» - «відсутність адресата».

Відповідно до частин 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною або яка міститься у відповідному реєстрі, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що перший відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 08.08.2011 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром» задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 238773,86 грн., пеню в сумі 12561,55 грн., 3% річних в сумі 2431,27 грн., інфляційні нарахування в сумі 6866,92 грн., витрати за державним митом в сумі 2606,34 грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 201,08 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

26.02.2019 року заявник звернувся до Господарського суду Донецької області з листом, в якому просив надати інформацію щодо набрання рішенням Господарського суду Донецької області від 08.08.2011 року у справі №39/121 законної сили та видачі наказу на його виконання.

Листом №01-42/102 від 04.03.2019 року керівник апарату Господарського суду Донецької області повідомив заявника про набрання рішенням суду, зокрема, у справі №39/121 законної сили. Також зазначив про відсутність в КП «ДСС» електронних примірників виконавчих документів - наказів Господарського суду Донецької області, зокрема у справі №39/121, які переведені у статус «Оригінал», засвідчені електронним підписом судді та направлені адміністраторові Єдиного державного реєстру судових рішень.

Листом №14.39-57/1862 від 14.03.2019 року Новогродівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повідомив, що на виконанні не перебуває та не перебував виконавчий документ №39/121 від 08.08.2011 року, виданий Господарським судом Донецької області про стягнення з ПАТ «Машзавод» на користь ТОВ «Наукове-виробниче об`єднання «Спецметаллпром».

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши відсутність в КП «ДСС» електронних примірників виконавчих документів - наказів Господарського суду Донецької області, дійшов висновку про необхідність видачі виконавчого документу у справі №39/121.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття рішення у даній справі) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження»

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення рішення та набрання ним законної сили) примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, накази господарських судів.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення рішення та набрання ним законної сили) виконавчий документ у цій справі може бути пред`явлений до виконання протягом року.

За приписами ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент винесення рішення та набрання ним законної сили) строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Таким чином, рішення Господарського суду Донецької області від 08.08.2011 року у справі №39/121 набрало законної сили 22.08.2011 року, а строк пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі №39/121 з огляду на вищевказані приписи Закону, сплинув - 22.08.2012 року.

Згідно ч.1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У заяві про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа на виконання судового рішення від 08.08.2011 року у справі №39/121 заявник посилався на те, що постановою Господарського суду Донецької області від 11.07.2017 року у справі №905/3525/16 ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром» визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. За вказаною постановою ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Козирицького А.С. На виконання ч.2 ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор видав наказ №1 від 17.07.2017 року, яким припинено повноваження органів управління банкрута, а також вчинялися заходи для отримання фінансової, бухгалтерської та іншої документації. Так, листом №02/16-114 до газети Урядовий кур`єр ліквідатор просив розмістити оголошення, яким вимагав, щоб органи управління боржника повідомили свої засоби зв`язку на підконтрольній Україні території, яке було опубліковано у вказаному виданні (випуск №153(6022) від 17.08.2019 року. Ліквідатор подав 22.08.2017 року клопотання №02/16-119 від 22.08.2017 року про зобов`язання органів управління боржника передати бухгалтерську документацію боржника. Проте відповідь від колишнього директора ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром» не надійшла. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.10.2017 року у справі №905/3525/16 про банкрутство ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром» постановлено колишньому директору в порядку ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передати ліквідатору Козирицькому А.С. бухгалтерську та іншу документацію банкрута. Проте, вищевказані дії не забезпечили отримання документів боржника. Отже, на думку арбітражного керуючого Козирицького А.С., він вжив всіх можливих заходів для отримання документів боржника. Також посилався на проведення антитерористичної операції з 2014 року, що стало однією з причин того, що з моменту визнання боржника банкрутом ліквідатор не отримав бухгалтерську, фінансову та іншу документацію. Про наявність рішення суду від 08.08.2011 року у справі №39/121 ліквідатор дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень в ході ліквідаційної процедури.

Стаття 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття рішення у даній справі) встановлює, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до місцевих органів державної податкової служби.

З аналізу ст. 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинні на момент ухвалення рішення) вбачається, що процесуальний закон покладає обов`язок видачі наказу для виконання судового рішення, яке набрало законної сили, саме на суд, який також зобов`язаний вручити цей наказ безпосередньо стягувачеві або надіслати йому рекомендованим чи цінним листом, у той час, як будь-яких обов`язків з цього приводу щодо стягувача, Законом не передбачено.

У матеріали справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження виконання судом обов`язку передбаченого ст. 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинні на момент ухвалення рішення).

Можливо припустити, що невиконання судом свого обов`язку щодо видачі наказу та вручення його стягувачеві, опосередковано потягло за собою пропуск строку для пред`явлення наказу до виконання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції посилаючи на те, що в період 2011-2014 роках стягувачем - ТОВ «НВО «Спецметаллпром» не було вжито заходів щодо пред`явлення судового наказу до виконання є безпідставним, оскільки таким висновком суд перекладає відповідальність за несвоєчасну видачу виконавчого документу на скаржника, а це свідчить про порушення норм процесуального права, а саме ст. 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення).

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнка проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Верховним судом сформована стала позиція, щодо розуміння ефективного засобу юридичного захисту: під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У свою чергу, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Слід відзначити, що прийняття рішення про видачу наказу без поновлення строку пред`явлення його до виконання не призводить до відновлення, поновлення порушеного права.

У апеляційній скарзі ліквідатор вказує, що він не заперечує проти того, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документу був порушений, однак такі обставини мали місце у зв`язку з неналежним виконанням особи, що була директором ТОВ «Науково-виробниче «Спецметаллпром» в період з 2011-2016 роки.

Так, відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України (в редакції на момент постановлення рішення), справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу У країни, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Можливо припустити, що не вжиття заходів керівником підприємства, щодо стягнення заборгованості, з Публічного акціонерного товариства «Машзавод» в сумі 263441,02 грн. у встановлений законом час, стало однією із причин відкриття в подальшому справи про банкрутство ТОВ «НВО «Спецметаллпром».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскільки виконавчий документ виданий вперше лише 19.06.2019 року, тобто з пропущенням строку його видачі на 7 років і така підстава є поважною для поновлення строку для пред`явлення судового наказу до виконання, що забезпечить виконання статті 129-1 Конституції України, якою встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Таким чином, з огляду на вимоги апеляційної скарги, вона підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставини, які мають значення для справи та у зв`язку з невідповідністю висновків викладених в оскаржуваному судовому рішенні обставинам справи, в частині відмови в поновленні строку пред`явлення наказу до виконання з прийняттям нового судового рішення про задоволення в цій частині заяви.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 року було відстрочено апелянту по справі сплату судового збору за подання апеляційної скарги до 28.08.2019 року.

Проте, станом на момент вирішення по суті апеляційної скарги, апелянтом судовий збір не сплачено.

Відповідно до п. 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» №7 від 17.05.2011 року, у випадку несплати судового збору у встановленому законом розмірі суд стягує недоплачену суму збору за результатами апеляційного провадження.

Отже, оскільки, станом на момент вирішення по суті апеляційної скарги, апелянтом судовий збір не сплачено, то у зв`язку із закінченням апеляційного провадження, враховуючи надані суду апеляційної інстанції повноваження, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром» на користь державного бюджету України судового збору за подання апеляційної скарги, у відповідності до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 120, 129, 240, 242, 269, 270, 271, п.2, ч.1 ст.275, п.1, 3 ст. 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром» в особі арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.06.2019 року по справі №39/121 скасувати в частині відмови у поновлені строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким заяву задовольнити та поновити строк для пред`явлення судового наказу від 19.06.2019 року на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 08.08.2011 року по справі №39/121 про стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Машзавод» на користь ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром».

В решті ухвалу Господарського суду Донецької області від 19.06.2019 року у справі №39/121 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Спецметаллпром» на користь державного бюджету України (отримувач коштів - УК Шевченкі/мХар Шевченків/22030101, код отримувача 37999654, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача - 2002) 1921,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16 вересня 2019 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук