ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1358/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

суддів Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО - ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2019р., повний текст рішення складено 18.06.2019, суддя Манько Г.В., у справі №904/1358/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Приватне акціонерне товариство "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО - ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"

про стягнення плати за користування вагонами,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" плати за користування вагонами у сумі 148 грн. 32 коп., збору за маневрову роботу у сумі 1549 грн., збору за зберігання вантажу у сумі 1482 грн. 40 коп. (загальна сума, що підлягає стягненню 3 786, 00 грн).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2019р. у справі позов задоволено повністю. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50076, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00191023) на користь акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр-кт. Д.Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) плати за користування вагонами 148 грн. 32 коп., збору за маневрову роботу 1549 грн., збору за зберігання вантажу 1482 грн. 40 коп., судовий збір 1921 грн.

Приватним акціонерним товариством "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" подано апеляційну скаргу, в якій заявник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне та необ`єктивне з`ясування всіх дійсних обставин, що мають значення для справи, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову повністю..

Скаржник вважає, що Господарський суд Дніпропетровської області при прийнятті оскаржуваного рішення не приділив уваги наявним доводам Відповідача у їх сукупності, судом не було здійснено належного аналізу документального обґрунтування відсутності вини ПрАТ «ПІВНГЗК», що стало наслідком задоволення позовних вимог Позивача у повному обсязі, за відсутності належних на те підстав.

На думку скаржника, судом залишено поза увагою документально підтверджені доводи відповідача, що позивачем прийняв технічно справні вагони, що підтверджено відповідною відміткою в залізничній накладній №47698493. Отже подальша затримка вагонів відбулась не з вини відповідача. Крім того, як зауважено відповідачем, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б підтверджували вину відповідача у затримці вагонів.

Також скаржником зазначено, що місцевим судом не взято до уваги, що позивач не звертався до відповідача як до винної особи, ані з претензією, ані з позовом щодо відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням вагонів, відсутні і відповідні акти про пошкодження вагонів форми ВУ-25 (М).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд змінити рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/1358/19 в частині стягнення збору за маневрову роботу та збору за зберігання вантажу. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо- збагачувальний комбінат» на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» збір за маневрову роботу у сумі 1858,80грн. та збір за зберігання вантажу у сумі 1778,88грн. В іншій частині рішення залишити без змін.

Зокрема позивачем зазначено, що позиція незгоди відповідача з нарахованою сумою є такою, що не має під собою підґрунтя. Доводи, які відповідач наводить в апеляційній скарзі, спростовуються фактичними обставинами справи та відповідними документальними доказами, які позивач надав господарському суду Дніпропетровської області.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено Господарським судом Дніпропетровської області, ПрАТ «Північний ГЗК» не надав жодного документального доказу в обґрунтування викладених у накопичувальній картці №20119010 зауважень, які не підпадають під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених ст.121 Статуту та пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами.

Також позивачем зауважено, що Господарський суд Дніпропетровської області, стягуючи з ПрАТ «Північний ГЗК» збір за маневрову роботу та збір за зберігання вантажу, не врахував суму, яка підлягає стягненню з урахуванням ПДВ. Тобто, сума стягнення збору за маневрову роботу повинна складати 1858,80грн., а сума стягнення збору за зберігання повинна складати 1778,88грн. Звернуто увагу суду, що в позовній заяві зазначено загальну суму, що підлягає стягненню, а саме 3 786,00грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

14.12.2017р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №ПР/М-17-2/14-744 НЮдч Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства Північний гірничо-збагачувальний комбінат, яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровська залізниця ПА`Т УКРЗАЛІЗНИЦЯ (далі по тексту - Договір). Даний договір регулює взаємовідносини залізниці з ПрАТ Північний ГЗК щодо подачі та забирання вагонів.

На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

02.10.2018р. зі ст. Терни за накладною № 47698493 ПрАТ ПівнГЗК відправив вантаж Руды и концентраты железные, кроме обожженного пирита агломерированные у власних вагонах №№ 62110887, 61078911. На шляху прямування по станції Хрубешов ПКП 05.10.18р. цей вагон було затримано через технічну несправність. Оскільки було неможливе курсування спірних вагонів за призначенням, їх було повернуто на станцію Ізов, про що складено акт загальної форми №3287 від 06.10.18р. о 06год. 10 хв.

Перевезення вантажів в прямому міждержавному сполученні виконується на умовах Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення - УМЗВС.

Статтею 14 УМЗВС передбачено, що укладення договору перевезення підтверджується накладною.

Згідно ст. 16 УМЗВС відправник забезпечує правильність даних і заяв, зазначених ним в накладній. Він несе відповідальність за всі наслідки від неправильного, неточного або неповного зазначення цих даних та заяв, а також їх внесення у відповідну графу накладної.

За накладною №47698493 відправник вагону - ПрАТ ПівнГЗК.

За ст.19 УМЗВС особа, яка здійснює навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних умов з розміщення та кріплення вантажів у вагонах, а також за всі наслідки незадовільного навантаження.

Відповідно до положень Правил перевезення небезпечних вантажів (Додаток 2 до УМЗВС), якщо в процесі перевезення виявиться порушення, яке може поставити під загрозу безпеку перевезення, транспортування вантажу повинно бути зупинено.

Факт виявлення несправності унеможливлював курсування спірних вагонів за призначенням; вагони було повернуто на станцію Ізов, про що складено акт загальної форми №3287 від 06.10.18р. о 06год. 10 хв. На станції Ізов на ремонт вагонів було складено повідомлення ф. ВУ-23М №7685 та повідомлення №1241 про приймання вантажних вагонів №№62110887, .10.2018 щодо проведення ремонту вагоноремонтним депо (ВЧД) станції Ковель.

Після того, як несправність було усунуто, 07.10.18р. о 11 год 12хв. затримку вагонів №№ 62110887, 61078911 закінчено та відправлено на станцію призначення для видачі одержувачу. На підставі акту загальної форми №3327 від 07.10.18р. станцією Ізов нараховано плату за користування вагонами, збір за зберігання та маневрову роботу.

За умовами Правил перевезення небезпечних вантажів відправник повинен визначити придатність цистерни в технічному і комерційному відношенні під перевезення даного вантажу, а також підготувати під навантаження цистерни власними статками; впевнитися в герметичності запірних пристроїв після наливу і вагонів-цистерн; дотримуватися технічних умов навантаження і кріплення вантажів при навантаженні небезпечних вантажів у вагон або контейнер.

При відсутності відповідних положень в даній Угоді застосовується національне законодавство тієї Сторони, в якій правомочна особа реалізує свої права (ст.5 УМЗВС ).

Відповідно до вимог Правил перевезення наливних вантажів, технічний стан і придатність для перевезення наливних вантажів котлів спеціальних (спеціалізованих) цистерн і контейнерів-цистерн, а також їх арматури й обладнання визначає відправник.

В пункті 14 договору №ПР/М-17-2/14-744 НЮдч від 14.12.2017р. зазначено, що власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів, згідно Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України.

Відмова ПрАТ ПівнГЗК від добровільної сплати нарахованих станцією Ізов платежів, мотивовано тим, що вагон власний і залізниця повинна звертатися до власника вагону- безпідставна. Оскільки, в даному випадку ст.Ізов нараховані платежі, передбачені Тарифним керівництвом №1, а розрахунки за ремонт спірного вагону будуть проводитися саме між ВЧД Ковель та власником вагону.

Статтями 31, 32 УМЗВС визначено, що перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов`язані з перевезенням вантажу, які не передбачені тарифами, що застосовуються, та не викликані причинами, не залежними від перевізника. Сплата провізних платежів є обов`язком відправника.

Якщо відправник або одержувач виконання своїх обов`язків, передбачених в §1 ст. 31 УМЗВС, покладає на третю особу, то дана особа повинна бути зазначена відправником в накладній в якості платника і повинна мати договір з відповідним перевізником.

Статтею ст. 50 УМЗВС встановлено, що перевізнику відповідно до умов статей 31 та 32 УМЗВС повинні бути відшкодовані всі пов`язані з несправністю вагону додаткові провізні платежі та інші витрати, встановлені на дату їх виникнення окремо для кожної відправки і підтверджені відповідними документами, якщо несправність вагону сталася з причин, не залежних від перевізника.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів, що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Пунктом 6 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Відповідно до п.12 Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Плата за користування вагонами (код 117) розраховується на підставі п. 3, 5, 6, 7, 12 пар.ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.99 №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.99р. за №165/3458 із застосуванням ставок, наведених в таблиці 1 розділу 5 Тарифного керівництва №1, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356. Час затримки вагону №№ 62110887, 61078911 з 06.10.18р. 06 год. 10хв. по 07.10.18p. 11год. 12хв.-29год.02хв. Ставка за 29год.: 46,7грн* 2,647*50%= 123,60 грн (з ПДВ 148,32грн.) 2,647 - коефіцієнт, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України від 20.10.17р. №357

Збір за маневрову роботу розраховується на підставі п.п.1.8 п.1 розділу III Тарифного керівництва № 1, затвердженого Наказом Міністерства, транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 та складає: 292,60грн*2,647*2(1година)= 1549,00грн (з ПДВ 1858,80грн.)

Збір за зберігання вантажів у вагонах, який виник через затримку вагонів на прикордонних станціях -4 грн/т*2,647*140т= 1482,40грн (з ПДВ 1778,88грн), наведено в 2 розділу III Тарифного керівництва № 1, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356.

Приймаючи до уваги наведене, встановивши наявність вини відповідача у затримки вагонів, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відносно посилання скаржника на необхідність дотримання позивачем досудового порядку врегулювання спору, колегія суддів враховує Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) мотивувальна частина якого свідчить про те, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист. Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, місцевим судом в резолютивній частині вказано про задоволення позову повністю, проте не враховано, що збір за маневрову роботу та збір за зберігання вантажу підлягають стягненню з урахуванням ПДВ. Тобто, сума стягнення збору за маневрову роботу повинна складати 1858,80грн., а сума стягнення збору за зберігання повинна складати 1778,88грн, як зазначено у розрахунку позивача, наведеного у позовній заяві.

У зв`язку з вказаним колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення, зазначивши вказане.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 275 та 277 Господарського процесуального кодексу України неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставина справи; а також порушення норм процесуального права, якщо це призвело до неправильного вирішення справи - є підставою для суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінити таке судове рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, для зміни рішення суду першої інстанції шляхом зміни його резолютивної частини.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2019р. у справі №904/1358/19 змінити, виклавши 2 абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами 148 грн. 32 коп., збору за маневрову роботу 1858, 80 грн., збору за зберігання вантажу 1778, 88 грн., судовий збір 1921 грн.».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 24.09.2019.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд