РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2019Справа № 927/396/19
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Актагон"

до 1) Чернігівської митниця ДФС

2) Державної казначейської служби України

про відшкодування збитків в розмірі 219 663,00 грн.,

При секретарі судового засідання: Єрмоловій Р.М.

Представники сторін:

від позивача: Серкін К.Ю. - представник за ордером серії ЧН № 61598 від 29.07.19 р.;

від відповідача-1: Кашина С.В. - представник за довіреністю № 3970/7/25-70-10/25 від 10.12.2018 р.;

від відповідача-2: не з`явився.

встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Актагон" подано позов до Чернігівської Митниці Державної фіскальної служби України та Державної казначейської служби України про стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивача грошових коштів на загальну суму 219 663,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої противоправною діяльністю Чернігівської митниці ДФС.

Заявлений позов обґрунтовано протиправними діями представників Чернігівської митниці ДФС, які полягали у безпідставному притягненні керівника ТОВ "Актагон" до відповідальності та конфіскації товару, після чого відбувся продаж товару по невиправдано заниженій ціні, володіючи інформацією про дійсну вартість товару, яка була зазначена в документах та накладних, у зв`язку з чим позивачем були понесені матеріальні збитки.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 17.05.2019 року справу №927/396/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Актагон" до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби України та Державної казначейської служби України про стягнення 219 663,00 грн. шкоди, передано за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.06.2019 року відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

24.06.2019 року до канцелярії суду відповідач 1 подав відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.

05.07.2019 року до канцелярії суду позивач подав лист по справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.07.2019 року клопотання Чернігівської митниця ДФС про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін у справі №927/396/19 задоволено. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 29.07.2019 року.

У судове засідання 29.07.2019 р. представник відповідача 2 не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010.

Представник позивача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.07.2019 року відкладено судове засідання у справі на 03.09.2019 року.

02.09.2019 року до канцелярії суду позивачем подано додаткові пояснення.

В судове засідання 03.09.2019 року представник відповідача 2 не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

03.09.2019 року в судовому засіданні відповідачем 1 подано додаткові пояснення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача 1 заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Як зазначено позивачем, між ТОВ «Актагон» та ТОВ «Евроторг», утворене та діюче у відповідності із законодавством Республіки Білорусь, в особі директора Шуляка А.Е. було узгоджено та підписано контракт № 15/01/2018 від 15 січня 2018 року про купівлю-продаж товарів.

На підставі вищезазначеного контракту, 03.05.2018 року позивач отримав разову (індивідуальну) ліцензію № IL6 на проведення зовнішньої економічної операції, а саме експорту товарів до Республіки Білорусь.

Внаслідок отримання ліцензії були укладені контракти на експорт, завантаження та відвантаження товару. Ліцензія передбачала одну операцію та коштувала 52 016,57 грн.

18.07.2018 року в результаті здійснення господарської діяльності були подані та зареєстрована митна декларація № 102160/2018/112408 та митна декларація №102160/2018/12413 з метою митного оформлення товару «кавун свіжий, врожаю 2018 року» для експорту на територію Республіки Білорусі.

Всі документи, як зазначено позивачем, ліцензія, видаткові накладні були оформлені без порушень, тому підстав для сумнівів у законності дій позивача, представники митного поста «Чернігів вантажний» не мали.

Разом із тим, представниками митниці було прийнято рішення провести перевірку документів та товару за підозрою в контрабанді.

Так, представники митниці склали два протоколи - протокол про порушення митних правил № 01100/10200/13 від 20 липня 2018 року та протокол про порушення митних правил № 01109/10200/18 від 21 липня 2018 року.

В результаті розгляду протоколів, Новозаводський районний суд м. Чернігова виніс рішення від 08 січня 2019 року у справі № 751/7302/18, яким закрив провадження у справі про притягнення керівника ТОВ «Актагон» до відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України згідно протоколу про порушення митних правил № 01100/10200/18 від 20 липня 2018 року та протоколу про порушення митних правил № 01109/10200/18 від 21 липня 2018 року, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення, чим фактично підтвердив законність господарської діяльності ТОВ «Актагон».

Так рішення Новозаводського суду та Чернігівського апеляційного суду підтверджує факт неправомірних дій з боку посадових осіб Чернігівської митниці ДФС, через складання протоколів без існуючих порушень.

Рішення суду в частині повернення коштів було виконано та сплачено на рахунок ТОВ «Актагон» грошові кошти в сумі 54 019,71 грн.

Позивач зазначає, що товар був придбаний на загальну суму 233 682,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 43 від 16 липня 2018 року та видатковою накладною № 45 від 16 липня 2018 року. В результаті безпідставної перевірки та підозри, весь товар був конфіскований та реалізований на загальну суму 54 019 грн., тобто за ціною, невиправдано заниженою, що призвело до матеріальних збитків, понесених ТОВ «Актагон» на суму 179 663,00 грн.

Крім того, на здійснення операції по експорту товару були здійсненні транспортні перевезення товару. Оскільки операція не була виконана, товариством «Актагон» понесені збитки, згідно: рахунку № 25/07 від 25 липня 2018 року на загальну суму 20 000,00 грн., рахунку № 23/07-1 від 23 липня 2018 року на загальну суму 20 000,00 грн.

Таким чином, митним органом відбувся збут товару по заниженій ціні, що призвело до матеріальних збитків у вигляді втрати власних коштів, що були витрачені на придбання товару - «кавун свіжий», а в подальшому неотриманого прибутку ТОВ «Актагон».

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України грошові кошти на загальну суму 219 663,00 грн. (179 663,00 грн. + 20 000,00 грн. + 20 000,00 грн.) в рахунок відшкодування шкоди, завданої протиправною бездіяльністю Чернігівської митниці ДФС.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно із статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю, зокрема, органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

Згідно із частиною першою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною другою статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.01.2019 року у справі №751/7302/18, яке залишено без змін постановою Чернігівського Апеляційного суду закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України згідно протоколу про порушення митних правил № 01100/10200/18 від 20 липня 2018 року та протоколу про порушення митних правил № 01109/10200/18 від 21 липня 2018 року, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Повернуто ОСОБА_1 (РНОКПП ) грошові кошти в сумі 54019 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятнадцять) грн. 71 коп. отримані від реалізації товару «Кавун свіжий» і зараховані на рахунок Чернігівської митниці ДФС згідно платіжного доручення № 5622867SB від 08.08.2018 року та № 5622866SB від 08.08.2018 року і документи у справах про порушення митних правил.

В силу ч. 4 ст. 75 ГПК України, наведені обставини не підлягають доказування.

Так, у вищезазначеній постанові зазначено, що 20.07.2018 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 01100/10200/18.

Згідно митної декларації поданої в електронному вигляді і зареєстрованої під № UA102160/2018/112408, відправник/експортер № UA/ ТОВ «АКТАГОН» переміщає через митний кордон товар: кавун свіжий, врожай 2018 року - 20150 кг., вага брутто (кг) - 20870, вага нетто (кг) - 20150, ціна товару 3727,7500. Декларантом є ОСОБА_1 , додатком до митної декларації: акт загрузки від 16.07.2018 року, накладна 43 від 16.07.2018 року, накладна 45 від 16.07.2018 року.

До митної декларації доданий пакет документів, а саме: інвойси № 18/07-1 від 18.07.2018 року згідно контракту № 15/01/2018 від 15.01.2018 року, міжнародні товарно-транспортні накладні та специфікацію 10 від 18.07.2018 року до контракту 15/01/2018 від 15.01.2018 року, в тому числі акт завантаження транспортного засобу, видаткову накладну № 43 від 16.07.2018 р. на суму 112812,00 грн. відпустив ТОВ Агропідприємство Аделаїда», отримав - ТОВ «СВОП-ФАВОРИТ», видаткову накладну № 45 від 16.07.2018 р. на суму 120870,00 грн., відпустив ТОВ «СВОП-ФАВОРИТ», отримав ТОВ «АКТАГОН».

Згідно акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, номер митної декларації UA102160/2018/112408 було виявлено: кавуни свіжі у 26 картонних октабінах на дерев`яних палетах. Шляхом зважування встановлено вагу нетто 19544 кг. Опис вантажу та упаковки відповідає заявленому у МД та ТСД.

21.07.2018 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 01109/10200/18.

Згідно митної декларації поданої в електронному вигляді і зареєстрованої під № UA102160/2018/112413, відправник/експортер № UA/ ТОВ «АКТАГОН» переміщали через митний кордон «кавун свіжий, врожай 2018 року - 20140 кг., 26 октабинов на 26 дер. паллетах, вага брутто (кг) - 20860, вага нетто (кг) - 20140, ціна товару 3725,9000, підпис і прізвище декларанта/представника: ОСОБА_1 До митної декларації додано: товар № 1 до графи 44: 4103 9 від 18.07.2018 року, 4103 додаток 1 від 21.05.2018 року, 5205 IL6 від 21.05.2018 року, 17.11.2018 року, 5, 9000 акт загрузки від 16.07.2018 року, 9000 накладна 43 від 16.07.2018 року, 9000 накладна 45 від 16.07.2018 року.

18.07.2018 року оформлено інвойси № 18/07 від 18.07.2018 року згідно контракту № 15/01/2018 від 15.01.2018 року на кавун свіжий, урожай 2018 року, вагою 20140 кг, ціною за кілограм - 0,185, загальною сумою 3725,90 доларів США, маса нетто: 20140 кг, маса брутто - 20860 кг, упаковка: 26 октабинов на 26 дер. паллетах. Країна походження: Україна, виробник: ТОВ «Агропідприємство Аделаїда» (а.с.164-172).

Згідно опису предметів від 21.07.2018 року до протоколу про ПМП № 01109/10200/18 у ОСОБА_2 вилучено кавун свіжий вагою 19686 кг, вартість за один кілограм - 4,85 грн., загальною вартістю 95477,1 грн., код УКТЗЕД 08071100 (а.с.207).

Також, у вищезазначеній постанові зазначено, що не виконання товариствами своїх зобов`язань з подання звітності і сплати податків, не свідчить про підроблення товаросупровідних документів, а тому зазначена інформація не може бути визнана судом, як доказ наявності складу порушення митних правил в діях ОСОБА_1

До актів завантаження транспортних засобів від 16 липня 2018 року внесені відомості про завантаження транспортного засобу в м. Чернігові, що не відповідає обставинам встановленим в судовому засіданні, але органом доходів і зборів не обґрунтовано чим місце завантаження транспортного засобу впливає на митне оформлення товару, з урахуванням, що м. Чернігів і місцевість біля с. Гола Пристань Херсонської області знаходяться на території України.

Протокол про порушення митних правил сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

В судовому засіданні не встановлені протиправні, винні дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів підроблених документів, оскільки в судовому засіданні не встановлені обставини, що ОСОБА_1 здійснив підроблення видаткових накладних № 43 та № 45 від 16.07.2018 року, а акти завантаження транспортних засобів перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються і впливають на митне оформлення товару. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 527 МК України, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП суд виносить постанову про закриття провадженні у справі про порушення митних правил.

Таким чином, на підставі безпідставної перевірки Чернігівської Митниці Державної фіскальної служби України весь товар позивача був вилучений та реалізований на загальну суму 54 019,71 грн.

Позивачем зазначено, що рішення суду в частині повернення коштів було виконано та сплачено на рахунок ТОВ «Актагон» грошові кошти в розмірі 54 019,71 грн.

Також, позивач зазначає, що товар був придбаний на загальну суму 233 682,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 43 від 16 липня 2018 року та видатковою накладною № 45 від 16 липня 2018 року. В результаті безпідставної перевірки та підозри, весь товар був конфіскований та реалізований на загальну суму 54 019 грн., тобто за ціною, невиправдано заниженою, що призвело до матеріальних збитків, понесених ТОВ «Актагон» на суму 179 663,00 грн.

Крім того, на здійснення операції по експорту товару були здійсненні транспортні перевезення товару. Оскільки операція не була виконана, товариством «Актагон» понесені збитки, згідно: рахунку № 25/07 від 25 липня 2018 року на загальну суму 20 000,00 грн., рахунку № 23/07-1 від 23 липня 2018 року на загальну суму 20 000,00 грн.

В результаті дій представників Чернігівської Митниці ДФС України позивачем понесено матеріальні збитки у розмірі 219 663,00 грн.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідно до видаткової накладної №43 від 16.07.2018 року ТОВ «Агропідприємство Аделаїда» поставлено ТОВ «СВОП-Фаворит» кавун свіжий у кількості 40 290,00 кг на загальну суму 112 813,00 грн. (2,80 грн. без ПДВ за 1 кг).

З видаткової накладеної №45 від 16.07.2018 року вбачається, що ТОВ «Актагон» придбав у ТОВ «СВОП-Фаворит» кавун свіжий у кількості 40 290,00 кг на загальну суму 120 870,00 грн. (3,00 грн. без ПДВ за 1 кг).

Також, в матеріалах справи наявні:

- інфойс №18/07 від 18.07.2018 року відповідно до контракту № 15/01/108 від 15.01.2018 на суму 3 725,90 дол. США на кавун свіжий у кількості 20 140 кг,

- інфойс №18/07-1 від 18.07.2018 року відповідно до контракту № 15/01/108 від 15.01.2018 на суму 3 727,75 дол. США на кавун свіжий у кількості 20 150 кг,

- митна декларація (копія) UA102160/2018/112408 від 18.07.2018 року (вага вантажу (свіжих кавунів) - 20150 кг), відповідно до якої відправником є ТОВ «Актагон», отримувачем ТОВ «Евроторг» (Республіка Білорусь).

- митна декларація (копія) № UA102160/2018/112413 від 18.07.2018 року (вага вантажу (свіжих кавунів) - 20 150 кг), відповідно до якої відправником є ТОВ «Актагон», отримувачем ТОВ «Евроторг» (Республіка Білорусь).

Також, судом враховано, що позивачем до матеріалів справи не додано ні оригіналу ні копії контракту № 15/01/108 від 15.01.2018 укладеного між ТОВ «Актагон», отримувачем ТОВ «Евроторг».

Тобто, реальними збитками позивача є загальна вартість придбаних ним свіжив кавунів на підставі видаткової накладної №45 від 16.07.2018 року в кількості 40 290,00 кг на суму 120 870,00 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою Чернігівської Митниці ДФС України та понесеними позивачем збитками в розмірі 66 850,29 грн. (120 870,00 грн. - 54 019,71 грн. (повернення коштів по рішенню суду).

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальних збитків, заподіяних внаслідок неправомірних дій Чернігівської Митниці ДФС України підлягають частковому задоволенню в розмірі 66 850,29 грн.

Також, позивачем зазначено, що на здійснення операцій по експорту товару були здійснені транспортні перевезення товару. Оскільки операція не була виконана, товариством «Актагон» понесені збитки, згідно рахунку №25/07 від 25 липня 2018 року на загальну суму 20 000,00 грн., рахунку №23/07-1 від 23 липня 2018 року на загальну суму 20 000,00 грн.

Так, з наданих позивачем рахунків №25/07 від 25 липня 2018 року на загальну суму 20 000,00 грн. та №23/07-1 від 23 липня 2018 року на загальну суму 20 000,00 грн. вбачається, що вони виставлені товариством з обмеженою відповідальністю «Октаедгруп» товариству з обмеженою відповідальністю «Актагон» за надання послуг, а саме: транспортних перевезень згідно договору №26/06 від 26.06.2018 року та експедиційні послуги.

Проте, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній договір №26/06 від 26.06.2018 року, а також докази оплати даних послуг позивачем.

Крім того, з наявних в матеріалах справи актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) до рахунку №25/07 від 25.07.2018 року на суму 20 000,00 грн. та №23/07-1 від 25.07.2018 року на суму 20 000,00 грн., вбачається, що вони не підписані зі сторони ТОВ «Актагон».

Тобто, позивачем не надано належних та допустимих доказів понесених витрат, а тому вимоги позивача про стягнення збитків в сумі 40 000,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен із доводів сторін.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

При виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України (ст. 43 Бюджетного кодексу України).

Конституційний суд України в своєму рішенні №12-рп/2001 від 03.10.2001 у справі №1-36/2001 зазначив, що не допускається відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади за рахунок коштів, що виділяються на утримання органів державної влади.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 35 зазначеного Порядку казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Таким чином, відшкодування шкоди у даній справі може здійснюватись лише за рахунок державного бюджету.

Отже, частково задоволена до стягнення шкода підлягає стягненню з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України.

Пунктом 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір не справляється за подання: позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ч.1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

11.02.2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Актагон» (замовник) та адвокатом Серкіним Костянтином Юрійовичем (виконавець) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого виконавець надає замовнику юридичну допомогу (послуги), пов`язані з питань представництва інтересів замовника перед юридичними і фізичними особами, зокрема в судах всіх юрисдикцій, органах, установах, організаціях, пов`язаних із досудовим та судовим розглядом справ, із наданням усіх прав, які належать позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому, підозрюваному, обвинуваченому, підсудному або іншому учаснику судового процесу.

Виконавець зобов`язується своєчасно та якісно надавати послуги, у відповідності до умов договору та вимог, які звичайно ставляться до надання послуг юридичного характеру.

Вартість юридичних послуг за даним договором - за домовленістю.

Договір починає дію з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 року.

В матеріалах справи наявний ордер серія ЧН №061598 від 29.07.2019 року.

Також, між сторонами підписано акт прийому-передачі виконаних робіт з розрахунком витраченого часу для підтвердження розміру оплати послуги адвоката (гонорару) згідно договору про надання правової допомоги від 26.07.2019 року на суму 9 600,00 грн.

Позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № б/н від 26.07.2019 року, з якої вбачається, що адвокатом Серкіним К.Ю. прийнято від ТОВ «Актагон» 9 600,00 грн. (підстава акт прийому-передачі виконаних робіт від 26.07.19, справа №927/396/19).

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтвердження наданням адвокатом Серкіним К.Ю. позивачу послуг на суму 9 600,00 грн.

Пунктом 3 ч. 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення витрат на послуги адвоката підлягають частковому задоволенню в розмірі 2 921,28 грн.

Керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч. 4 ст. 75, ст. 123, 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (01601, місто Київ, вулиця Бастіонна, 6, ідентифікаційний код 37567646) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Актагон" (75600, Херсонська обл.., місто Гола Пристань, вул. 1 Травня, 15, ідентифікаційний код ) грошові кошти в розмірі 66 850 (шістдесят шість тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. 29 коп. в рахунок відшкодування шкоди, завданої протиправною діяльністю Чернігівської митниці ДФС (14017, м. Чернігів, проспект Перемоги, 6, ідентифікаційний код 39482156).

3. Стягнути з Чернігівської митниці ДФС (14017, м. Чернігів, проспект Перемоги, 6, ідентифікаційний код 39482156) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Актагон" (75600, Херсонська обл.., місто Гола Пристань, вул. 1 Травня, 15, ідентифікаційний код ) 2 921 (дві тисячі дев`ятсот двадцять одна) грн. 28 коп. витрат на послуги адвоката.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 16.09.2019 року.

Суддя С.М. Мудрий