ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 вересня 2019 р. Справа № 903/666/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/666/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Форест", м. Луцьк

до Фізичної особи-підприємця Машевського Віталія Валерійовича, м. Луцьк

про стягнення 431 000 грн.,

за участю представників:

від позивача: Москвичов С. І. (адвокат, довіреність № б/н від 09.09.2019),

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

23.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Форест" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовною заявою від 21.07.2019, в якій просить суд стягнути із Фізичної особи-підприємця Машевського Віталія Валерійовича 431 000 грн.

На обгрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору безпроцентної позики від 11.10.2017.

Ухвалою суду від 27.08.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання було призначено на 11.09.2019.

11.09.2019 відповідачем на адресу суду було надіслано заяву про визнання позову від 10.09.2019. Заява підписана фізичною особою-підприємцем Машевським В. В.

У заяві відповідач зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі, визнання позову не порушує його права та права третіх осіб.

Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та інтересів інших осіб, визнання позову відповідачем судом прийнято.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Враховуючи подану відповідачем заяву про визнання позову, заслухавши думку та пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд на підставі ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження ухвалив рішення про задоволення позову повністю з огляду на таке.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що 11.10.2017 між Фізичною особою-підприємцем Машевським Віталієм Валерійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грін Форест" було укладено договір безпроцентної позики (а.с. 8).

Відповідно до п. 1.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець надає позичальнику безпроцентну позику, а останній зобов`язується повернути позику у визначений цим договором термін.

Згідно з п. 2.1. договору розмір позики становить 1 000 000 грн.

Позикодавець надає позику частинами (траншами) розмір та час надання яких позикодавцем встановлюється за взаємною згодою сторін. Позика надається в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідних коштів позикодавцем позичальнику через установу банку або на банківську картку позичальника (п. п. 3.1., 3.2.).

Позивач на виконання взятих на себе зобов`язань згідно з договором безпроцентної позики перераховував відповідачу кошти траншами з 11.10.2017 по 25.06.2019. Станом на 25.06.2019 позивач перерахував відповідачу кошти в розмірі 1 065 000 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору термін позики визначається з моменту набуття чинності цим договором і становить 3 календарні роки, тобто до 11.10.2020.

Відповідно до п. 5.1. договору повернення позики здійснюється частинами (траншами) протягом тридцяти календарних днів з дня їх отримання позичальником незалежно від розміру траншу.

Відповідач частково повернув отримані кошти в розмірі 634 000 грн.

Остання сума траншу була повернута позивачу 03.09.2018 (а.с. 9).

28.09.2018 відповідачу було надано черговий транш в розмірі 3 000 грн.

Враховуючи строки повернення коштів, встановлені п. 5.1. договору позики, відповідач повинен був повернути 3000 грн. до 28.10.2018, однак кошти у встановлений строк не повернув.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що при підготовці позовної заяви не було зазначено про те, що відповідач також прострочив повернення траншів, наданих 11.06.2019, 12.06.2019, 13.06.2019, однак станом на день розгляду справи строк повернення цих траншів також настав.

11.06.2019 відповідачу було надано 100 000 грн., які він мав повернути до 11.07.2019, 12.06.2019 було надано 60 000 грн., які він мав повернути до 12.07.2019, 13.06.2019 надано 52 000 грн., які мав повернути до 13.07.2019.

25.06.2019 сторонами було підписано акт звірки розрахунків, відповідно до якого заборгованість відповідача становить 431 000 грн. (а.с. 9).

Відповідно до п. 5.2. договору у випадку не повернення позичальником частини наданої позики (траншу) у строк визначений п. 5.1. договору, позикодавець має право вимагати дострокового повернення залишку позики та стягнення збитків.

Беручи до уваги факт не повернення відповідачем частини наданої позики, позивач просить суд стягнути із відповідача 431 000 грн. залишку позики.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 144 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

З огляду на те, що позивачем були належним чином виконані умови договору та надано позику відповідно до умов договору, а відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання згідно з договором в частині своєчасного повернення отриманих коштів, вимога позивача про стягнення з відповідача 431 000 грн. підлягає до задоволення.

У зв`язку задоволенням позову на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі в розмірі 6 465 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ч. 1 ст. 11, 509, 526, 527, 530, 1046 Цивільного кодексу України, ст. ст. 144, 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 129, 130, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Машевського Віталія Валерійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Форест" (м. Луцьк, вул. Набережна, 1, код 39646132) 431 000 грн. заборгованості за договором безпроцентної позики від 11.10.2017, 6 465 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 16.09.2019

Суддя І. О. Якушева