ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2019 р. Справа№ 910/11475/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Іоннікової І.А.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 12.09.2019,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 (повний текст рішення складено 31.01.2019)

у справі №910/11475/18 (суддя Чебикіна С.О.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна»

про стягнення 1 079 392,02 грн.

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком»

про стягнення 411 218,34 грн.

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудком» (далі, позивач за первісним позовом) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» (далі, відповідач за первісним позовом) про стягнення з відповідача за первісним позовом 1 079 392,02 грн, в тому числі - 690 784,02 грн попередньої оплати та 388 608,00 грн штрафу за договором поставки № від 09.03.2017.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем за первісним позовом строків поставки товару за Договором поставки № від 09.03.2017.

У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» про стягнення 411 218,34 грн заборгованості за Договором поставки № від 09.03.2017.

В обґрунтування зустрічного позову ТОВ «Гуд Фудз Україна» посилалося на те, що у відповідача за зустрічним позовом існує заборгованість за поставлений згідно договору товар у вказаному розмірі.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 у справі №910/11475/18 первісний позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» 447 909,02 грн попередньої оплати, 89 581,80 грн штрафу та 8 062,37 грн судового збору.

У зустрічному позові відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення про часткове задоволення первісних позовних вимог, місцевий господарський суд встановив, що позивач за первісним позовом виконав свої зобов`язання з перерахування відповідачу за первісним позовом попередньої оплати за договором, а відповідач за первісним позовом не виконав належним чином свої зобов`язання з поставки оплаченого товару у строк, визначений додатком №1 до договору, і на даний час має перед позивачем за первісним позовом заборгованість на суму 447 909,02 грн (з урахуванням часткової поставки), яка і підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом. У задоволенні первісних позовних вимог в частині повернення попередньої оплати на суму 242 874,82 грн судом відмовлено, оскільки відповідачем за первісним позовом до відзиву було надано підписану уповноваженими представниками обох сторін видаткову накладну №403 від 12.06.2018, яка підтверджує факт поставки відповідачем за первісним позовом оплаченого позивачем за первісним позовом товару на вказану суму. Водночас, позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню частково на суму 89 581,80 грн за розрахунком суду (на суму задоволеного основного боргу 447 909,02 грн).

У частині відмови в задоволенні зустрічного позову рішення суду мотивоване тим, що видаткові накладні про поставку товару за договором, надані позивачем за зустрічним позовом, є повністю оплаченими відповідачем за зустрічним позовом. Водночас, видаткова накладна №374 від 01.06.2018 на суму 242 880,00 грн не підписана відповідачем за зустрічним позовом, а видаткові накладні №254 від 23.04.2018 та №255 від 23.04.2018 зі сторони покупця підписані іншою юридичною особою (ТОВ «Фудмережа» код 36387249), а не відповідачем за зустрічним позовом, у зв`язку з чим ці видаткові накладні не є доказами поставки відповідачу за зустрічним позовом товару на вказану в них суму.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, 20.02.2019 (про що свідчить поштовий штемпель на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудком» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить частково скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 у справі №910/11475/18 в частині: «Первісний позов задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» 447 909 (чотириста сорок сім тисяч дев`ятсот дев`ять) грн 02 коп. попередньої оплати, 89 581 (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят одна) грн 80 коп. штрафу та 8 062 (вісім тисяч шістдесят дві) грн. 37 коп. судового збору» та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позовну заяву ТОВ «Фудком» до ТОВ «Гуд Фудз Україна» про стягнення коштів. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача за первісним позовом зводяться до наступного:

- судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено в призначенні у справі комплексної судової технічної експертизи документів та судової почеркознавчої експертизи, щодо підтвердження справжності видаткової накладної №403 від 12.06.2018 на суму 242 874,82 грн., що є порушенням частини 1 статті 2, частини 1 статті 86, пункту 1 частини 1 статті 99, частини 1 статті 119, частини 1 статті 210, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України;

- судом не досліджено договірні правовідносини та докази на підтвердження поставки товару 12.06.2018 на суму 242 874,82 грн., що випливають з пункту 4.2. Договору, та передбачають підписання сторонами у момент передачі товару транспортної накладної, як підтвердження факту передачі товару в місці поставки, що є порушенням частини 1 статті 86, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України;

- суд неправильно здійснив розрахунок штрафу за Договором, застосувавши інший порядок нарахування штрафних санкцій, ніж визначено сторонами в пункті 8.5. Договору, що є порушенням частини 4 статті 231 Господарського кодексу України.

До апеляційної скарги позивачем за первісним позовом також додано клопотання про призначення у справі комплексної судової технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи, на вирішення якої скаржник просив поставити наступні питання:

- чи виготовлені (виконані) фрагменти видаткової накладної №403 від 12.06.2018 - штамп «Накладні отримані» та підпис в графі «Отримав(ла)» у різний час?

- у якій послідовності виконувались реквізити видаткової накладної №403 від 12.06.18 в графі «Отримав(ла)» - підпис, відтиск штампу?

- яким способом нанесений відтиск штампа на видатковій накладній №403 від 12.06.18 в графі «Отримав(ла)»?

- чи нанесено відтиск штампа на видатковій накладній №403 від 12.06.2018 в графі «Отримав(ла)» наданим на експертизу штампом?

- чи нанесений штамп на видатковій накладній №403 від 12.06.2018 в графі «Отримав(ла)» у той час, яким датований документ?

- чи виготовлений рукописний текст (підпис) на видатковій накладній №403 від 12.06.18 в графі «Отримав(ла)» у той час, яким датований документ?

- у який період часу був виконаний рукописний текст (підпис) на видатковій накладній №403 від 12.06.2018 в графі «Отримав(ла)» ?

- чи належить підпис, що міститься на видатковій накладній №403 від 12.06.2018 в графі «Отримав(ла)» ОСОБА_1 або іншій особі?

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник посилається на те, що у судовому засіданні 16.01.2019 судом першої інстанції та представниками сторін було оглянуто видаткову накладну №403 від 12.06.2018. Після огляду даної накладної представник позивача за первісним позовом стверджував про те, що остання є підробленою. Так, за твердженнями позивача, працівником останнього, яка безпосередньо ставить підписи та штампи на накладних про отримання товару є бухгалтер ОСОБА_1 , відповідно до письмового пояснення якої (оригінал міститься в матеріалах справи, копія додається) підпис на видатковій накладній №403 від 12.06.18 подібний на її підпис, але виконання даного підпису вона заперечує. Також у даному поясненні заперечує вона і проставлення наявного на цій накладній штампу «Накладні отримані». Враховуючи такі обставини, позивач за первісним позовом стверджує, що має обґрунтовані сумніви щодо справжності згаданої накладної та вважає, що для з`ясування (підтвердження чи спростування справжності підпису та штампу на накладній) даної обставини, що має значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити таку обставину неможливо. Позивач за первісним позовом наголошує, що лише 16.01.2019 ТОВ «Фудком» дізналось про існування видаткової накладної №403 від 12.06.2018 на суму 242 874,82 грн. з підробленим підписом уповноваженої особи на отримання товару ТОВ «Фудком» ОСОБА_1 та підробленим відтиском штампу «Накладні отримані». Відповідачем - ТОВ «Гуд Фудз Україна» ані з відзивом на позовну заяву, ані з зустрічним позовом не надано ТОВ «Фудком» копію видаткової накладної №403 від 12.06.2018 на суму 242 874,82 грн.

Зазначене, як вказує скаржник в апеляційній скарзі, стало підставою для заявлення 21.01.2019 відповідного клопотання про проведення комплексної судової технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи під час розгляду справи в суді першої інстанції із заявою про поновлення строків на подання такого клопотання, обґрунтовуючи заяву тим, що про вищевказану накладну ТОВ «Фудком» дізналось лише 16.01.2019. Однак, суд першої інстанції у судовому засідання 21.01.2019 ухвалив відмовити у поновленні строків на подання клопотання про призначення експертизи та залишив клопотання про призначення судової експертизи без розгляду, вказавши, що «…подання клопотання про призначення судової експертизи на стадії розгляду справи по суті ГПК України не передбачено та оскільки заявником не обґрунтовано належним чином поважності причин пропуску строку для його подання, вказане клопотання про призначення експертизи залишається судом без розгляду у відповідності до вимог ч. 2 ст. 118 ГПК України.».

Скаржник, обґрунтовуючи заявлення аналогічного клопотання про призначення судової експертизи в апеляційній скарзі, наголошує, що суд першої інстанції, відмовляючи у поновленні строку на подання такого клопотання та залишаючи його без розгляду, порушив норми частини 1 статті 207, частини 1 статті 119, пункту 1 частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим судом не досліджено всі фактичні обставини справи.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник відповідача за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 02.05.2019, зазначає, що копія видаткової накладної №403 від 12.06.2018 на суму 242 874,82 грн. була долучена ним до зустрічної позовної заяви та відзиву на первісний позов (докази надсилання зустрічного позову та відзиву долучені до даних заяв по суті спору), а тому посилання скаржника на те, що про існування вказаної накладної він дізнався лише у судовому засіданні 21.01.2019 не відповідають обставинам справи. Також відповідач за зустрічним позовом наголосив, що ТОВ «Гуд Фудз Україна» було отримано видаткову накладну №403 від 12.06.2018 серед інших видаткових накладних, які містять тотожній підпис та штамп, саме в бухгалтері ТОВ «Фудком» в результаті поставки товару; ТОВ «Фудком» під час розгляду справи не було надано доказів та не залучено для надання показань осіб у якості свідків (наприклад, того ж бухгалтера ОСОБА_1 ), які б заперечували факт видачі видаткової накладної №403 від 12.06.2018; посилання ТОВ «Фудком» на ненадання ТОВ «Гуд Фудз Україна» транспортної накладної на підтвердження поставки товару 12.06.2018 на суму 242 874,82 грн. не може бути прийнятим судом до уваги з огляду на положення статті 74 Господарського процесуального кодексу України. За твердженнями відповідача за первісним позовом, саме у позивача за первісним позовом існує заборгованість перед ТОВ «Гуд Фудз Україна» у сумі 411 218,34 грн., а тому вимоги щодо стягнення з ТОВ «Гуд Фудз Україна» на користь ТОВ «Фудком» заборгованості за Договором та штрафних санкцій є неправомірними.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач за первісним позовом просив клопотання позивача за первісним позовом про призначення у справі судової експертизи залишити без задоволення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» у справі №910/11475/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 у справі №910/11475/18, запропоновано відповідачу за первісним позовом у відповідності до статті 267 Господарського процесуального кодексу України надати суду свої міркування або зауваження з приводу клопотання позивача за первісним позовом про призначення у справі комплексної судової технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи, розгляд апеляційної скарги призначено на 02.04.2019.

01.04.2019 відповідач подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу.

02.04.2019 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду клопотання про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та оголошення перерви у судовому засіданні.

У судовому засіданні 02.04.2019 представник позивача підтримав додане до апеляційної скарги клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Представник відповідача підтримав раніше подані клопотання про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та оголошення перерви у судовому засіданні.

Представник позивача вирішення даних клопотань залишив на розсуд суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу задоволено, розгляд справи №910/11475/18 та вирішення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» про призначення у справі комплексної судової технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи відкладено до наступного судового засідання, яке призначено на 02.05.2019.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 №09.1-08/1110/19 у зв`язку із перебуванням суддів Тищенко А.І. та Скрипки І.М. у відпустці, які не є головуючими суддями (суддями-доповідачами), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2019 справу №910/11475/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2019 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 у справі №910/11475/18 до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Кравчук Г.А.; призначено справу до розгляду на 04.06.2019.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2019 №09.1-08/1540/19 у зв`язку із перебуванням судді Кравчука Г.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2019 справу №910/11475/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Скрипка І.М.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 у справі №910/11475/18 до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Скрипка І.М.; призначено справу до розгляду на 02.07.2019.

У судове засідання 02.07.2019 з`явився представник позивача за первісним позовом.

Представник відповідача за первісним позовом у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні 02.07.2019 підтримав заявлене ним у апеляційній скарзі клопотання про призначення у справі №910/11475/18 комплексної судової технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи, просив його задовольнити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 розгляд справи відкладено на 03.09.2019; вирішення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» про призначення у справі №910/11475/18 комплексної судової технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи вирішено здійснити під час подальшого розгляду справи.

30.08.2019 від представника позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшли на виконання вимог суду, поставлених у попередньому судовому засіданні, витяги з реєстру податкових накладних №1322572 від 13.08.2019, №1322581 від 13.08.2019, №1322759 від 13.08.2019 та податкові накладні згідно переліку до вказаних витягів з реєстру податкових накладних.

У судове засідання 03.09.2019 з`явився представник позивача за первісним позовом.

Представник відповідача за первісним позовом у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 03.09.2019 представник позивача за первісним позовом підтримав заявлене ним у апеляційній скарзі клопотання про призначення у справі №910/11475/18 комплексної судової технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи, просив його задовольнити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» про призначення у справі комплексної судової технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 розгляд справи №910/11475/18 відкладено на 12.09.2019.

Суд у судовому засіданні 12.09.2019 дослідив долучені позивачем за первісним позовом до матеріалів справи витяги з реєстру податкових накладних №1322572 від 13.08.2019, №1322581 від 13.08.2019, №1322759 від 13.08.2019 та податкові накладні згідно переліку до вказаних витягів з реєстру податкових накладних та заслухав пояснення представника позивача за первісним позовом по суті спору.

У судовому засіданні 12.09.2019 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 12.09.2019 з`явився представник позивача за первісним позовом.

Представник відповідача за первісним позовом у судове засідання суду апеляційної інстанції вкотре не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відтак, з огляду на положення статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка представника відповідача за первісним позовом не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті у судовому засіданні, призначеному на 12.09.2019.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні 12.09.2019 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким первісну позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції, оцінка аргументів учасників справи

09.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудком» (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гуд Фудз Україна» (далі - постачальник) укладено Договір поставки № (далі - Договір поставки).

За умовами пункту 1.1. Договору постачальник зобов`язується поставити товари по цінах і в асортименті, що вказуються в специфікації, разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих покупцем замовлень, а покупець зобов`язується приймати такі товари і оплачувати їх.

Відповідно до пункту 2.1. Договору ціни на товари, що поставляються, вказуються в товарних накладних та специфікації з ЕЦП (електронного цифрового підпису) сторін, що з моменту її підписання, є невід`ємною частиною договору. Ціни вказуються в національній валюті, включаючи ПДВ, а також вартість упаковки, маркування і доставки товарів постачальником у вказане в замовленні місце поставки. Ціна, за якою поставляється товар, має бути ідентичною у замовленні, накладних та в діючій специфікації.

Пунктом 2.2. Договору визначено, що у разі розбіжностей між цінами в товарній (видатковій) накладній, за якою поставлені товари, та цінами діючої специфікації, що підписана сторонами шляхом проставляння ЕЦП, покупець приймає товар за цінами діючої специфікації, а постачальник зобов`язаний надати до бухгалтерії покупця правильно оформлені товарні (видаткові) накладні та зареєструвати податкові накладні.

За умовами пункту 2.3. Договору у разі зміни ціни товару, постачальник розміщує на порталі нову специфікацію, підписану ЕЦП, в строк, узгоджений сторонами в додатку №1. У разі прийняття покупцем запропонованих змін ціни, він підписує специфікацію шляхом проставляння ЕЦП, з цього моменту специфікація вважається такою, що погоджена сторонами.

Пунктом 3.10., яким доповнено Договір поставки згідно додаткової угоди від 09.03.2017, визначено, що постачальник зобов`язаний виконувати замовлення покупця у повному обсязі, тобто у кількості, в асортименті і в строки, вказані в ньому, але в будь-якому випадку замовлення покупця постачальник зобов`язаний виконати не пізніше строку, вказаного в Додатку №1 до даного договору, що розраховується з дати перерахування попередньої оплати покупцем за вказаний у замовленні товар.

Відповідно до пункту 4.1. Договору постачальник здійснює поставку товару на умовах DDP - до місця призначення, вказаного в замовленні (правила ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року), тобто постачальник зобов`язується прийняти від покупця замовлення на поставку товару, і здійснити її своїми засобами і за свій рахунок на адресу і в строк, вказані в такому замовленні.

Право власності, ризик випадкової загибелі і випадкового пошкодження товару переходить до покупця у момент підписання сторонами транспортної накладної, яка засвідчує момент приймання товарів покупцем в місці поставки. Товар поставляється і передається у власність покупцеві вільний від будь-яких зобов`язань і обтяжень перед третіми особами (пункт 4.2. Договору).

Пунктом 6.1. Договору у редакції додаткової угоди від 09.03.2017 визначено, що оплата товару здійснюється покупцем в безготівковому порядку, шляхом перерахування на рахунок постачальника попередньої оплати в розмірі 100% від вартості товару, вказаної в замовленні на поставку товару, на підставі рахунку-фактури, що надсилається постачальником після отримання замовлення покупця протягом 5-ти банківських днів. Передоплата вважається здійсненою з моменту списання коштів з поточного рахунку покупця. Якщо постачальник не надіслав покупцю рахунок-фактуру протягом 2 (двох) банківських днів після отримання замовлення покупця, він вважається таким, що порушив умови договору та відмовився поставити товар покупцю, і несе відповідальність, передбачену пунктом 8.5. договору за непоставку товару. У разі не отримання рахунку-фактури та/або отримання рахунку-фактури, що не відповідає замовленню покупця, покупець не здійснює передоплату згідно поданого замовлення.

Як вбачається з додатку №1 до Договору, сторони передбачили, що строк оплати за товар - передоплата, строк поставки товару (строк виконання замовлення) складає 4 (чотири) календарних дні.

Згідно пункту 8.5. Договору поставки за кожен випадок непоставки, недопоставки, прострочення поставки товару, згідно замовлення покупця, постачальник зобов`язується виплатити штраф в розмірі 20% від вартості партії товару, що був непоставлений, недопоставлений, або поставлений з простроченням. Під непоставкою сторони розуміють невиконання замовлення в дату поставки, що вказана в такому замовленні.

Термін дії Договору поставки згідно додаткової угоди від 13.12.2017 до договору поставки - до 31.12.2018 включно.

Як стверджує позивач за первісним позовом в обґрунтування заявленого позову, 22.05.2018 позивач за первісним позовом замовив у відповідача за первісним позовом товар: цукор ваговий в кількості 132 000,00 кг на загальну суму 1 943 040,00 грн. Відповідач за первісним позовом у відповідь на замовлення направив рахунки на оплату. 24.05.2018 та 30.05.2018 позивач за первісним позовом зробив попередню оплату відповідачу за первісним позовом на виконання виставлених рахунків №№52, 53, 54, 55.

Однак, як наголошує позивач за первісним позовом, відповідач за первісним позовом здійснив поставку товару з простроченням та не в повному обсязі, поставивши всього 88 000 кг цукру на загальну суму 971 520,00 грн, проте мав поставити 132 000,00 кг цукру на загальну суму 1 943 040,00 грн. Отже, відповідач не поставив товару в кількості 44 000,00 кг цукру на загальну суму 971 520,00 грн. Водночас, враховуючи неможливість поставити замовлений товар, відповідачем в рахунок попередньої оплати було поставлено крупу пшеничну та крупу горох колотий на загальну суму 278 412,00 грн.

Таким чином, як стверджує позивач за первісним позовом звертаючись до суду, відповідач за первісним позовом не поставив товару на загальну суму 693 108,00 грн, виходячи з наступного розрахунку: 1 943 040,00 грн (попередня оплата) мінус 971 520,00 грн (вартість поставленого цукру) мінус 278 412,00 грн (вартість додаткових круп), а тому попередня оплата у сумі 693 108,00 грн має бути повернута позивачу за первісним позовом на підставі частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України. Крім того, позивач за первісним позовом нарахував до стягнення із відповідача 388 608,00 грн. штрафу із посиланням на пункт 8.5. Договору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства (стаття 662 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з положеннями статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частин 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За змістом статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи зі змісту наведених правових норм, кожна сторона на підставі належних, допустимих, достатніх, достовірних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Виходячи зі змісту пунктів 3.10., 6.1. Договору та Додатку №1 до Договору постачальник повинен здійснити поставку товару протягом 4 календарних днів з дати здійснення попередньої оплати покупцем за вказаний у замовленні товар.

Поясненнями позивача за первісним позовом, наявними в матеріалах справи, платіжними дорученнями №2599064 від 18.04.2018, №2599065 від 18.04.2018, №2599066 від 18.04.2018, №2599067 від 18.04.2018, №2599642 від 19.04.2018, №2602200 від 26.04.2018, №2602201 від 26.04.2018, №2607125 від 11.05.2018, №2607126 від 11.05.2018, №2611873 від 24.05.2018, №2613946 від 30.05.2018, №2613947 від 30.05.2018, №2613948 від 30.05.2018 підтверджується факт здійснення позивачем (за первісним позовом) попередньої оплати за договором на загальну суму 4 786 397,00 грн. у спірний період (з 14.04.2018 по 01.06.2018).

У свою чергу, наявними у матеріалах справи видатковими накладними №245 від 19.04.2018, №246 від 20.04.2018, №247 від 20.04.2018, №248 від 20.04.2018, №249 від 20.04.2018, №250 від 21.04.2018, №251 від 21.04.2018, №252 від 22.04.2018, №290 від 28.04.2018, №289 від 28.04.2018, №291 від 08.05.2018, №318 від 08.05.2018, №319 від 08.05.2018, №332 від 15.05.2018, №000853 від 15.05.2018, №337 від 18.05.2018, №338 від 19.05.2018, №ВН- від 19.05.2018, №351 від 22.05.2018, №360 від 26.05.2018, №366 від 29.05.2018, №375 від 02.06.2018, №376 від 02.06.2018, №375 від 04.06.2018, №389 від 08.06.2018 та №403 від 12.06.2018 підтверджується факт того, що після отримання вказаної вище попередньої оплати відповідач за первісним позовом поставив позивачеві за первісним позовом товар загальну суму 4 338 487,98 грн.

Отже, як вірно встановив суд першої інстанції, позивач за первісним позовом виконав свої зобов`язання з перерахування відповідачу за первісним позовом попередньої оплати за договором, а відповідач за первісним позовом не виконав належним чином свої зобов`язання з поставки оплаченого товару у строк, визначений додатком №1 до договору і на даний час має перед позивачем за первісним позовом заборгованість на суму 447 909,02 грн. (4 786 397,00 грн. - 4 338 487,98 грн.) з урахуванням часткової поставки.

У апеляційній скарзі ТОВ «Фудком» наголошує на неналежності як доказу видаткової накладної №403 від 12.06.2018 на суму 242 874,82 грн, яку суд першої інстанції взяв до уваги, оскільки ні позивач, ні відповідальні особи позивача її не підписували, товар згідно неї позивачу за первісним позовом відповідачем за первісним позовом не постачався.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, зазначає, що вищевказані доводи скаржника не підтверджуються жодними належними, допустимими, достовірними та достатніми у своїй сукупності доказами.

Судом, при цьому, встановлено, що копія спірної видаткової накладної №403 від 12.06.2018 була долучена відповідачем за первісним позовом до зустрічної позовної заяви (том 1, а.с. 142) та відзиву на первісну позовну заяву (том 1, а.с. 215). Про наявність такої накладної відповідачем за первісним позовом вказано також у реєстрі видаткових накладних ТОВ «Гуд Фудз Україна» (том 1, а.с. 153). У матеріалах справи, при цьому, наявні докази відправки вказаних документів (зустрічного позову та відзиву на первісний позов) на адресу позивача за первісним позовом.

Отже, про наявність відповідної накладної позивач за первісним позовом повинен був бути обізнаний принаймі зі змісту зустрічної позовної заяви та додатків до неї, які направлялися на адресу позивача за первісним позовом.

Однак, лише 21.01.2019, тобто після закриття згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 19.12.2018 підготовчого провадження у справі №910/11475/18 та призначення справи до судового розгляду, позивачем за первісним позовом було заявлене клопотання про призначення судової експертизи накладної №403 від 12.06.2018, яке повторно було заявлене позивачем за первісним позовом в апеляційній скарзі.

Водночас, як зазначено в описовій частині даної постанови, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 колегія суддів відмовила позивачу за первісним позовом у задоволенні його клопотання про призначення комплексної судової технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи у даній справі. При цьому, відмовляючи у задоволенні такого клопотання, колегія суддів відхилила доводи скаржника щодо безпідставності залишення судом першої інстанції клопотання про призначення судової експертизи без розгляду у зв`язку із пропуском строків на його подання, надавши їм правову оцінку. У зв`язку з цим доводи апеляційної скарги ТОВ «Фудком» щодо необґрунтованої відмови суду першої інстанції у задоволенні клопотання позивача за первісним позовом про призначення судової експертизи наразі повторно не розглядаються та не досліджуються, оскільки їм вже надана оцінка в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019

Поруч із цим, колегія суддів зазначає, що на наявній у матеріалах справи копії видаткової накладної, оригінал якої, як вказує сам скаржник, був оглянутий у судовому засіданні суду першої інстанції від 16.01.2019, міститься печатка ТОВ «Фудком» «Накладні отримані» з підписом у графі «Підпис».

Аналогічним чином (проставленням аналогічної печатки та підпису) здійснювалось приймання товару за іншими видатковими накладними, наявними у матеріалах справи, факт поставки товару за якими позивачем за первісним позовом не оспорюється.

За вказаних обставин справи колегія суддів приймає до уваги видаткову накладну №403 від 12.06.2018 як доказ, яким підтверджується факт поставки відповідачем за первісним позовом товару Товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ «Фудком» на суму 242 874,82 грн.

Надані позивачем за первісним позовом до суду апеляційної інстанції витяги з реєстру податкових накладних №1322572 від 13.08.2019, №1322581 від 13.08.2019, №1322759 від 13.08.2019 та податкові накладні згідно переліку до вказаних витягів з реєстру податкових накладних вищевказаної обставини також не спростовують.

Посилання скаржника на відсутність у матеріалах справи транспортної накладної про передачу ТОВ «Фудком» товару на вказану суму як на обставину, якою спростовується факт отримання позивачем за первісним позовом такого товару, оцінюються судом критично, оскільки за іншими поставками, які визнаються позивачем за первісним позовом, транспортні накладні також відсутні.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт непоставки відповідачем за первісним позовом оплаченого позивачем за первісним позовом товару на суму 447 909,02 грн. Доказів повернення попередньої оплати на вказану суму відповідачем за первісним позовом суду не надано.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом було надано належну оцінку відзиву на апеляційну скаргу, проте посилання відповідача за первісним позовом, що на вказану суму попередньої оплати ним було поставлено товар в повному обсязі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи по суті та повністю спростовується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та видатковими накладними, які підписані позивачем за первісним позовом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача за первісним позовом, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем за первісним позовом, а тому первісні позовні вимоги в частині стягнення попередньої оплати на суму 447 909,02 грн. на підставі частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України є обґрунтованими та підлягають задоволенню на вказану суму.

У задоволенні первісних позовних вимог в частині повернення попередньої оплати на суму 242 874,82 грн судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено, оскільки відповідачем за первісним позовом до матеріалів справи було надано підписану представниками обох сторін видаткову накладну №403 від 12.06.2018, яка підтверджує факт поставки відповідачем за первісним позовом оплаченого позивачем за первісним позовом товару на вказану суму.

Стосовно позовних вимог про стягнення з ТОВ «Гуд Фудз Україна» на користь ТОВ «Фудком» 388 608,00 грн штрафу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі і сплата неустойки.

Частинами першою і третьою статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно частини 2 статті 217 та частини 1 статті 230 Господарського кодексу України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Так, згідно пункту 8.5. Договору поставки за кожен випадок непоставки, недопоставки, прострочення поставки товару, згідно замовлення покупця, постачальник зобов`язується виплатити штраф в розмірі 20% від вартості партії товару, що був непоставлений, недопоставлений, або поставлений з простроченням. Під непоставкою сторони розуміють невиконання замовлення в дату поставки, що вказана в такому замовленні.

На підставі вищезазначеного, у зв`язку із порушенням відповідачем (за первісним позовом) взятих на себе зобов`язань з поставки оплаченого товару за договором, позивачем (за первісним позовом) нараховано 388 608,00 грн штрафу (на суму основного боргу 690 784,02 грн).

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню частково на суму 89 581,80 грн за розрахунком суду (на суму задоволеного основного боргу 447 909,02 грн).

Скаржник, у свою чергу, в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції невірно обрахував розмір штрафу за Договором, оскільки з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф в розмірі 20% як із суми простроченого зобов`язання, так і з суми невиконаного зобов`язання (непоставленої продукції), що загалом становить 388 608,00 грн.

Вказані доводи відхиляються колегією суддів, оскільки, як зазначено у пункті 8.5. Договору, під непоставкою сторони розуміють невиконання замовлення в дату поставки, що вказана в такому замовленні, а відтак прострочення виконання зобов`язання з поставки у даному випадку за формулюванням вказаного пункту фактично прирівнюється до його невиконання - не поставки.

Відтак, заявлена позивачем за первісним позовом до стягнення з відповідача за первісним позовом сума штрафу підлягає задоволенню у розмірі 89 581,80 грн, яка правомірно нарахована на суму задоволеного основного боргу у розмірі 447 909,02 грн. В іншій частині первісних позовних вимог про стягнення штрафу судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення первісних позовних вимог є обґрунтованими та позивачем за первісним позовом не спростовані.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позовну не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції, враховуючи встановлені статтею 269 Господарського процесуального кодексу України межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, в цій частині не переглядається.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

За таких обставин решту аргументів учасників справи, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Фудком» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудком» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 у справі №910/11475/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 у справі №910/11475/18 залишити без змін.

Матеріали справи №910/11475/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.09.2019, після виходу судді Іоннікової І.А. з відпустки.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.А. Іоннікова

І.М. Скрипка