УХВАЛА

23 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 913/329/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 у справі Господарського суду Луганської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до Фермерського господарства "Віктор"

про стягнення 55 726,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс") звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 у справі № 913/329/18.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, зважаючи на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, про стягнення з Фермерського господарства "Віктор" (далі - ФГ "Віктор") 10 051,68 грн - 3% річних, 45674,46 грн - інфляційні втрати, на підставі договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 05.02.2008 № 01-01-08 та угоди про заміну кредитора у зобов`язанні (відступлення права вимоги в порядку статей 512-519 Цивільного кодексу України) від 02.07.2012 № 326/07-12, витрати на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн та судовий збір в сумі 1 762,00 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 06.09.2018 у справі №913/329/18 позов задоволено; стягнуто з ФГ "Віктор" 3% річних у розмірі 10 051,68 грн, інфляційні втрати в сумі 45 674,46 грн, витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 апеляційну скаргу ФГ "Віктор" задоволено частково; рішення Господарського суду Луганської області від 06.09.2018 у справі № 913/329/18 скасовано; позов ТОВ Компанія Ніко-Тайс залишено без розгляду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.03.2019 постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у справі № 913/329/18 скасовано; справу направлено до Східного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2019 апеляційну скаргу ФГ "Віктор" залишено без задоволення; рішення Господарського суду Луганської області від 06.09.2019 у справі № 913/329/18 залишено без змін.

В подальшому, ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до апеляційного суду із заявою за вх. № 5910 від 19.06.2019 про покладення на ФГ "Віктор" додаткових судових витрат в порядку статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в якій просить: поновити строк для подачі заяви про покладення на ФГ "Віктор" додаткових судових витрат, з посиланням на поважність причин пропущеного строку, оскільки копію постанови Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2019 у справі № 913/329/18 він отримав 13.06.2019, тобто, поза межами 5-денного строку, визначеного частиною восьмою статті 129 ГПК України та стягнути 3 524,00 грн судового збору за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 та 7 400,00 грн судових витрат на правничу допомогу згідно з договором про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 31.05.2017 № 31-05-2017.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторону пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 частини першої статті 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2019, якою залишено без змін рішення Господарського суду Луганської області від 06.09.2019 у справі № 913/329/18 про задоволення позову у повному обсязі, не було здійснено розподіл судових витрат.

Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 суд задовольнив заяву ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" в частині стягнення з ФГ "Віктор" судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2018 у розмірі З 524,00 грн, в частині стягнення 7 400,00 грн судових витрат на правничу допомогу згідно з договором про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 31.05.2017 № 31-05-2017 зазначена заява залишена без розгляду, відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України.

Не погодившись з рішенням апеляційного суду, ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до касаційного суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині стягнення з ФГ "Віктор" витрат на правничу допомогу у розмірі 7 400,00 грн та направити справу № 913/329/18 в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті.

Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм Господарського процесуального кодексу України під час прийняття оскаржуваної ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Статтею 123 ГПК України передбачено, зокрема, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати окрім договору про надання правничої допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті), опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, первинні бухгалтерські документи про сплату таких витрат.

Згідно з частиною восьмою статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частиною першою статті 221 ГПК України передбачено, зокрема, можливість ухвалення рішення про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог лише за умови, коли сторона із поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат.

Отже, зі змісту вказаної норми вбачається можливість вирішення питання ухвалення рішення щодо витрат на правничу допомогу, якщо до закінчення судових дебатів сторона заявила про це відповідне клопотання, із зазначенням поважності причин неможливості подачі доказів таких судових витрат та подала докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому, положення частиною восьмою статті 129 ГПК України щодо подання суду доказів понесених судових витрат протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду є встановленим Законом процесуальним строком (тобто імперативною нормою).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 21.05.2019 через канцелярію Східного апеляційного господарського суду подало заяву вх.№4955 зі змісту якої вбачається, що заявник у майбутньому змушений бути понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної скарги по даній справі, об`єм та обсяг котрих на цей час визначити неможливо, а також зазначено, що відповідні докази понесених судових витрат будуть подані суду апеляційної інстанції у визначені ГПК України строки.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст постанови Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2019 підписано 07.06.2019.

Проте, заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу з доказами понесених витрат, ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" подано суду апеляційної інстанції лише 19.06.2019 без обґрунтування наявності поважних причин неможливості подання таких доказів у визначений ГПК України строк.

При цьому, апеляційний суд зазначив, що ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" взагалі не могло надати докази понесених витрат у передбачений Господарським процесуальним кодексом України термін, оскільки Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг за договором №31-05-2017 та додатковою угодою до договору від 05.07.2018 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) за період із 01.11.2018 по 31.05.2019 був підписаний сторонами лише 14.06.2019.

Враховуючи зазначене та беручи до уваги порушення заявником порядку подачі доказів понесених витрат на правову допомогу протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду 04.06.2019, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без розгляду заяви ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" в частині стягнення з ФГ "Віктор" судових витрат на правничу допомогу згідно з договором про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 31.05.2017 № 31-05-2017 у розмірі 7400,00 грн.

З огляду на наведене правильне застосування судом апеляційної інстанції зазначених норм процесуального права є очевидним та не викликає розумних сумнівів.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 293 ГПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 у справі № 913/329/18 має бути відмовлено.

Разом з тим Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

За таких обставин, керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 у справі №913/329/18.

2. Направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" копію цієї ухвали та касаційну скаргу № 23-1/08 від 23.08.2019 разом з доданими до скарги матеріалами на 12 аркушах; копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак