ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

25.09.2019м. Дніпро№ 904/4334/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Фещенко Ю.В., розглянувши заяву:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги"

(м. Дніпро)

боржник: Комунальне підприємство "Саночистка" Дніпропетровської обласної ради" (м.Покров, Дніпропетровської області)

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 25.09.2019 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства "Саночистка" Дніпропетровської обласної ради" заборгованості за спожиту з період з січня 2019 року по квітень 2019 року активну електроенергію у сумі 9 106 грн. 95 коп., а також сплачений заявником судовий збір у розмірі 192 грн. 10 коп.

В обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" посилається на споживання боржником електричної енергії, що підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції, і свідчить про приєднання боржника до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який був опубліковано в засобах масової інформації та на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" https://dnep.com.ua/.

В той же час, в актах прийняття-передавання товарної продукції міститься посилання на публічний договір з постачальником універсальної послуги (новий ринок) від 01.01.2019, доказів приєднання до якого саме боржником заявником не надано; долучені до заяви акти не підписані з боку споживача. Крім того, долучені до заяви звіти про споживання електричної енергії за адресою: вул. Тітова, 1-А складені щодо іншого споживача - ПМКП "Добробут" та підписані саме вказаною юридичною особою.

Більше того, з наявних у справі доказів не вбачається, що за адресою надання послуг постачання електричної енергії споживачем є саме Комунальне підприємство "Саночистка" Дніпропетровської обласної ради". Заявником також не додано до заяви про видачу судового наказу тексту цього договору в редакції, яка діяла станом на 01.01.2019.

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частини 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

За положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи викладене суд відмовляє у видачі судового наказу, оскільки заявником не надано документального підтвердження наявності договору, укладеного в письмовій (у тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошового зобов`язання.

За змістом статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

До того ж, суд звертає увагу на те, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 147-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" в задоволенні заяви про видачу судового наказу від 24.09.2019 № 5471/ДЕП за вимогою про стягнення з Комунального підприємства "Саночистка" Дніпропетровської обласної ради" заборгованості за спожиту з період з січня 2019 року по квітень 2019 року активну електроенергію у сумі 9 106 грн. 95 коп. повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 25.09.2019.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Фещенко