ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 вересня 2019 р. Справа № 903/596/19
за позовом Арбітражного керуючого (ліквідатора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельський ЖБК" Рабана Микити Тарасовича

до відповідача Ковельської міської ради

про витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна

у відокремленому провадженні в межах справи № 7/61-Б

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельський житлово-будівельний комбінат», м. Ковель

про банкрутство

Суддя Шум М.С.

Секретар судового засідання Кобись Є.О.

Представники сторін:

від ТзОВ "Ковельський ЖБК": арбітражний керуючий (ліквідатор) Рабан М.Т.

від Ковельської міської ради: Назарчук А.Г.

Встановив: Арбітражний керуючий (ліквідатор) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельський житлово-будівельний комбінат" Рабан Микита Тарасович звернувся до Господарського суду Волинської області з позовною заявою про витребування з незаконного володіння Ковельської міської ради земельної ділянки площею 0,1077 га, яка розташована в АДРЕСА_1 Вол АДРЕСА_2 , кадастровий №:15:002:0042 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельський житлово-будівельний комбінат" та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 27042310 від 14.12.2015, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області Худик Зоряною Юріївною .

Ухвалою суду від 27.08.2019 підготовче провадження закрито, повідомлено сторони про те, що судове засідання щодо розгляду справи по суті відбудеться 10.09.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 10.09.2019 просив суд заявлені позовні вимоги задоволити з підстав наведених в позовній заяві. Додатково зазначив, що ліквідатору ТОВ «Ковельський житлово-будівельний комбінат» стало відомо, що рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 27042310 від 14.12.2015р., державним реєстратором Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області Худик Зоряною Юріївною здійснено реєстрацію права власності вищезазначеної земельної ділянки за Ковельською міською радою. Вважає, що зазначеним рішенням безпідставно порушено права кредиторів у справі №7/61-б про банкрутство ТзОВ "Ковельський житлово будівельний комбінат", оскільки кошти від продажу зазначеної земельної ділянки повинні бути направлені на погашення кредиторських вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.09.2019 щодо задоволення судом позовних вимог надав заперечення з підстав наведених у відзиві на позов, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки Ковельською міською радою 11.12.2015 на виконання рішення Господарського суду Волинської області від 18.08.2015 у справі №903/802/15 здійснено державну реєстрацію права на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,1077 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , кадастровий №:15:002:0042, про шо свідчить прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області Худик Зоряною Юріївною рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27042310 від 14.12.2015.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Волинської області від 16.03.2012 у справі № 7/61-Б ТОВ «Ковельський житлово-будівельний комбінат» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 07.11.2017 ліквідатором у справі призначено арбітражного керуючого Рабана Микиту Тарасовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №309 від 28.02.2013).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Відповідно до п. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Арбітражний керуючий Рабан Микита Тарасович зазначив, що в ході ліквідаційної процедури в процесі інвентаризації майна було з`ясовано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковельський житлово-будівельний комбінат» є власником земельної ділянки площею 0,1077 га., яка розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий №:15:002:0042, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №080654 виданим Ковельською міською радою 31.08.2006.

Зазначена земельна ділянка набута у власність Товариством з обмеженою відповідальністю «Ковельський житлово-будівельний комбінат» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2006 №511.

Державний акт на право власності на землю не є правочином, а є документом, який посвідчує право особи на земельну ділянку, яке набувається на підставі правочинів. Аналогічну правову позицію щодо правової природи Державного акту на право приватної власності на землю викладено у постанові Великої палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16 (5.10. Державний акт - це документ, що посвідчує право на земельну ділянку).

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч.1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до приписів статті 328 ЦК України право власності набувається з підстав, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд

Частиною 1 ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З матеріалів справи встановлено, що 11.12.2015 здійснено державну реєстрацію права на спірне нерухоме майно за Ковельською міською радою, про що свідчить прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області Худик Зоряною Юріївною рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 27042310 від 14.12.2015.

Крім того, Державним реєстратором на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 27042310 від 14.12.2015 було здійснено запис № 12509581 від 11.12.2015 про державну реєстрацію права власності за Ковельською міською радою на земельну ділянку площею 0,1077 га, яка розташована за адресою: провулок АДРЕСА_2 , кадастровий №:15:002:0042.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 18.08.2015 №903/802/15, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.10.2016, розірвано договір № 19 купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2006, яка розташована за адресою: м. Ковель, пров. 40 років Перемоги, АДРЕСА_3 , площею 1077 кв. м, що укладений між Ковельською міською радою та ТОВ "Ковельський ЖБК"; визнано недійсним Державний акт на право власності на землю серії ВЛ № 080654 від 31.08.2006, виданий ТОВ "Ковельський ЖБК" на зазначену земельну ділянку, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 69; скасовано державну реєстрацію Державного акта на право власності на землю серії ВЛ № 080654 від 31.08.2006, виданого ТОВ "Ковельський ЖБК" на земельну ділянку площею 0, 1077 га кадастровий номер :15:002:0042, що знаходиться в АДРЕСА_2 , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 69; зобов`язано ТОВ "Ковельський ЖБК" повернути Ковельській міській раді Волинської області земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Ковель, пров. 40 років Перемоги, 12, площею 1077 кв. м.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.12.2016 касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" задоволено частково, рішення Господарського суду Волинської області від 18.08.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.10.2016 у справі № 903/802/15 скасовано. Справу скеровано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 20.02.2017 в позовних вимогах Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Ковельської міської ради Волинської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельський житлово-будівельний комбінат" про розірвання Договору № 19 купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2006, яка розташована за адресою: м. Ковель, пров. 40 років Перемоги, 12, площею 1077 кв. м, визнання недійсним Державного акту на право власності на землю серії ВЛ №080654 від 31.08.2006, виданого ТОВ "Ковельський ЖБК" на зазначену земельну ділянку, скасування державної реєстрації Державного акта на право власності на землю серії ВЛ №080654 від 31.08.2006, виданого ТОВ "Ковельський ЖБК" та зобов`язання ТОВ "Ковельський ЖБК" повернути зазначену земельну ділянку Ковельській міській раді відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.08.2017 рішення Господарського суду Волинської області від 20.02.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 у справі №903/802/15 залишено без змін.

Відтак, судом встановлено, що підстава набуття ТОВ "Ковельський ЖБК" права власності на спірну ділянку, тобто договір купівлі-продажу недійсним чи розірваним судом не визнано, Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку недійсним не визнано, державна реєстрація Державного акта на право власності на землю не скасована.

Згідно ч. 4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Додатково суд зазначає, що відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі №916/3727/15 вказав, що зі змісту вказаних нормативних приписів вбачається, що лише і виключно власник майна, який фактично позбавлений можливості володіти й користуватися вказаним майном в результаті його незаконного вибуття з володіння за наявності певних умов має право витребувати таке майно із чужого володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Окрім того, витребування майна із чужого незаконного володіння передбачено ст. 16, 387 Цивільного кодексу України виключно як форма захисту права власності, а не як окреме оборотоздатне майнове право.

Відповідно до п.4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 21.08.2018 у справі №902/1722/14, виходячи з аналізу статей 387, 388 ЦК України, власник майна має право звернутися до суду з вимогою про захист права власності шляхом витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Предмет доказування у справах за таким позовом становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-то факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Власник вправі витребувати своє майно від особи, в якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні. Тобто, в першу чергу, на підтвердження наявності в позивача суб`єктивного матеріального права на витребування майна з чужого незаконного володіння, він повинен надати суду відповідні належні докази, що підтверджують його право на зазначене майно.

У зв`язку із наведеним, суд вважає підставною позовну вимогу позивача про витребування з чужого незаконного володіння Ковельської міської ради земельної ділянки та передання її Товариству з обмеженою відповідальністю "Ковельський ЖБК".

Щодо твердження позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 27042310 від 14.12.2015р., прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області Худик Зоряною Юріївною суд зазначає наступне .

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.3 вказаного Закону, державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно із положеннями частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до пункту 13 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Приписами ч.12 ст.30 ГПК України передбачено, що вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо розгляд таких вимог віднесений до юрисдикції господарського суду, розглядаються господарським судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Згідно ч.1 ст.173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійним правочином чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації.

З підстав наведеного суд вважає, що позовна вимога про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:27042310 від 14.12.2015, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області Худик Зоряною Юріївною є похідною вимогою, тобто такою, задоволення якої залежить від вимоги про витребування з чужого незаконного володіння Відповідача земельної ділянки площею 0,1077 га, яка розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий №:15:002:0042 та передання її Позивачу.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що Відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Витребувати з незаконного володіння Ковельської міської ради земельну ділянку площею 0,1077 га, яка розташована в АДРЕСА_2 , кадастровий №:15:002:0042 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковельський житлово-будівельний комбінат".

3. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 27042310 від 14.12.2015р., прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області Худик Зоряною Юріївною .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення

складено 16.09.2019

Суддя М. С. Шум