ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1016/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/1016/19

За позовом: Управління поліції охорони в Одеській області (65074, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 70-А; )

До відповідача: Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (65014, м. Одеса, вул. Пироговська, буд. 6; )

Про стягнення 149396,23 грн.

Представники:

від позивача: Мазуркевич Р.В., представник за довіреністю

від відповідача: Жук І.С., представник за довіреністю

Встановив: Позивач - Управління поліції охорони в Одеській області звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № ГСОО 1038/19 від 10.04.2019р.) до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення 149396,23грн.

Позовні вимоги позивача у справі обґрунтовані неналежним виконання з боку ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №12 про закупівлю послуг за державні кошти від 03.04.2017р. та направлено на стягнення заборгованості у розмірі 149396,23 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.04.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1016/19. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "06" травня 2019 р. о 12:00.
06.05.2019р. до господарського суду Одеської області Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки супровідним листом до матеріалів справи було залучено копії документів.

У судовому засіданні, яке відбулось 06.05.2019р., судом було оголошено перерву по справі до 03.06.2019р. о 10 год. 00 хв.

20.05.2019р. до господарського суду Одеської області від Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшов відзив на позовну заяву. (а.с. 54-92).

30.05.2019р. до господарського суду Одеської області представником позивача було подано відповідь на відзив на позовну заяву. (а.с. 93-97).

30.06.2019р. до господарського суду Одеської області представником позивача було подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Також у поданому клопотанні Управління поліції охорони в Одеській області просило суд витребувати у Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та Міністерства оборони України документи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.06.2019р. справу №916/1016/19 ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "21" червня 2019 р. о 10:00. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 21.06.2019р. о 10:00.

21.06.2019р. до господарського суду Одеської області позивачем подано пояснення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2019р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/1016/19 на 30 днів до 02.09.2019р. Відкладено підготовче засідання на "12" серпня 2019 р. о 11:20. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 12.08.2019р. о 11:20.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2019р. клопотання Управління поліції охорони в Одеській області про витребування доказів задоволено по суті. Витребувано у Міністерства оборони України інформацію щодо того, чи є Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки () правонаступником ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), в разі підтвердження інформації, надати суду відповідні письмові докази, що засвідчують перехід прав та обов`язків до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку з здійсненням правонаступництва.

06.08.2019р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні, яке відбулось 12.08.2019р., судом оголошено протокольну ухвалу в порядку ч.5 ст. 233 ГПК України, відповідно до якої замінено назву відповідача у справі, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з його переформуванням, на Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.08.2019р. закрито підготовче провадження у справі №916/1016/19 за позовом Управління поліції охорони в Одеській області до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення 149396,23 грн. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "09" вересня 2019 р. о 11:30. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 09.09.2019р. о 11:30.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі та просить суд відмовити в їх задоволенні.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача під час розгляду справи, суд встановив.

03 квітня 2017 року між ІНФОРМАЦІЯ_3 (Замовник) та Управлінням поліції охорони в Одеській області (Учасник) було укладеного Договір №12 про закупівлю послуг за державні кошти (надалі Договір), за умовами якого учасник зобов`язується у 2017 році надавати замовникові послуги, зазначені в п. 1.2. Договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 1.2. Договору, найменування (номенклатура, асортимент) послуг: Код ДК 021:20-4 „Охоронні послуги ( а саме: код 79713000-5 „Послуги з охорони об`єктів та особистої охорони; код 79711000-1 „Послуги з моніторингу сигналів тревоги, що надходять з пристроїв охоронної сигналізації). Кількість послуг: згідно з Додатком №1 до Договору.

Згідно до п. 2.1. Договору, Учасник повинен надавати замовнику передбачені цим договором послуги, якість яких відповідає умовам: недопущення розкрадання (крадіжка, грабіж, розбій) сторонніми особами майна на об`єкті, зазначеному в додатку №1 до Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, ціна Договору становить 754601,80 грн., в т.ч. ПДВ 125766,97 грн. Ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін. (п. 3.2. Договору).

Умовами п. 4.1. Договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати замовником наданих послуг. Оплата за надані учасником за цим Договором послуги здійснюється замовником, щомісячно, на підставі акту приймання-передачі послуг за відповідний календарний місяць, не пізніше 5-го числа наступного календарного місяця. Оплата за послуги здійснюється в національній валюті України. До розрахунку додається акт приймання-передачі послуг за відповідний календарний місяць. (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору, строк (термін) надання послуг з 03.04.2017р. по 31.12.2017р. включно.

Згідно до п. 6.1.1. та п. 6.2.1. Договору, замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги. Приймати надані послуги згідно з актом приймання-передачі послуг, що складається в кінці кожного календарного місяця.

Умовами п. 6.3.1. та п. 6.3.2. Договору визначено, що учасник зобов`язаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим Договором, забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам, установленим розділом ІІ цього Договору.

Положеннями п. 10.1. Договору сторонами було узгоджено, що цей Договір набирає чинності з 03 квітня 2017р. та діє по 31 грудня 2017р.

Відповідно до п. 11.1. Договору, усі повідомлення, направлені сторонами одна одній у зв`язку з цим Договором, повинні бути здійснені у письмовій формі і мають вважатися поданими належним чином, якщо вони направлені листом з повідомленням про одержання його адресатом, телеграфом, засобами факсимільного зв`язку, або доставлені і вручені особисто за вказаними юридичними адресами сторін. У невідкладних випадках повідомлення може бути передане стороною іншій стороні по факту з одночасним дублюванням його з дотримання викладених вище вимог. Зобов`язання сторін за цим Договором припиняються їх повним виконанням, проведеними належним чином. (п. 11.2. Договору).

Ґрунтуючи заявлені вимоги, позивачем було зазначено суду, що відповідно до пункту 1 розділу III Інструкції про організацію і здійснення матеріально-побутового та іншого забезпечення військових прокуратур, що затверджена спільним наказом Міністерства оборони України та Генеральної прокуратури України від 18.03.2016 року №148/122, охорона військових прокуратур здійснюється органами поліції охорони відповідно до вимог чинного законодавства. Пунктом 3 розділу III Інструкції передбачено, що: «Охорона об`єктів військових прокуратур здійснюється шляхом укладання уповноваженими Міністерством оборони України органами військового управління відповідно до територіального розподілу військових прокуратур за гарнізонами з органами поліції охорони в інтересах військових прокуратур відповідних договорів щодо охорони визначених об`єктів військових прокуратур.

Об`єкти охорони та графік здійснення охорони на цих об`єктах були визначені у Дислокації „Об`єкта (додаток № 1 до Договору), відповідно до якої: Перший об`єкт охорони ~ Військова прокуратура Білгород-Дністровського гарнізону (одноповерхова будівля), розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Пушкінська, 11: фізична охорона - один пост (один охоронник) з режимом надання послуг: робочі та передвихідні дні (понеділок-п`ятниця) - 8 годин на добу; передсвяткові дні - 7 годин на добу; вихідні дні (субота-неділя), святкові дні - послуги не надаються; технічна охорона - щоденно у цілодобовому (24 години) режимі; на сигнали тривоги реагує озброєний наряд поліції; Другий об`єкт охорони - Військова прокуратура Одеського гарнізону (другий поверх п`ятиповерхової адміністративної будівлі), розташована за адресою: м. Одеса, вул. Армійська, 18: фізична охорона - один пост (один охоронник) щоденно у цілодобовому (24 години) режимі; технічна охорона щоденно у цілодобовому (24 години) режимі; на сигнали тривоги реагує озброєний наряд поліції.

Зазначені вище об`єкти з майном були передані позивачу під охорону з 09.00 годин 03 квітня 2017 року, про що було складено та підписано Акт виставлення поста поліції УПО по охороні Військової прокуратури від 03.04.2017 року та Акт виставлення поста охорони УПО від 03.04.2017 року.

Позивачем було зазначено суду, що п. 10.1. Договору було передбачено, що Договір набирає чинності з 03.04.2017р. та діє по 31.12.2017 року включно та зазначено суду, що за проханням керівництва ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2018 року, тобто безперервно. Позивач продовжував здійснювати охорону приміщень військових прокуратур Одеського та Білгород-Дністровського військових гарнізонів на тих же умовах, що були закріплені у Договорі № 12 від 03 квітня 2017 року.

Однак, як зазначає позивач, відповідач на початку 2018 року оплату охорони не здійснював, і в той же час лист щодо зняття об`єктів з-під охорони на адресу позивача не надсилав. В зв`язку з цим, позивачем нарочним був доставлений 22.02,2018 року на адресу відповідача лист від 22.02.2018р. № 632/43/35/02-2018, у вказаному листі позивач повідомляв відповідача стосовно того, що з 24.00 годин 23 лютого 2018 року позивач припиняє здійснювати фізичну та технічну охорону об`єктів військових прокуратур Білгород-Дністровського гарнізону та Одеського гарнізону. У вказаному листі було звернуто увагу відповідача на необхідність вжиття заходів щодо здійснення оплати за послуги, надані у період з 01.01.2018 року по 23.02.2018 року.

Позивачем було зазначено, що на теперішній час відповідачем залишаються не оплаченими послуги охорони за період з01.01.2018 року по 23.02.2018 року, включно, на загальну суму 149 396 грн. 23 коп.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених вимог позивача, зазначав суду наступне.

Відповідач вважає, що позовна вимога Управління поліції охорони в Одеській області про стягнення з 149396 грн. 23 коп. боргу є безпідставною в повному обсязі, що в свою чергу обґрунтовано наступним.

Як вбачається з наявних матеріалів, між ІНФОРМАЦІЯ_3 та Управлінням поліції охорони в Одеській області 03.04.2017р. було укладено Договір №12 про закупівлю послуг за державні кошти, за умовами якого Управління поліції охорони в Одеській області зобов`язувалось у 2017р. надавати послуги за кодом ДК 021:2015 - 79710000-4 „Охоронні послуги.

Також було зазначено суду, що згідно п. 5.1. Договору вбачається, що Управління поліції охорони в Одеській області та ІНФОРМАЦІЯ_2 дійшли згоди про період надання послуг, а саме про те, що строк (термін) надання послуг з 03.04.2017р. по 31.12.2017р. включно.

Відповідач зазначає, що 23.02.2018р. між ІНФОРМАЦІЯ_3 та Управлінням поліції охорони в Одеській області було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 12 від 03.04.2017 року, у зв`язку зі зміною розрахункового рахунку Управління поліції охорони в Одеській області. При цьому, згідно п. 2 зазначеної додаткової угоди, всі інші умови Договору залишаються незмінними і Сторони підтверджують свої зобов`язання по ним. Таким чином, фактично ІНФОРМАЦІЯ_2 та Управління поліції охорони в Одеській області спільно підтвердили те, що надання послуг, зазначених у п. 1.2. Договору № 12 від 03.04.2017 року, буде здійснено у 2017 році у строк з 03.04.2017 року по 31.12.2017р., включно.

Також, про виконання зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виникли на основі Договору № 12 від 03.04.2017 року свідчить наступне: згідно Акту прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ОД-0276472 від 15.05.2017 року, Управління поліції охорони в Одеській області згідно Договору № 12 від 03.04.2017 року виконало в квітні 2017р. послуги охорони для ІНФОРМАЦІЯ_1 вартість яких складає 77338,88 грн. Згідно відмітки Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, оплату за цим Актом було проведено 17.05.2017 року; згідно Акту прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ОД-0276675 від 26.06.2017 року, Управління поліції охорони в Одеській області згідно Договору № 12 від 03.04.2017 року виконало в травні 2017 року послуги охорони для ІНФОРМАЦІЯ_1 вартість яких складає 84798,78 грн. Згідно відмітки Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, оплату за цим Актом було проведено 30.06.2017 року; згідно Акту прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ОД-0290048 від 20.07.2017 року, Управління поліції охорони в Одеській області згідно Договору № 12 від 03.04.2017 року виконало в червні 2017 року послуги охорони для ІНФОРМАЦІЯ_1 вартість яких складає 82543,26грн. Згідно відмітки Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, оплату за цим Актом було проведено 25.07.2017 року; згідно Акту прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ОД-0315588 від 23.08.2017 року, Управління поліції охорони в Одеській області згідно Договору № 12 від 03.04.2017 року виконало в липні 2017 року послуги охорони для ІНФОРМАЦІЯ_1 вартість яких складає 85545,15 грн. Згідно відмітки Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, оплату за цим Актом було проведено 31.08.2017 року; згідно Акту прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ОД-0329793 від 18.09.2017 року, Управління поліції охорони в Одеській області згідно Договору № 12 від 03.04.2017 року виконало в серпні 2017 року послуги охорони для ІНФОРМАЦІЯ_1 вартість яких складає 86125,66 грн. Згідно відмітки Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, оплату за цим Актом було проведено 22.09.2017 року; згідно Акту прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ОД-0343300 від 28.09.2017 року, Управління поліції охорони в Одеській області згідно Договору № 12 від 03.04.2017 року виконало в вересні 2017 року послуги охорони для ІНФОРМАЦІЯ_1 вартість яких складає 83289,63 грн. Згідно відмітки Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, оплату за цим Актом було проведено 29.09.2017 року; згідно Акту прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ОД-0343549 від 03.11.2017 року, Управління поліції охорони в Одеській області згідно Договору № 12 від 03.04.2017 року виконало в жовтні 2017 року послуги охорони для ІНФОРМАЦІЯ_1 вартість яких складає 85462,22 грн. Згідно відмітки Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, оплату за цим Актом було проведено 10.11.2017 року; згідно Акту прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ОД-0370557 від 27.11.2017 року, Управління поліції охорони в Одеській області згідно Договору № 12 від 03.04.2017 року виконало в листопаді 2017 року послуги охорони для ІНФОРМАЦІЯ_1 вартість яких складає 83953,07 грн. Згідно відмітки Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, оплату за цим Актом було проведено 28.11.2017 року; згідно Акту прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ОД-0384373 від 19.12.2017 року. Управління поліції охорони в Одеській області згідно Договору № 12 від 03.04.2017 року виконало в грудні 2017 року послуги охорони для ІНФОРМАЦІЯ_1 вартість яких складає 85545,15 грн. Згідно відмітки Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області оплату за цим Актом було проведено 20.12.2017 року.

Зазначена загальна сума усіх платежів за надані послуги, в розмірі 754601грн. 80 коп., відповідає визначеній у п.3.1 ціні Договору № 12 від 03.04.2017 року, яка складає 754601 грн. 80 коп. При цьому відповідач звертає увагу на те, що вимоги Договору № 12 від 03.04.2017 року не передбачали збільшення ціни цього Договору. Додаткові угоди щодо збільшення ціни даного Договору між сторонами не укладались.

Виходячи з наведеного, за позицією відповідача, вбачається те, що відповідачем були виконані усі зобов`язання, які в нього виникли внаслідок укладення Договору № 12 від 03.04.2017 року.

Відповідачем було звернуто увагу суду та зазначено, що згідно листа Департаменту поліції охорони Національної поліції України від 20.12.2018 року № 6139/43/01-2018, Департамент поліції охорони вказує на те, що за вказаним вище договором (мається на увазі Договір № 12 від року) борг за 2017 рік відсутній. Зазначені обставини свідчать про виконання відповідачем усіх визначених Договором № 12 від 03.04.2017 року зобов`язань протягом строку дії вказаного Договору.

Відповідачем пояснює, що не зважаючи на те, що Договір № 12 від 03.04.2017 року передбачав надання послуг виключно у 2017 році, та те, що цей договір чітко встановлював період надання послуг з 03.04.2017р. по 31.12.2017р. включно, не зважаючи не те, що вказаний договір не передбачав автоматичної пролонгації його дії після закінчення строку його дії, та вже фактично у 2018 році припинив свою дію, Управління поліції охорони в Одеській області за власним рішенням та за відсутністю відповідного укладеного договору на 2018 рік, не повідомляючи про продовження здійснення охорони, продовжило здійснювати у період з 01.01.2018р. по 23.02.2018р. охорону приміщень Військової прокуратури Білгород- Дністровського та Одеського гарнізону.

Також відповідачем було повідомлено суд, що військова прокуратура Білгород-Дністровського гарнізону та військова прокуратура Одеського гарнізону розташовані за іншою адресою, ніж був розташований ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначені військові прокуратури є окремими юридичними особами, які не підпорядковувались ІНФОРМАЦІЯ_4 та не були його структурними підрозділами, отже, до часу отримання військкоматом листа Управління поліції охорони в Одеській області від 22.02.2018 року № 632/43/35/02-2018 про зняття постів охорони, ІНФОРМАЦІЯ_2 не знав та не міг знати про те, що Управління поліції охорони в Одеській області за власним рішенням та за відсутністю відповідного укладеного договору на 2018 рік, не повідомляючи про продовження здійснення охорони, продовжило здійснювати у період з 01.01.2018 року по 23.02.2018 року охорону приміщень вищезазначених прокуратур.

В свою чергу, як зазначає відповідач, посилання позивача на наявність начебто прохання керівництва ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2018 року подовжувати здійснювати охорону приміщень військових прокуратур Одеського та Білгород-Дністровського гарнізонів на тих же умовах, що були закріплені у Договорі №12 від 03.04.2017 року, не може свідчити про наявність визначеного та погодженого між сторонами у належний спосіб зобов`язання.

Більш того, позивач вказуючи на наявність такого прохання з боку керівництва ІНФОРМАЦІЯ_1 , жодним чином не вказує, хто саме та коли його висловив, та які докази підтверджують наявність такого прохання. За відсутністю зазначених доказів, зазначене твердження позивача відповід вважає недостовірним та надуманим.

Відповідачем вказано, що військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 не висловлював жодного прохання щодо продовження здійснювання з 01.01.2018р. охорони приміщень військових прокуратур Одеського та Білгород-Дністровського гарнізонів на тих же умовах, що були закріплені у Договорі № 12 від 03.04.2017 оку.

Крім того, про неможливість наявності такого прохання свідчить також те, що згідно вимог чинного законодавства України, орган державної влади не може укладати договір в усному порядку.

Як зазначає відповідач, за відсутністю у ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язання з оплати послуг охорони у період, починаючи з 01.01.2018 року по 23.02.2018 року, цілковито безпідставно та помилково вважати те, що військкомат не виконав умови зобов`язання.

Відповідачем не було допущено жодного порушення зобов`язання. Таким чином, твердження заявника - Управління поліції охорони в Одеській області про те, що відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України, на думку відповідача, є необгрунтованими та безпідставними.

Відповідач зазначає, що Управління поліції охорони в Одеській області посилаючись у своєму позові на вимоги ч. 2. ст. 625 ЦК України, в якості однієї з підстав для задоволення свого позову, жодним відповідним чином на підтвердило відповідними доказами факт виникнення у відповідача прострочення виконання грошового зобов`язання, Управління поліції охорони Одеської області не надало до суду жодного доказу наявності в ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язання з оплати за період, починаючи з 01.01.2018 року по 23.02.2018 року за здійсненням Управлінням поліції охорони Одеської області фізичної та технічної охорони приміщень військових прокуратур Одеського та Білгород-Дністровського гарнізонів.

Як вказує відповідач, фактичне здійснення Управлінням поліції охорони в Одеській області за власним рішенням та за відсутністю відповідного укладеного договору між сторонами на 2018 рік продовження у період з 01.01.2018 року по 23.02.2018 року охорони приміщень Військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону та Військової прокуратури Одеського гарнізону свідчить про недодержання Управлінням поліції охорони в Одеській області вимог ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України.

Управлінням поліції охорони в Одеській області не було вжито усіх заходів, необхідних для належного виконання ним зобов`язання визначеного умовами Договору №12 від 03.04.2017р., зокрема в частині, що стосується строку надання послуг охорони.

Управлінням поліції охорони в Одеській області не було припинено надання послуг після закінчення строку дії Договору № 12 від 03.04.2017р. Крім того, приймаючи самостійне власне рішення та за відсутністю відповідного укладеного договору на 2018 рік, Управлінням поліції охорони в Одеській області продовжуючи здійснення охорони, фактично не враховувало інтереси другої сторони - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так виходячи з того, що Договір № 12 від 03.04.2017р. не було пролонговано на 2018 рік, а також з того, що новий договір між сторонами стосовно надання послуг з охорони у 2018 році укладено не було, вбачається те, що в ІНФОРМАЦІЯ_1 з поважної причини був відсутній інтерес в отриманні від Управлінням поліції охорони в Одеській області послуг у 2018 році, зокрема у період починаючи з 01.01.2018 року по 23.02.2018 року.

На підставі викладеного так зазначено, відповідач заперечує проти заявлених вимог позивача в повному обсязі та просить суд відмовити в їх задоволенні .

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача під час розгляду справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 03 квітня 2017р. між ІНФОРМАЦІЯ_3 та Управлінням поліції охорони в Одеській області було укладеного Договір №12 про закупівлю послуг за державні кошти, за умовами якого учасник зобов`язується у 2017 році надавати замовникові послуги, зазначені в п. 1.2. Договору, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Судом також встановлено, що відповідно до п. 5.1. Договору, строк (термін) надання послуг з 03.04.2017р. по 31.12.2017р. включно.

Також, умовами п. 6.3.1. та п. 6.3.2. Договору визначено, що учасник зобов`язаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим Договором, забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам, установленим розділом ІІ цього Договору.

Положеннями п. 10.1. Договору сторонами було узгоджено, що цей Договір набирає чинності з 03 квітня 2017р. та діє по 31 грудня 2017р.

Аналізуючи укладений між позивачем та відповідачем Договір №12 про закупівлю послуг за державні кошти від 03.04.2017р. суд зазначає, що даний договір було укладено між сторонами, з визначенням відповідних зобов`язань та умов, строком до 31 грудня 2017р.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Приписами ч.ч. 2,3 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Як встановлено судом, правовідносини між позивачем та відповідачем за Договором №12 про закупівлю послуг за державні кошти від 03 квітня 2017р. є припиненими, у зв`язку з закінченням строку дії укладеного між ними правочину.

Після закінчення строку дії Договору №12 про закупівлю послуг за державні кошти від 03.04.2017р. між сторонами не було укладеного правочину щодо погодження терміну дії договору.

Крім того, суд зазначає, що дослідивши положення Договору №12 про закупівлю послуг за державні кошти від 03.04.2017р., судом встановлено, що його умови не передбачаються автоматичної пролонгації такого договору.

Судом встановлено, що за час дії Договору №12 про закупівлю послуг за державні кошти від 03.04.2017р. відповідачем було здійснено оплату наданих позивачем послуг в повному обсязі.

Предметом же заявлених позовних вимог у даній справі є стягнення боргу з відповідача за Договором №12 про закупівлю послуг за державні кошти від 03.04.2017р. за період з 01.01.2018р. по 23.02.2018р., включно, у розмірі 149396,23 грн.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління поліції охорони в Одеській області про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 149396,23 грн. за Договором №12 про закупівлю послуг за державні кошти від 03.04.2017р. за період з 01.01.2018р. по 23.02.2018р. не підлягають задоволенню судом, у зв`язку з їх не відповідністю фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, недоведеністю та безпідставністю, у зв`язку з чим, в задоволенні позову судом відмовляється.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд приходить до висновку щодо відмову у задоволенні позовної заяви Управління поліції охорони в Одеській області до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про стягнення 149396,23 грн. в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2240,94 грн. покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог Управління поліції охорони в Одеській області відмовити повністю.

2.Витрати по сплаті судового збору у розмірі 2240,94 грн. покласти на позивача.

Повний текст рішення складено 18 вересня 2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Суддя Т.Г. Д`яченко