УХВАЛА

19 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/7036/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 у справі

за позовом Національного банку України

до Приватного акціонерного товариства ?Науково-дослідний інститут автоматизації промисловості?,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство Комерційний банк ?Приватбанк?,

про стягнення 139 032 000 грн,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 у справі № 910/7036/18, подана 11.09.2019 через Північний апеляційний господарський суд.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 910/7036/18 і в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 у справі № 910/7036/18 повернуто ОСОБА_1 як третій особі з самостійними вимогами щодо предмета спору позовну заяву з доданими документами на підставі частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржив її до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з підстав, що до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та доказів направлення копії апеляційної скарги третій особі листом з описом вкладення. Вказаною ухвалою надано скаржнику строк, не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується отримання ОСОБА_1 ухвали Північного апеляційного господарського суду про залишення апеляційної скарги без руху від 11.07.2019 у справі № 910/7036/18 - 23.07.2019. Отже, перебіг строку, встановленого судом для усунення недоліку, розпочався з наступного дня - 24.07.2019 і закінчився - 02.08.2019.

У свою чергу апелянтом було подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій зазначено, що згідно інформації, яка міститься на офіційному сайті Акціонерного товариства Комерційний банк ?Приватбанк?, адресою для кореспонденції товариства є: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30, куди і направлялась копія апеляційної скарги.

Разом з тим у заяві про усунення недоліків, ОСОБА_1 просив суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги, до ухвалення судового рішення у даній справі. При цьому необхідність відстрочення сплати судового збору апелянтом жодним чином не обґрунтовано.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто з тих підстав, що скаржником у строк, встановлений судом, не було усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду про залишення скарги без руху від 11.07.2019, а саме - не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

За правилами пункту 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За змістом пункту 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_1 звернувся до касаційного суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 про повернення апеляційної скарги, а справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції для подальшого розгляду.

Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм Господарського процесуального кодексу України під час прийняття оскаржуваної ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За змістом частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд керувався положеннями частини 2 статті 260 та частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з яких апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо заявник апеляційної скарги не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в строк, встановлений судом.

Відтак касаційний суд не може ставити під сумнів законність ухвали апеляційного господарського суду лише через те, що скаржник вважає її незаконною.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 у справі № 910/7036/18 та відмову у відкритті касаційного провадження, адже у цій справі правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Окрім того Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що повернення оскаржуваною ухвалою апеляційної скарги не перешкоджає ОСОБА_1 повторному зверненню з нею до апеляційного суду після усунення недоліків.

Разом з тим, Суд враховує численні недоліки поданої касаційної скарги та вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Керуючись статтями 233, 234, 235, пунктом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 у справі № 910/7036/18.

2. Матеріали касаційної скарги на 20 (двадцяти) аркушах повернути скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

К. М. Пільков