ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/9104/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М.,

представників учасників справи:

позивача - Коростенського В.В.,

відповідача - Вангородської Г.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлінг Інг.»

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2018

постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2019

зі справи № 910/9104/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГ Простір»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлінг Інг.»

про визнання договору недійсним.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «АГ Простір» (далі - ТОВ «АГ Простір») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюлінг Інг.» (далі - ТОВ «Бюлінг Інг.») договору поставки від 31.12.2016 № БК110/301216 (далі - Договір).

2. Позивач зазначає, що Договір суперечить вимогам частини третьої статті 92, частин першої, третьої, п`ятої статті 203, частин першої та третьої статті 215 Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) у зв`язку з незаконною домовленістю генерального директора ТОВ «Бюлінг Інк.» Іванова В .В. в особі та директора ТОВ «АГ Простір» Сироїда А.П. та у власних інтересах цих осіб. Договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків.

Стислий виклад судових рішень

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2018 (суддя Підченко Ю.О.) у задоволенні позову відмовлено.

4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 (колегія суддів: Дикунська С.Я., Мальченко А.О., Жук Г.А.) рішення суду першої інстанції залишено без змін.

5. У судових рішеннях зазначено, що у справі відсутні докази домовленості генерального директора Іванова В.В. з уповноваженою особою контрагента щодо укладення Договору не в інтересах ТОВ «Бюлінг Інк.», а у власних інтересах та/або в інтересах компанії ТОВ «АГ Простір».

Стислий виклад вимог касаційної скарги

6. Позивач просить рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Аргументи учасників справи

Аргументи позивача, зазначені в касаційній скарзі

7. Позивач стверджує, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення статей 92, 203, 215 ЦК України та порушили приписи статей 2, 7, 13, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

8. Суди у спорі зі справи не застосували норму, яка підлягала застосуванню - статтю 232 ЦК України. Однак у справі наявні докази того, що директор ТОВ «АГ Простір» Сироїд А.П. одночасно працював у ТОВ «Бюлінг Інк.», яким керував генеральний директор Іванов В.В . , отже, Сироїд А.П. виконував вказівки свого керівника, зокрема щодо укладання Договору. Зазначені особи зі зловмисною домовленістю підписали Договір щоб особисто отримати неправомірну вигоду від перепродажу з націнкою товарів клієнтам ТОВ «Бюлінг Інк.» через ТОВ «АГ Простір» та всупереч інтересам ТОВ «Бюлінг Інк.». Доказом цього є численні договори, укладені з третіми особами. Проте товар завжди відвантажувався зі складу позивача.

9. Внаслідок перепродажу ТОВ «Бюлінг Інк.» власного товару через ТОВ «АГ Простір», ТОВ «Бюлінг Інк.» недоотримало дохід (зазнало збитків), а ТОВ «АГ Простір» отримало неправомірну вигоду.

10. Отже, суди першої та апеляційної інстанції не застосували статті 232, 237. 239 ЦК України та порушили зазначені норми процесуального права.

Аргументи відповідача, зазначені у відзиві на касаційну скаргу

11. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу після визначеного в ухвалі Касаційного господарського суду строку до 26.07.2019. Згідно з відміткою поштового відділення відзив на касаційну скаргу було надіслано 09.08.2019.

12. Відповідно до частини другої статті 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

13. 31.12.2016 ТОВ «Бюлінг Інк.» як постачальник та ТОВ «АГ Простір» як покупець уклали Договір. Відповідно до умов Договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцеві товарно-матеріальні цінності (товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар. За домовленістю сторін постачальник може надавати покупцю послуги з технічного та сервісного обслуговування сільськогосподарської техніки та обладнання.

14. Сторони погодили, зокрема, такі умови щодо предмета Договору, строків та порядку поставки товару та його оплати:

ціна, найменування, одиниці виміру, загальна кількість товару, а також його асортимент, номенклатура тощо вказуються в рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною Договору (пункт 2.1);

ціна за одиницю товару, що поставляється за Договором, визначається в рахунках-фактурах. Зміна ціни товару після виконання Договору не допускається. Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється згідно з рахунками-фактурами (пункти 3.1 - 3.3);

покупець формує та надає постачальнику усне або письмове замовлення на товар із зазначенням асортименту, необхідної кількості щодо кожної із позицій та бажані строки поставки товару. Товар поставляється партіями, поставка кожної партії товару здійснюється в строк, кількості та асортименті, що остаточно узгоджуються сторонами в замовленнях;

розрахунки здійснюються переказом грошових коштів на банківський рахунок постачальника в національній валюті України. Покупець попередньо оплачує 100 % вартості товару, якщо інші умови не зазначені в замовленні. Оплата здійснюється протягом п`яти банківських дні з моменту отримання покупцем рахунку-фактури. Постачальник надсилає (передає) покупцеві оригінал рахунку-фактури або його копію за допомогою факсимільного або електронного зв`язку (пункти 6.1- 6.3);

покупець приймає товар за кількістю та якістю згідно з транспортними та супровідними документами (пункт 7.1);

відповідно до пункту 12.1 Договору він вважається укладеним та набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2018.

15. ТОВ «АГ Простір» створене та зареєстроване відповідно до закону.

16. Генеральний директор ТОВ «Бюлінг Інк.» Іванов В.В. на момент підписання Договору мав повноваження укладати господарські договори відповідно до Статуту цього товариства.

17. Згідно з пунктом 11.9. Статуту ТОВ «Бюлінг Інк.» у редакції від 18.11.2016 генеральний директор має право вчиняти від імені товариства будь-які юридичні дії, а саме: вирішувати питання, пов`язані з укладанням договорів/контрактів та забезпечення їх виконання.

18. Статутом передбачено, що до компетенції генерального директора віднесені питання діяльності товариства, якщо вони не належать до виключної компетенції зборів.

Касаційний розгляд справи

19. У зв`язку з перебуванням судді Селіваненка В.П. на лікарняному склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 31.07.2019, який наявний в матеріалах справи.

20. 01.08.2019 розгляд касаційної скарги відкладено на 12.09.2019.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. АКТИ ЗАСТОСУВАННЯ ПРАВА

Цивільний кодекс України:

21. Частина третя статті 92

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

22. Частина перша статті 203

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

23. Частина третя статті 203

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

24. Частина п`ята статті 203

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

25. Частина перша статті 215

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

26. Частина третя статті 215

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

27. Стаття 232

Правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним (частина перша).

Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв`язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між (частина друга).

Господарський процесуальний кодекс України від 06.11.1991 N 1798-XII у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VII:

28. Частина перша статті 2

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

29. Стаття 7

Правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

30. Частина перша статті 73

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

31. Частина перша статті 74

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

32. Стаття 86

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

33. Частина п`ята статті 236

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

34. Частина перша статті 300

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

35. Частина друга статті 300

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

36. Пункт 3 частини першої статті 308

Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

37. Частина третя статті 310

Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій

38. Касаційний господарський суд відповідно до припису статті 300 ГПК перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах вимог касаційної скарги на підставі встановлених фактичних обставин справи. Отже, Верховний Суд не бере до уваги доводи, які стосуються переоцінки доказів у справі.

39. Попередні судові інстанції з`ясували, що позивач просить визнати Договір недійсним відповідно до частин 1, 3, 5 статті 203, частин 1, 3 статті 215 ЦК України відсутні.

40. Суди, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, не здійснили оцінки обставин щодо відсутності підстав для визнання Договору недійсним згідно із зазначеними нормами, а саме:

відсутній висновок, чи зміст правочину не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша статті 203 ЦК України);

не відображено в судових рішеннях, чи волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі (частина третя статті 203 ЦК України).

41. Суди зазначили про відсутність підстав вважати, що Договір не спрямований на реальне настання правових наслідків, які ним обумовлені. Тобто зазначили, що немає підстав недійсності Договору, визначених частиною п`ятою статті 203 ЦК України. Проте судами не вказали обставин, на підставі яких вони дійшли цього висновку.

42. У судових рішеннях не зазначені докази, на які спирається позивач, стверджуючи, що в момент вчинення правочину (підписання Договору) сторонами порушені вимоги, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою статті 203 ЦК України. Водночас суди не вказали, які з цих доказів вони вважають неналежними, недопустимими, недостовірними або недостатніми.

43. Суди дійшли висновку, що сторони Договору не мали обмежень щодо укладення такого роду господарських договорів. Проте в судових рішеннях зазначені лише фактичні дані щодо повноважень генерального директора ТОВ «Бюлінг Інк.» Іванова В.В. відповідно до Статуту цього товариства.

44. Попередні судові інстанції з різних підстав дійшли висновку про відмову у визнанні Договору недійсним відповідно до статті 232 ЦК України внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, але, зокрема, в постанові суду апеляційної інстанції є висновок щодо недоведення домовленості та укладення спірного Договору виконавчим органом позивача - генеральним директором Івановим В.В., у власних інтересах та/або в інтересах компанії ТОВ «АГ Простір». Відповідний висновок щодо представника ТОВ «АГ Простір» відсутній.

45. Суд відповідно до положень ГПК України зобов`язаний оцінити належність допустимість, достовірність та достатність доказів у справі з огляду на їх зміст, вимоги закону та умови договорів та зробити обґрунтований висновок щодо доведеності або недоведеності обставин справи, які входять до предмета доказування

46. Суди першої та апеляційної інстанції не дослідили та не оцінили зібраних у справі доказів, чим порушили приписи статей 73, 74, 86 ГПК України, що відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

47. З огляду на зазначене Касаційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

48. Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

49. Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прав і обов`язків сторін, і залежно від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами судового розгляду.

Судові витрати

50. За результатами нового розгляду має бути вирішено питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюлінг Інг.» задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 зі справи № 910/9104/18 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк
Суддя І. Колос
Суддя Т. Малашенкова