УХВАЛА

м. Київ

18.09.2019Справа № 910/12703/19

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна промислова компанія" (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 3-Г)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" (03189, м. Київ, вул. Ломоносова, 75-А, офіс 129)

про стягнення 1 866 626,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Південна промислова компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічна компанія "Метрополія" про стягнення 1 866 626,76 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення її заявнику, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частинами 1, 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, процесуальне представництво юридичною особи може здійснюватись як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи за довіреністю.

В порядку самопредставництва юридична особа може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

В пункті 6 Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України зазначається, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Відповідно особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Частиною 1 статті 58 встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 №1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)".

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону № 1401) представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Отже, з 01.01.2019 представництво у суді першої інстанції, у провадженнях, розпочатих після 30.09.2016, має здійснюватися адвокатом. При цьому підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Виняток встановлено у частині 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Оскільки дана справа не є малозначною (ціна позову 1 866 626,76 грн), позивач, який є юридичною особою, може брати участь у судовому процесі з 01.01.2019 особисто (через керівника) або через представника, яким може бути виключно адвокат.

Частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з частиною 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Дослідивши зміст позовної заяви, судом встановлено, що остання підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна промислова компанія" ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності від 06.09.2019.

При цьому, у вищевказаній довіреності не зазначено та до позовної заяви не надано жодних доказів на підтвердження того, що станом на дату подання позову у представника ОСОБА_2 наявне право на заняття адвокатською діяльністю (копії посвідчення адвоката та/або свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копії договору про надання правової допомоги).

Таким чином, на момент розгляду позовної заяви у суду відсутні достеменні та актуальні відомості щодо наявності або відсутності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становищу якої не вказано.

З огляду на наведене, оскільки особою, яка звертається з позовом, не дотримано вимог частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, що є імперативними нормами, стосовно підписання уповноваженим представником позовної заяви, яка ним подається, вказане є підставою для повернення позовної заяви на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, суд наголошує, що відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Південна промислова компанія".

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 35 аркушах.

Ухвала набирає законної сили 18.09.2019 та може бути оскаржена в порядку передбаченому ст. 256 ГПК України.

Суддя Л. Г. Пукшин