РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2019Справа № 910/9104/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий будинок «Кераміст»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15»

про стягнення 25 589,87 грн.

представники сторін:

від позивача Чупріна О.Ю. член Дирекції з загальних питань та правового забезпечення діяльності товариства за протоколом № 1 від 19.01.2018;

від відповідача не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавничий будинок «Кераміст» (далі - ТОВ «Видавничий будинок «Кераміст», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» (далі - ТОВ «ОПТТОРГ-15», відповідач) про стягнення 25 589,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його обов'язку оплатити роботи, виконані позивачем на підставі договору на виконання робіт з виготовлення (друку) поліграфічної продукції № 1707066/1 від 25.07.2017.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 25 589,87 грн, з яких: 22 563,96 грн. - основний борг, 798,51 грн - 3% річних, 2 227,40 грн - інфляційна складова боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2019, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі № 910/9104/19 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.08.2019.

21.08.2019 та 22.08.2019 (повторно) до суду надійшло надане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2019 відкладено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 12.09.2019.

02.09.2019 до суду надійшли подані позивачем пояснення, в яких останній вказав, що відповідач на момент подання цих пояснень не здійснював повну або часткову оплату заборгованості перед позивачем.

У судовому засіданні 12.09.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом надати відзив не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 12.09.2019 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

25.07.2017 між ТОВ «Видавничий будинок «Кераміст» (друкарня) та ТОВ «ОПТТОРГ-15» (замовник) був укладений договір договору на виконання робіт з виготовлення (друку) поліграфічної продукції № 1707066/1 (далі - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, друкарня за дорученням замовника приймає на себе зобов'язання по своєчасному і якісному виконанню робіт з виготовлення (друку) поліграфічної продукції (далі - роботи) (Код послуг ДК 016:2010 - 18.12) на підставі переданого замовником оригінал-макету відповідно до технічних вимог до макету видання, розміщеному на офіційному сайті друкарні: http://www.keramist.com.ua/docs.

В комплекс робіт входить: прийом файлів оригінал-макету поліграфічної продукції на носії замовника, електронною поштою за допомогою мережі Інтернет, кольороподіл, виготовлення типографських форм, виготовлення накладу поліграфічної продукції, упаковка в пачки стандартизованої маси (близько 7 кг).

Положеннями п. 1.2 договору на замовника покладений обов'язок прийняти і оплатити виконані роботи з виготовлення (друку) поліграфічної продукції відповідно до умов цього договору.

Відповідно п. 2.2 договору сформована вартість виготовлення поліграфічної продукції виставляється замовникові у вигляді рахунку-фактури. Оплата даного рахунку проводиться замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок друкарні на умовах стовідсоткової передплати, що підтверджує готовність замовника розмістити замовлення.

Згідно з п. 2.3 договору датою платежу вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок друкарні.

Судом встановлено, що позивач виконав, а відповідач прийняв виконання робіт на загальну суму 1 199 024,70 грн, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт №№К-00004080, К-00004081 від 25.07.2017, № К-00004187 від 28.07.2017, № К-00004352 від 07.08.2017, №№ К-00004379, К-00004404 від 08.08.2017, №№ К-00004529, К-00004528 від 15.08.2017, №№ К-00004664, К-00004662 від 21.08.2017, № К-00004776 від 28.08.2017, №№ К-00004936, К-00004937 від 04.09.2017, №№ К-00005099, К-00005097 від 11.09.2017, №№ К-00005151, К-00005152 від 12.09.2017, № К-00005447 від 26.09.2017, № К-00005446 від 28.09.2017, №№ К-00005811, К-00005812 від 11.10.2017, № К-00006190 від 26.10.2017, № К-00006219 від 27.10.2017, № К-00006312 від 01.11.2017, № К-00006467 від 08.11.2017, № К-00007104 від 06.12.2017, №№ К-00000073, К-00000074 від 05.01.2018, № К-00000512 від 29.01.2018, № К-00000709 від 07.02.2018, № К-00001118 від 26.02.2018, № К-00001446 від 14.03.2018, № К-00001554 від 20.03.2018, № К-00001686 від 26.03.2018, № К-00002086 від 11.04.2018, № К-00002190 від 17.04.2018, № К-00002316 від 20.04.2018, №№ К-00002395, К-00002425 від 25.04.2018, № К-00002520 від 02.05.2018, № К-00002684 від 10.05.2018, № К-00002841 від 17.05.2018, № К-00003005 від 25.05.2018, № К-00003187 від 05.06.2018, №№ К-00003406, К-00003407, К-00003408 від 14.06.2018, № К-00003909 від 12.07.2018, №№ К-00003931, К-00003948 від 13.07.2018, №№ К-00004093, К-00004094 від 23.07.2018, № К-00004208 від 27.07.2018, № К-00004428 від 08.08.2018, № К-00004469 від 09.08.2018, № К-00004812 від 28.08.2018, № К-00005099 від 11.09.2018, № К-00005136 від 12.09.2018, №№ К-00005440, К-00005441 від 26.09.2018, № К-00005550 від 02.10.2018, № К-00005660 від 05.10.2018, №№ К-00006075, К-00006074, К-00006073 від 26.10.2018, №№ К-00006539, К-00006540 від 20.11.2018, № К-00006803 від 03.12.2018, № К-00007044 від 12.12.2018, підписаними представниками обох сторін та засвідченими їх печатками.

Відповідач, у свою чергу, в порушення умов укладеного сторонами договору роботи, виконані позивачем оплатив частково, а саме в сумі 1 176 460,74 грн, що підтверджується банківськими виписками за період з 24.07.2017 по 28.01.2019, долученими до матеріалів справи.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за роботи, виконані останнім, становить 22 563,96 грн.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті суд виходив з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 22 563,96 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 798,51 грн та інфляційна складова боргу в розмірі 2 227,40 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач роботи, виконані позивачем, оплатив частково, відтак допустив порушення зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних, суд встановив, що їх розмір становить 738,55 грн, тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення 3% річних заявлена позивачем правомірно та обґрунтовано, проте підлягає задоволенню у розмірі, визначеному судом, а саме 738,55 грн.

Здійснивши власний розрахунок інфляційної складової боргу, суд встановив, що її розмір становить 2 422,92 грн, тобто є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Отже, вимога про стягнення інфляційної складової боргу заявлена позивачем правомірно та обґрунтовано і підлягає задоволенню у розмірі, визначеному позивачем, а саме 2 227,40 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 22 563,96 грн, інфляційної складової боргу в розмірі 2 227,40 грн та 3% річних в розмірі 738,55 грн. В іншій частині позову судом відмовлено.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони спору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТТОРГ-15» (01001, м. Київ, вул. Заньковецької, буд. 9/9, ідентифікаційний код 39691520) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий будинок «Кераміст» (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 16, ідентифікаційний код 31122120) основний борг у розмірі 22 563,96 грн (двадцять дві тисячі п'ятсот шістдесят три грн 96 коп.), інфляційну складову боргу в розмірі 2 227,40 грн (дві тисячі двісті двадцять сім грн 40 коп.), 3% річних в розмірі 738,55 грн (сімсот тридцять вісім грн 55 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 916,50 грн (одна тисяча дев'ятсот шістнадцять грн 50 коп.).

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 20.09.2019.

Суддя О.Г. Удалова