ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2019м. ДніпроСправа № 904/3278/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Панда ЛТД", м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 3 310,44 грн., пені у розмірі 441,88 грн., інфляційної складової у розмірі 69,83 грн., 12% річних у розмірі 150,19 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Панда ЛТД" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 3 310,44 грн., пені у розмірі 441,88 грн., інфляційної складової у розмірі 69,83 грн., 12% річних у розмірі 150,19 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 1185-04/2016 від 03.02.2016 зі сплати вартості поставленого товару.

Ухвалою суду від 05.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Представники сторін вимоги ухвали суду не виконали, витребувані документи не надали.

Згідно зі ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Панда ЛТД" (покупець) було укладено договір поставки № 1185-04/2016 від 03.02.2016 (договір).

Відповідно до п. 8.2 договору, договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016.

Пунктом 8.4 договору передбачено, що якщо протягом 1-го місяця до закінчення терміну дії даного договору жодна зі сторін не заявить про намір змінити його умови або припинити його дію, договір вважається продовженим на 1 календарний рік і так рік за роком.

Згідно п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти покупцю визначені цим договором запчастини та експлуатаційні матеріали (товар), а також виконувати шиномонтажні послуги. Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати товар та оплачувати його.

Пунктом 1.2 договору визначено, що номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження товару, загальні кількість, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці за цим договором, термін та умови поставки визначаються у рахунках-фактурах та товарних накладних або інших передбачених чинним законодавством документах на товар, які є невід`ємною частиною договору, та остаточно узгоджується сторонами на кожну окрему партію товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, поставив відповідачу товар на загальну суму 3 310,44 грн., що підтверджується видатковою накладною № SI від 20.02.2019. Позивач виставив відповідачу рахунок № S від 20.02.2019 на оплату поставленого товару.

У видатковій накладній № SI від 20.02.2019 визначено, що товар, поставлений за цією видатковою накладною, має бути оплачений покупцем до 06.03.2019.

З урахуванням зазначеної умови видаткової накладної, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого товару є таким, що настав 06.03.2019.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлений товар у належні строки та розмірі.

Внаслідок цього у Товариства з обмеженою відповідальністю "Панда ЛТД" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" у розмірі 3 310,44 грн.

За таких обставин, вимогу позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 3 310,44 грн. слід задовольнити.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що в разі простроченого платежу більше 3-х календарних днів, покупець сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 5.2. договору позивач нарахував пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованості за період з 09.03.2019 по 24.07.2019 у розмірі 441,88 грн.

Розрахунок пені, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 441,88 грн., слід задовольнити.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.3 договору, на підставі ст. 625 ЦК України сторони домовились, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, боржник, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також штраф у розмірі 12 відсотків річних від простроченої суми.

Отже, вищевказаним пунктом договору, сторони встановили інший розмір процентів річних, ніж передбачено ст. 625 ЦК України.

Позивач нарахував відповідачу 12% річних у розмірі 150,19 грн. за період з 09.03.2019 по 24.07.2019 та інфляційні втрати у розмірі 69,83 грн. за період (фактично) березень - червень 2019 року.

Розрахунок 12 % річних та інфляційних втрат, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. А тому, позовні вимоги про стягнення 12% річних у розмірі 150,19 грн. та інфляційних втрат у розмірі 69,83 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Панда ЛТД" (місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, вул. Гоголя, 15-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" (місцезнаходження: 02222, м. Київ, вул. Закревського, 16; ) суму основної заборгованості у розмірі 3 310,44 грн., пеню у розмірі 441,88 грн., інфляційну складову у розмірі 69,83 грн., 12% річних у розмірі 150,19 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23.09.2019.

Суддя Ніколенко М.О.