ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА
про залишення апеляційної скарги без руху
"16" вересня 2019 р. Справа№ 910/4511/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Коротун О.М.
суддів: Майданевича А.Г.
Суліма В.В.

за апеляційною скаргою Установи « 28 Управління начальника робіт»
на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 (повний текст складено 06.08.2019)
у справі № 910/4511/19 (суддя Ярмак О.М.)
за позовом Установи «28 Управління начальника робіт»
до Міністерства оборони України,
Військової частини НОМЕР_1
про зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у задоволенні позову Установи « 28 Управління начальника робіт» до Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання поновити в обліку заборгованість перед Установою « 28 Управління начальника робіт» в сумі 4 025 191, 40 грн, відмовлено повністю. Вирішено питання судових витрат.
Не погодившись з вказаним рішенням, Установа « 28 Управління начальника робіт» 23.08.2019 (згідно відтиску штемпеля поштового відділення зв`язку) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Також скаржник просив відстрочити сплату судового збору.
Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 2. ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Стаття 4 названого Закону встановлює, що за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з відбитком штемпеля Господарського суду міста Києва позовна заява у цій справі позивачем була подана до суду першої інстанції у квітні 2019.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 складає 2 881, 50 грн (1 921, 00*150%) та не є «надмірним тягарем» для скаржника.
Проте, як видно з апеляційної скарги та доданих до неї документів, жодних доказів сплати судового збору апелянт до суду апеляційної інстанції не надав. Водночас, скаржником порушено клопотання про відстрочення сплати судового збору. Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.08.2019 у справі № 640/14848/19 заяву ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію наказу Міністерства оборони України від 09.07.2019 № 368 «Про ліквідацію Установи « 28 управління начальника робіт» до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №640/14848/19. Скаржник зазначає, що під час дії оскаржуваного наказу ліквідатором було перереєстровано рахунок в банку Установи « 28 управління начальника робіт», що потребує відповідного часу та зусиль на відновлення попереднього розпорядника коштів в правах. Також скаржник стверджує, що під час процедури ліквідації, яка зупинена на даний час, доходу від господарської діяльності Установа не отримувала.
Згідно із ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.
За змістом положень ст. 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.
Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.
При цьому оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.
В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття постанови у справі.
Водночас, посилання скаржника на перереєстрацію рахунку в банку не свідчить про неможливість сплати судового збору, твердження про необхідність часу на відновлення попереднього розпорядника коштів не підтверджені жодними доказами. Так, скаржником на підтвердження неможливості здійснити оплату судового збору не надано доказів того, що попереднього розпорядника не відновлено в якості розпорядника, звернення до нього з проханням сплатити такий збір, його відмова, тощо. А тому, суд апеляційної інстанції не може визнати наведені скаржником підстави неможливості сплати судового збору, поважними. Твердження про неотримання доходів від господарської діяльності не підтверджена жодним доказом, як і не спростовує наявність коштів на рахунку скаржника, а тому також вважається необґрунтованим.
А тому у суду апеляційної інстанції, враховуючи принцип рівності, передбачений ст. 129 Конституції України та ст. 2 ГПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Таким чином, зважаючи на те, що до клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору не було надано жодного доказу, який би підтверджував, що його матеріальний стан не дає можливості здійснити оплату судового збору в належному порядку та розмірі та такий є надмірним тягарем для сторони, а наведені підстави не можуть бути визнані поважними, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання про відстрочення сплати судового збору підлягає відхиленню, у зв`язку з необґрунтованістю та з урахуванням принципу рівності сторін.
Крім того, скаржником в якості доказу надсилання апеляційної скарги іншим учасникам справи надано фіскальні чеки та описи вкладення до листа, з яких слідує, що відповідачам було надіслано апеляційну скаргу на шести аркушах.
Відповідно до вимог п. 3. ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.
Вимоги до надсилання копії апеляційної скарги учасникам справи встановлено ст. 259 ГПК України, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
Як вбачається з поданої скарги, остання складається з 11 аркушів і до неї додано копії довіреності, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, клопотання про відстрочення сплати судового збору, копія ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.08.2019 у справі № 640/14848/19. Водночас, доказів надсилання доданих до апеляційної скарги документів, як і самої апеляційної скарги (подана складається з 11 аркушів, а в описі вкладення зазначено про 6 аркушів) скаржником не надано.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 262 ГПК України до відкриття апеляційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття апеляційного провадження.
За приписами ст. 2, 7, 13 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб та змагальності сторін.
Отже, скаржником не надано доказів надсилання іншим учасникам справи відповідачам копій апеляційної скарги з додатками, як того вимагають приписи ст. 258, 259 ГПК України.
Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.
З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати скаржнику сплатити судовий збір у встановленому відповідним законодавством порядку та розмірі (2 881, 50 грн) та надати докази надсилання іншим учасникам копій апеляційної скарги до доданих до неї документів, про що надати суду докази в десятиденний строк.
Керуючись статтями 174, 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Установи « 28 Управління начальника робіт» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2019 у справі № 910/4511/19 залишити без руху.
2. Роз`яснити Установі « 28 Управління начальника робіт», що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути наведені недоліки, шляхом подання до суду відповідної заяви та доказів.
3. Попередити Установі « 28 Управління начальника робіт», що у разі якщо скаржник не виконає вимоги даної ухвали в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім