УХВАЛА

23.09.2019 Справа № 910/12879/19
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна»

про забезпечення позову

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна»

до: 1. Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»,

2. Акціонерного товариства «Банк Альянс»

про припинення дій та визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню частково,

Представники сторін: без повідомлення (виклику)

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та Акціонерного товариства «Банк Альянс» про припинення дій Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» щодо вимог про виплату коштів в сумі 43 410 276,60 грн як таких, що не відповідають умовам Банківської гарантії №5431-18 від 27.09.2018, та визнання такою, що не підлягає виконанню, Банківської гарантії №5431-18 від 27.09.2018, яка видана Акціонерним товариством «БАНК АЛЬЯНС», в частині суми 23 840 142,92 грн, у зв`язку із зменшенням граничної суми гарантії на суму виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" зобов`язань по Договору підряду №190-В-ІЛФ-18 від 30.07.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.07.2018 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» як виконавцем укладено Договір № 190-В-ІЛФ-18 (підряду на виконання робіт). В забезпечення виконання зобов`язань позивача за вказаним договором 27.08.2018 Акціонерне товариство "Банк Альянс" надало Гарантію повернення авансового платежу № 5431-18 від 27.09.2018 на суму 43 410 276,00 грн. У зв`язку із зверненням відповідача-1 до відповідача-2 із вимогами про виплату банківської гарантії у повному обсязі, останній звернувся до позивача із листом про сплату можливих витрат за гарантією у сумі 43 410 276,00 грн. Однак, оскільки для виконання робіт за Договором № 190-В-ІЛФ-18 (підряду на виконання робіт) від 30.07.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» було здійснено закупівлю матеріальних ресурсів на суму 23 840 142,92 грн, позивач не погоджується із діями відповідачів щодо виплати повної суми Банківської гарантії №5431-18 - авансового платежу у розмірі 43 410 276,00 грн. без проведення зменшення її розміру на суму виконаних позивачем перед Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» зобов`язань, у розмірі 23 840 142,92 грн., у зв`язку з чим звернувся до суду із вказаними позовними вимогами.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «Банк Альянс» до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі виплачувати кошти бенефіціару (Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України») за банківською гарантією повернення авансового платежу №5431-18 від 27.09.2018, виданою на забезпечення виконання Договору 190-В-ІЛФ-18 від 30.07.2018.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» із згаданим позовом не зупиняє процедуру щодо виплати банком на поточний рахунок бенефіціара за його першою вимогою суму, що відповідає розміру попередньої лати (авансу) та становить 43 410 276,00 грн, як і не зупиняє процедуру регресу, за якою Акціонерне товариство «Банк Альянс» має право звернутися до позивача з вимогою щодо повернення банку сплаченої суми грошових коштів. Більше того, як і бенефіціаром за банківською гарантією, так і банком на даний час вживаються дії щодо виконання такої гарантії. Заявник акцентує увагу, що у разі виплати банком гарантії по оскаржуваному договору, доцільність розгляду даної господарської справи буде набагато нижчою, оскільки навіть за умови позитивного судового рішення, ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, здійснений не буде, адже будуть ініційовані нові судові спори. За твердженнями заявника, невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може зумовити виникнення інших спорів, для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль шляхом вирішення нових судових процесів, що потягне за собою матеріальні витрати.

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» про забезпечення позову, Суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як встановлено судом, предметом цього позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» є припинення дій Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» щодо вимог про виплату коштів в сумі 43 410 276,60 грн як таких, що не відповідають умовам Банківської гарантії №5431-18 від 27.09.2018, а також визнання такою, що не підлягає виконанню, Банківської гарантії №5431-18 від 27.09.2018, яка видана Акціонерним товариством «БАНК АЛЬЯНС», в частині суми 23 840 142,92 грн, у зв`язку із зменшенням граничної суми гарантії на суму виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "ГІДРОБУД УКРАЇНА" зобов`язань по Договору підряду №190-В-ІЛФ-18 від 30.07.2018.

Оскільки у цьому випадку Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» звернулося до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Як встановлено судом, за умовами Гарантії повернення авансового платежу № 5431-18 від 27.09.2018, АТ "БАНК АЛЬЯНС" взяло на себе безвідкличні зобов`язання сплатити на поточний рахунок Бенефіціара за першою вимогою Бенефіціара суму, що відповідає розміру попередньої оплати (авансу) та становить 43 410 276,00 грн. (сорок три мільйона чотириста десять тисяч двісті сімдесят шість гривень 00 копійок), протягом п`яти банківських днів зі дня наступного за датою отримання від оригіналу письмової вимоги, що відповідає всім вимогам цієї гарантії та містить суму, яку вимагається сплатити.

З урахуванням наведеного вище Суд зазначає, що виплата коштів Акціонерним товариством «Банк Альянс» Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» за Банківською гарантією №5431-18 від 27.09.2018 у повному обсязі під час розгляду цього спору знівелює значення судового рішення у випадку задоволення позову та викличе необхідність подальшого звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» до суду з метою повернення відповідної суми коштів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що невжиття таких заходів забезпечення позову, про які просить заявник, призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача, оскільки він не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що потягне за собою додаткові витрати.

Також суд зазначає, що вказаний позивачем захід забезпечення позову є адекватним та співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За наведених підстав суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» про забезпечення позову є обґрунтованою, а отже підлягає задоволенню шляхом заборони Акціонерному товариству «Банк Альянс» до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі виплачувати кошти бенефіціару (Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України») за банківською гарантією повернення авансового платежу №5431-18 від 27.09.2018, виданою на забезпечення виконання Договору 190-В-ІЛФ-18 від 30.07.2018.

При цьому, заперечення Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» проти забезпечення позову не спростовують вказаних висновків суду.

Керуючись статтями 136-137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» про забезпечення позову у справі № 910/12879/19 задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме, заборонити Акціонерному товариству «Банк Альянс» до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі виплачувати кошти бенефіціару (Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України») за банківською гарантією повернення авансового платежу №5431-18 від 27.09.2018, виданою на забезпечення виконання Договору 190-В-ІЛФ-18 від 30.07.2018.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідробуд Україна» (вул. М. Бойчука, 28, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 38490124)

Боржник: Акціонерне товариство «Банк Альянс» (вул. Січових Стільців, 50, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 14360506)

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з 23.09.2019 та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 23.09.2022.

Відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 23.09.2019

Суддя Трофименко Тамара Юріївна