ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"16" вересня 2019 р.м. Одеса № 916/2709/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши матеріали (вх. № 2766/19)
про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
11.09.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Усатове» звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеської міської ради та Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розгляду пропозиції ТОВ «Агрофірма Усатове» відносно безоплатного прийняття з державної у комунальну власність будинків з інженерними мережами, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Теплична, 3, 4, 5, 8, 9, 10;
- зобов`язати Одеську міську раду розглянути пропозицію ТОВ «Агрофірма Усатове» відносно безоплатного прийняття з державної у комунальну власність житлових будинків з інженерними мережами, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Теплична, 3, 4, 5, 8, 9, 10;
- зобов`язати Одеську міську раду та Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти з державної у комунальну власність територіальної громади м. Одеси по акту приймання-передачі гуртожиток за адресою: м. Одеса, вул. Теплична, 1, 2, 18, 22, вул. Агрономічна, 118, корпус 1, вул. Флотська, 27, на підставі прийнятого Одеською міською радою рішення від 21.12.2012 року № 2488-VI «Про надання згоди на передачу з державної в комунальну власність територіальної громади м. Одеси гуртожитків з інженерними мережами, зовнішніми мережами, зовнішнім обладнанням, які у процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу (до складу приватизації майна) господарських товариств, але залишалися на їх балансі і є державною власністю».
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на не прийняття рішень відповідачами щодо згоди на передачу у комунальну власність територіальної громади м. Одеси майна (житлових будинків з інженерними мережами, гуртожитка) .
Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає таке.
По-перше, згідно до п. 1 ч. 1 ст.164 ГПК України передбачено до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.
Відповідно до ч. 1 ст.172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.
Між тим, позивачем до позовної заяви в підтвердження відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів надано лише фіскальні чеки.
Натомість, додані до позовної заяви документи, в порушення вимог ст. 172 ГПК України, не містять опису вкладення, яким визначається перелік надісланих відповідачам документів.
По-друге, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлено ставку судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Положеннями ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" від від 23.11.2018р. № 2629-VIII встановлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2019 року становить 1921 гривні.
Відповідно до частини 3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено 3 вимоги немайнового характеру, а саме: 1) визнати протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо не розгляду пропозиції ТОВ «Агрофірма Усатове» відносно безоплатного прийняття з державної у комунальну власність будинків з інженерними мережами, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Теплична, 3, 4, 5, 8, 9, 10; 2) зобов`язати Одеську міську раду розглянути пропозицію ТОВ «Агрофірма Усатове» відносно безоплатного прийняття з державної у комунальну власність житлових будинків з інженерними мережами, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Теплична, 3, 4, 5, 8, 9, 10; 3) зобов`язати Одеську міську раду та Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради прийняти з державної у комунальну власність територіальної громади м. Одеси по акту приймання-передачі гуртожиток за адресою: м. Одеса, вул. Теплична, 1, 2, АДРЕСА_1 , 22, АДРЕСА_2 , корпус АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , на підставі прийнятого Одеською міською радою рішення від 21.12.2012 року № 2488-VI «Про надання згоди на передачу з державної в комунальну власність територіальної громади м. Одеси гуртожитків з інженерними мережами, зовнішніми мережами, зовнішнім обладнанням, які у процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу (до складу приватизації майна) господарських товариств, але залишалися на їх балансі і є державною власністю».
За таких обставин, загальна сума судового збору, що підлягає сплаті, складає (1921 грн. х 3) - 5 763 грн.
Разом з тим, додана до позовної заяви квитанція №49326339 від 11.09.2019р. містить докази сплати судового збору у сумі 1922,00 грн.
Таким чином, позивач за подання даного позову, з урахування заявлених позовних вимог, має доплатити в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 3 841 грн.
По-третє, згідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
В обґрунтування своєї позиції, позивач, зокрема, посилається на рішення Одеської міської ради від 21.12.2012 року № 2488-VI «Про надання згоди на передачу з державної в комунальну власність територіальної громади м. Одеси гуртожитків з інженерними мережами, зовнішніми мережами, зовнішнім обладнанням, які у процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу (до складу приватизації майна) господарських товариств, але залишалися на їх балансі і є державною власністю».
Однак, позивачем, в порушення вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, не надано до позовної заяви рішення Одеської міської ради від 21.12.2012 року № 2488-VI.
Вчетверте, у відповідності до п. п. 8,9,10 ч. 3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява, серед іншого, повинна містити зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Однак, подана позивачем позовна заява, в порушення вказаних вимог ст.162 Господарського процесуального кодексу України, не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Окрім того, згідно з ч. 1 та ч.2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003", відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.
Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.
Однак, в порушення зазначених вимог законодавства, до позовної заяви позивачем додані докази, засвідченні неналежним чином.
Недотримання приписів ст.162, 164 ГПК України має наслідком застосування положень ч.1 ст.174 ГПК України.
Згідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Отже, з урахуванням наявності вищевикладених недоліків, позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Усатове», на підставі ч.1 ст.174 ГПК України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду: належних доказів, підтверджуючих надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачам; доказів, що підтверджують доплату судового збору у сумі 3841 грн.; рішення Одеської міської ради від 21.12.2012 року № 2488-VI «Про надання згоди на передачу з державної в комунальну власність територіальної громади м. Одеси гуртожитків з інженерними мережами, зовнішніми мережами, зовнішнім обладнанням, які у процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу (до складу приватизації майна) господарських товариств, але залишалися на їх балансі і є державною власністю»; відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; засвідчених належним чином документів, доданих до позовної заяви.
Керуючись ст.ст.162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,
1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Усатове» (вх.№2766/19 від 11.09.2019р.) залишити без руху.
2. Встановити позивачу строк у 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду: належних доказів, підтверджуючих надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачам; доказів, що підтверджують доплату судового збору у сумі 3841 грн.; рішення Одеської міської ради від 21.12.2012 року № 2488-VI «Про надання згоди на передачу з державної в комунальну власність територіальної громади м. Одеси гуртожитків з інженерними мережами, зовнішніми мережами, зовнішнім обладнанням, які у процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу (до складу приватизації майна) господарських товариств, але залишалися на їх балансі і є державною власністю»; відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; засвідчених належним чином документів, доданих до позовної заяви.
3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвала набрала законної сили 16.09.2019 року та не підлягає оскарженню.
Суддя Ю.І. Мостепаненко