СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2019 р. Справа № 922/1509/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Терещенко О.І. , суддя Сіверін В.І.

за участю секретаря судового засідання Мальченко О.О.

за участю представників сторін:

позивача адвокат Мельник Р.В.

відповідача - ОСОБА_1

третьої особи не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "ВІН-ВІН. ІН", м. Харків (вх.№2520Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі № 922/1509/19 (повний текст якої складено та підписано 17.07.2019 суддею Лавренюк Т.А. у приміщенні господарського суду Харківської області)

за позовом ТОВ "ВІН-ВІН. ІН" (, адреса: 61007, м. Харків, вул. Другої АДРЕСА_1 , 3, кв. 2);

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ТОВ "Скай Лайн Плюс" (, адреса: 61052, м. Харків, вул. Конторська, 14);

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (, адреса:61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд);

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІН-ВІН.ІН" звернулось до суду з позовною заявою до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якій просить суд визнати недійсним рішення Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 8-р/к від 14.02.2019 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині дій Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН-ВІН.ІН" щодо узгодження своєї поведінки під час участі у торгах на закупівлю "Комплекти влаштування управління пасажирськими ліфтами, лебідки ліфтові", проведеної КСП "Харківгорліфт" (ідентифікатор закупівлі UA-2018-05-04-000529-с) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п.1 ст.50 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки тендерних пропозицій та участі у процедурі закупівлі та в частині накладення на ТОВ "ВІН-ВІН.ІН" штрафу в розмірі 68 000,00грн. за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у п.1 резолютивної частини рішення. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на необґрунтованість прийнятого Харківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України рішення, на думку позивача висновки, викладені в рішенні, є недоведеними та такими, що не відповідають обставинам справи.

Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН-ВІН. ІН", м. Харків із зазначеною ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 і направити справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що судом першої інстанції не було повідомлено позивача про призначення підготовчого провадження на 02.07.2019 та на 16.07.2019 позивач по справі належним чином не був повідомлений, ухвали суду поштовими відправленнями за адресою фактичного знаходження підприємства не надходили.

Висновок суду щодо належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи в підготовчому провадженні обґрунтований лише тим, що поштові повідомлення були повернуті з відміткою відділення поштового зв`язку «за письмовою заявою одержувача». Між відділенням поштового зв`язку та підприємством ТОВ «ВІН-ВІН.ІН» укладено угоду про переадресацію поштових відправлень за фактичним місцем знаходження позивача а саме: м. Харків, вул. Конторська, 14. І дана відмітка на Ф20 говорить лише про те, що лист був переданий до вручення за письмовою заявою одержувача до іншого відділення поштового зв`язку.

Станом на час розгляду справи ТОВ «ВІН-ВІН.ІН» у штаті має лише директора. В період часу з 1 по 8 липня 2019 року директор ОСОБА_2 знаходилася за межами країни і фізично не могла бути присутньою на засіданні, що було призначено на 2 липня 2019 року, навіть як що була б належним чином повідомлена.

Щодо наступного підготовчого засідання, що було призначено судом на 16 липня 2019 року то позивач не отримував ухвали суду і не знав про засідання.

Залишення заяви без розгляду на підставах, на які посилається суд, на думку апелянта, порушує право позивача на доступ до правосуддя, та вказує на недобросовісність позивача як сторони процесу. Але подання позову та усунення недоліків позовної заяви свідчить про наміри позивача відстоювати свої права в суді.

Одночасно, апелянт звернувся до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, з посиланням на те, що передбачений ГПК України строк на апеляційне оскарження був пропущений у зв`язку з несвоєчасним отриманням представником ТОВ "ВІН-ВІН. ІН" копії оскаржуваної ухвали.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою у справі № 922/1509/19. Учасникам справи встановлено строк для подання відзивів. Призначено справу до розгляду на 09.09.2019.

До Східного апеляційного господарського суду відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явились, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, встановлений ст. 273 ГПК України, а саме, 30 днів з дня відкриття апеляційного провадження, а також те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ВІН-ВІН.ІН" звернулось до суду з позовною заявою до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якій просить суд визнати недійсним рішення Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 8-р/к від 14.02.2019 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині дій Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН-ВІН.ІН" щодо узгодження своєї поведінки під час участі у торгах на закупівлю "Комплекти влаштування управління пасажирськими ліфтами, лебідки ліфтові", проведеної КСП "Харківгорліфт" (ідентифікатор закупівлі UA-2018-05-04-000529-с) порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п.1 ст.50 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів шляхом погодження своєї поведінки під час підготовки тендерних пропозицій та участі у процедурі закупівлі та в частині накладення на ТОВ "ВІН-ВІН.ІН" штрафу в розмірі 68 000,00грн. за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у п.1 резолютивної частини рішення. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.05.2019 позовну заяву ТОВ "ВІН-ВІН.ІН" залишено без руху, надано позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 22.05.2019.

Після усунення позивачем недоліків, ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1509/19 за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Скай Лайн Плюс". Підготовче засідання призначено на 02.07.2019.

У призначене на 02.07.2019 підготовче засідання позивач не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.07.2019 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 16.07.2019.

16.07.2019 позивач у підготовче засідання не з`явився, про поважність причин неявки в судове засідання суд першої інстанції не повідомив. Ухвали господарського суду Харківської області від 22.05.2019 та 02.07.2019 про дату, час та місце розгляду справи у підготовчому засіданні направлялись позивачу на його юридичну адресу, проте були повернуті на адресу суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "за письмовою заявою одержувача". На підставі зазначеного суд першої інстанції дійшов висновку про належне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи в підготовчому провадженні.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що позивач в жодне судове засідання не з`явився, не довів суду першої інстанції поважності причин такої неявки та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, а також зважаючи на те, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ст.13 Господарського процесуального кодексу України), суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява ТОВ "ВІН-ВІН. ІН" підлягає залишенню без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.4 ст.202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічну підставу залишення позову без розгляду містить п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, правовою підставою для залишення позову без розгляду відповідно до п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України, є факт не з`явлення позивача у судове засідання, за умови відсутності заяви останнього про розгляд справи за його відсутності.

Позивач у судові засідання суду першої інстанції 07.07.2019 та 16.07.2019 не з`явився, поважність причини неявки не доводив, заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача не надав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвали господарського суду Харківської області від 10.06.2019 та від 02.07.2019, які були направлені на адресу апелянта: 61007, Харківська обл., місто Харків, вул. АДРЕСА_2 , що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як місцезнаходження в юридичної особи, була повернута до суду органами зв`язку з позначкою "за письмовою згодою відправника одержувача".

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

З урахуванням викладеного та як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було вжито необхідних заходів щодо належного повідомлення позивача про призначення підготовчого засідання.

Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; в силу чого процесуальна бездіяльність позивача не повинна ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Також, як вбачається з матеріалів справи, ухвала апеляційного суду від 19.09.2019 направлена на адресу апелента, зазначену у ЄДРПОУ, була вручена йому 22.08.2019 з поміткою на офіційному сайті Укрпошти особисто.

За приписами ч.5 ст.11 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справ суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

За приписами ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України" зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Щодо посилань апелянта на те, що між відділенням поштового зв`язку та підприємством ТОВ «ВІН-ВІН.ІН" укладено угоду про переадресацію поштових відправлень за фактичним місцем знаходження позивача а саме: м. Харків, вул. Конторська, 14, колегія суддів зазначає, що апелянтом до суду апеляційної інстанції не надано жодних доказів вказаного твердження (договору, угоди, заяви тощо), в зв`язку з чим дане твердження є недоведеним.

Також апелянт стверджує, що відмітка про повернення поштового відправлення «за письмовою заявою одержувача» свідчить лише про те, що лист був переданий до вручення за письмовою заявою одержувача до іншого відділення поштового зв`язку.

Зазначене твердження є безпідставним, оскільки не ґрунтується на жодній нормі підзаконних актів про порядок вручення поштових відправлень. Навпроти, вказана відмітка пошти свідчить про належне виконання судом свого обов`язку щодо своєчасного повідомлення позивача про час та місце судового засідання.

В оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції зазначається, що поштові відправлення були повернені на адресу суду. Повернення поштових відправлення регламентується пунктами 114 та 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 05.03.2009 № 270, де як підстави для повернення вказано відмову одержувача від отримання поштового відправлення або закінчення строку зберігання відправлення відділенням поштового зв`язку.

Отже, той факт, що відправлення повернулися на адресу господарського суду Харківської області, свідчить саме про неотримання апелянтом копій ухвал. Втім, ТОВ «ВІН-ВІН.ІН» не наводить обґрунтованих причин неотримання кореспонденції, навіть якщо лист були передані для вручення до іншого відділення поштового зв`язку.

Також, апелянтом вказано, що директор ОСОБА_3 Л.Ю ОСОБА_4 , яка, за його твердженням, станом на час розгляду справи є єдиним працівником у штаті «ВІН-ВІН.ІН", з 01.07.2019 по 08.07.2019 знаходилася за межами України. У зв`язку з цим, позивач не міг бути присутнім на засіданні 02.07.2019, навіть якщо би був належним чином повідомлений.

Однак, на підтвердження зазначеної обставини ТОВ «ВІН-ВІН.ІН» не надало жодних доказів, зокрема, що директор була єдиною особою у штаті ТОВ «ВІН-ВІН.ІН» на момент розгляду справи, а також щодо підстав та факту перебування останньої за межами країни у період часу з 01.07.2019 по 08.07.2019.

Крім того, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство не обмежує сторін певним колом осіб, які можуть представляти його в суді, а тому позивач, у разі його бажання бути присутнім у судовому засіданні, мав можливість направити свого представника у судові засідання.

Крім того, ухвали суду першої інстанції від 10.06.2019 та 02.07.2019 було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Отже, позивач не був обмежений у доступі до інформації про дату і час проведення судових засідань, і відповідно мав змогу надати суду клопотання відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України з обґрунтованими поясненнями причин неможливості бути присутнім у судових засіданнях або мав змогу ознайомитися з її змістом ухвал самостійно, навіть якщо ухвалу в паперовому вигляді отримано не було.

Підсумовуючи все викладене колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі № 922/1509/19 є законною і обґрунтованою, доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими, а саму апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "ВІН-ВІН. ІН", м. Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі № 922/1509/19 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі № 922/1509/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 16.09.2019.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін