ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/14555/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.

за участю секретаря судового засідання - Журавльова А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Київської міської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 (головуючий суддя Чорна Л.В., судді Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.) та рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2019 (суддя Ягічева Н.І.) у справі № 910/14555/18

за позовом Фізичної особи-підприємця Чабака Геннадія Григоровича

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання укладеним договору купівлі-продажу земельної ділянки

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2018 року Фізична особа - підприємець Чабак Геннадій Григорович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач) про визнання укладеним договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, шляхом придбання її у власність, між фізичною особою-підприємцем Чабаком Геннадієм Григоровичем та Київською міською радою.

1.1. Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі, позивач зазначає, що за наявності рішення Київської міської ради про продаж земельної ділянки, за умови виконання ним умов договору про сплату авансового внеску та вчинення дій, спрямованих на укладання договору купівлі - продажу земельної ділянки, відмова відповідача в укладенні такого договору, за наявності визначених його істотних умов, є безпідставною.

Короткий зміст оскаржуваних рішень

2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2019, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019, позов задоволено повністю. Визнано укладеним договір купівлі - продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення шляхом придбання її у власність між Фізичною особою-підприємцем Чабаком Геннадієм Григоровичем та Київською міською радою у редакції, викладеній у резолютивній частині рішення.

2.1. Обґрунтовуючи рішення у даній справі, суди попередніх інстанцій установили, що Київська міська рада прийняттям рішення від 15.02.2018 №229/4293 визначила предмет договору купівлі - продажу земельної ділянки, ціну договору та умови продажу земельної ділянки. Фактично було погоджено всі істотні умови договору купівлі - продажу, як це вимагається статтею 638 Цивільного кодексу України та статтею 180 Господарського кодексу України, тому відмова відповідача в укладенні такого договору, за наявності погоджених його істотних умов є безпідставною. Бездіяльність та зволікання відповідача щодо укладення з ФОП Чабаком Г.Г. договору купівлі - продажу є порушенням права позивача на отримання у власність земельної ділянки у порядку, встановленому чинним законодавством України та за наявності всіх необхідних для цього документів та погоджених сторонами умов.

З огляду на наведене, суди дійшли висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є визнання договору купівлі - продажу укладеним в судовому порядку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

3. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Аргументи учасників справи

Доводи відповідача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

4. В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та за неповного з`ясування усіх обставин справи.

4.1. Як вказує скаржник, за дорученням Київського міського голови від 25.10.2018 Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було надано відповідь від 20.11.2018, що спростовує висновок судів попередніх інстанцій щодо ненадання Київською міською радою відповіді на оферту.

4.2. Судом першої інстанції вказано про виконання позивачем статті 181 Господарського кодексу України, проте, не взято до уваги, що відповідно до положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 текст договору викладається на спеціальних бланках нотаріальних документів.

4.3. Судом першої інстанції неправомірно застосовано до спірних правовідносин норми законодавства України щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, що призвело до порушення норм матеріального права.

4.4. Судом першої інстанції зроблено висновок про додержання процедури продажу земельної ділянки комунальної власності, унормованої статтею 128 Земельного кодексу України, проте, предметом розгляду даної справи було не оскарження процедури прийняття Київською міською радою рішення № 229/4293, а тому судом не досліджувалось, чи було дотримано таку процедуру.

4.5. Також відповідач зазначає, що судом апеляційної інстанції не було надано оцінки його доводам, викладеним у апеляційній скарзі.

Доводи позивача, викладені у відзиві на касаційну скаргу (узагальнено)

5. Позивач вказує, що рішення судів попередніх інстанцій є законними і обґрунтованими, ухваленими з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Як зауважує позивач, текст касаційної скарги повністю відтворює текст апеляційної скарги та не містить жодних нових доводів, які б не були перевірені судом апеляційної інстанції, а тому Київська міська рада використовує своє право касаційного оскарження виключно для того, щоб домогтися нового розгляду справи, що суперечить принципу res judicata.

6. Третьою особою відзиву на касаційну скаргу не подано, що, у відповідності до положень ч. 3 ст. 295 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

7. Як установлено господарськими судами попередніх інстанцій, позивачу на праві приватної власності належить нерухоме майно - магазин з офісними приміщеннями (літ. "Б"), площею 430 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00), що знаходиться за адресою: вул. Володимира Сосюри, 2-А у Дніпровському районі м. Києва, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві 19.12.2014 року, індексний номер 31321232. Право власності на нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.12.2014, номер запису про право власності 7985482.

8. Між сторонами спору з 2008 року існують договірні правовідносини стосовно оренди земельної ділянки, зокрема, на підставі рішення Київської міської ради від 01.10.2007 №481/3315 між ФОП Чабак Г.Г. та Київською міською радою було укладено Договір оренди земельної ділянки з місцем розташування - вул. Володимира Сосюри, 2-а у Дніпровському районі міста Києва строком на 5 років (договір зареєстровано 15 липня 2008 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 66-6-00479 у Книзі записів державної реєстрації договорів).

9. 18.12.2015 ФОП Чабак Г.Г. уклав із Київською міською радою Договір про поновлення договору оренди земельної ділянки, згідно із яким Договір оренди 2008 року викладено в новій редакції та строк оренди земельної ділянки поновлено й установлено в 10 років, тобто до 2025 року.

10. 27.01.2017 між Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та ФОП Чабаком Г . Г . укладено Договір про сплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки, розташованої на вул. Володимира Сосюри, 2-а у м. Києві. Згідно із положеннями договору та відповідно до п. 8 статті 128 Земельного кодексу України ФОП Чабак Г.Г. зобов`язався сплатити авансовий внесок у розмірі 20% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки по вул. Володимира Сосюри , 2а у Дніпровському районі міста Києва (кадастровий номер земельної ділянки :66:057:0016, площею 0,04447 га), а саме - 304 816,36 грн, а Департамент земельних ресурсів - організувати та оплатити проведення експертної грошової оцінки землі, складення технічної документації з її продажу, підготувати проект відповідного рішення Київської міської ради та забезпечити організацію його подання на розгляд Ради.

11. Господарськими судами установлено, що 02.02.2017 позивач виконав свої обов`язки за Договором про сплату авансового внеску - сплатив повністю аванс в сумі 304 816,36 грн.

12. Рішенням Київської міської ради від 15.02.2018 № 229/4293 "Про продаж земельної ділянки фізичній особі-підприємцю Чабаку Геннадію Григоровичу для експлуатації та обслуговування магазину з офісними приміщеннями на вул. Володимира Сосюри, 2-а у Дніпровському районі м. Києва" Київська міська рада вирішила, зокрема: затвердити вартість земельної ділянки у розмірі 1 346 853,00 грн; продати ФОП Чабаку Г.Г. земельну ділянку комунальної власності (кадастровий номер :66:057:0016) площею 0,0447 га за 1 346 853,00 грн для експлуатації та обслуговування магазину з офісними приміщеннями на вул. Володимира Сосюри, 2-а у Дніпровському районі м. Києва ; затвердити умови продажу зазначеної земельної ділянки ФОП Чабаку Г.Г. (умови викладені в додатку до цього рішення Київської міської ради від 15.02.2018 № 229/4293); Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у 2-тижневий термін підготувати необхідні матеріали для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки за ціною та на умовах, визначених цим рішенням; ФОП Чабаку Г.Г. - у 2-тижневий термін укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки.

13. Позивач та його представник неодноразово зверталися до Київської міської ради з листами від 03.08.2018, від 22.08.2018, від 26.09.2018 з проханням вжити відповідних заходів для реалізації рішення Київської міської ради від 15.02.2018, повідомити ФОП Чабака Г.Г. та приватного нотаріуса Дем`яненко Т.М. про дату, час і місце підписання договору з боку відповідача та укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки. Сторона позивача неодноразово також просила повідомити про причини непідписання договору купівлі-продажу, просила повідомити чи є будь-які перешкоди для укладання договору.

14. На зазначені звернення Київська міська рада по суті порушених питань відповіді не надала, не повідомила ні про причини непідписання договору, ні про наявність перешкод для цього.

15. 24.10.2018 позивач направив Київській міській раді підписаний ним проект договору як офіційну оферту у двох примірниках, відповіді на яку матеріали справи не містять.

16. Предметом даного спору є вимога про визнання укладеним договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, шляхом придбання її у власність (в редакції, наведеній в позовній заяві), з підстав ухилення відповідача від його підписання.

17. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. За змістом статті 144 Конституції України, статей 12, 128 Земельного кодексу України, пункту 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад належить вирішення питань про передачу землі у власність.

19. Підстави набуття права власності на землю визначено у статті 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

20. У відповідності до частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

21. Органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 127 Земельного кодексу України).

22. Відповідно статті 128 Земельного кодексу України продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Договір купівлі - продажу земельної ділянки підлягає нотаріальному посвідченню.

23. Судами попередніх інстанцій установлено обставини укладання між сторонами спору 27.01.2017 договору про сплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки, розташованої на вул. Володимира Сосюри, 2а у Дніпровському районі міста Києва та його виконання позивачем, факт наявності рішення Київської міської ради від 15.02.2018 № 229/4293 "Про продаж земельної ділянки фізичній особі-підприємцю Чабаку Геннадію Григоровичу для експлуатації та обслуговування магазину з офісними приміщеннями на вул . Володимира Сосюри , 2-а у Дніпровському районі м. Києва", яким вирішено продати позивачу земельну ділянку комунальної власності (кадастровий номер :66:057:0016) площею 0,0447 га за 1 346 853,00 грн для експлуатації та обслуговування магазину з офісними приміщеннями на вул . Володимира Сосюри, 2-а у Дніпровському районі м. Києва та затверджено умови її продажу.

24. Наведене свідчить про наявність обумовленого приписами статей 116, 128 Земельного кодексу України волевиявлення Київської міської ради на продаж позивачу земельної ділянки, оформлене рішенням ради, яке є підставою для укладання договору купівлі - продажу земельної ділянки; досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору купівлі - продажу, у тому числі й щодо ціни договору, які викладені у даному рішенні ради.

Також господарськими судами попередніх інстанцій установлено, що рішення Київської міської ради про відмову в продажу спірної земельної ділянки на адресу позивача не надходило.

25. Відповідно до положень частини 1 статті 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

26. Судами попередніх інстанцій установлено, що позивачем було підписано два примірники проекту договору купівлі-продажу земельної ділянки, які 24.10.2018 надіслано відповідачу для підписання. Водночас, Київською міською радою після отримання примірників договору купівлі-продажу земельної ділянки, позивачу не було направлено ні протоколу розбіжностей, ні оформленого примірника договору купівлі-продажу. Доводи касаційної скарги відповідача про те, що за дорученням Київського міського голови від 25.10.2018 Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було надано відповідь від 20.11.2018, що спростовує висновок судів попередніх інстанцій щодо ненадання Київською міською радою відповіді на оферту, колегією суддів відхиляються як необґрунтовані, оскільки такої відповіді матеріали справи не містять.

27. Колегія суддів враховує, що згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини основу принципу правової визначеності утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає існуючим в суспільстві нормативним приписам.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Лелас проти Хорватії", від 20.05.2010 і "Тошкуце та інші проти Румунії", від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини", та "Беєлер проти Італії").

Разом з цим, Європейській суд з прав людини вказував, що поняття "майно" в розумінні статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод охоплює поняття "правомірні очікування", тобто, законні сподівання вчиняти певні дії відповідно до виданого державними органами дозволу ("Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії").

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

28. Таким чином, враховуючи прийняття Київською міською радою рішення від 15.02.2018 № 229/4293, яким вирішено продати позивачу земельну ділянку комунальної власності та затверджено, зокрема, ціну договору та умови продажу земельної ділянки, тобто, фактично погоджено істотні умови договору, відмова відповідача в укладенні такого договору, за наявності визначених його істотних умов, обґрунтовано визнана судами попередніх інстанцій безпідставною. Бездіяльність та зволікання відповідача щодо укладення з ФОП Чабаком Г.Г. договору купівлі-продажу є порушенням "правомірних очікувань" позивача на отримання у власність земельної ділянки в порядку, встановленому чинним законодавством України, та за наявності всіх необхідних для цього документів та погоджених сторонами умов, з огляду на що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з урахуванням ефективності способу захисту порушеного права, про що вірно вказали суди попередніх інстанцій.

29. Доводи касаційної скарги, які стосуються того, що текст договору купівлі - продажу мав бути викладений на спеціальному бланку нотаріальних документів, що узгоджується з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до п.п. 1, 7 Порядку витрачання, зберігання, обліку спеціальних бланків нотаріальних документів і звітності про їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2009 №812, спеціальні бланки нотаріальних документів є невід`ємною складовою нотаріального діловодства та документарного забезпечення нотаріального процесу і використовуються нотаріусами виключно під час вчинення нотаріальних дій, та видача таких бланків особам не передбачена чинним законодавством.

30. В частині доводів касаційної скарги про неправомірне застосування до спірних правовідносин судом першої інстанції норм законодавства України щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, що призвело до порушення норм матеріального права, колегія суддів зауважує, що такі доводи є безпідставними, оскільки відповідні норми чинного законодавства, які регулюються правовідносини щодо поновлення договору оренди, судами попередніх інстанцій не застосовувались при вирішенні спору.

31. Аргументи касаційної скарги про те, що судом першої інстанції зроблено висновок про додержання процедури продажу земельної ділянки комунальної власності, унормованої статтею 128 Земельного кодексу України, проте, предметом розгляду даної справи було не оскарження процедури прийняття Київською міською радою рішення № 229/4293, а тому судом не досліджувалось, чи було дотримано таку процедуру, також є безпідставними, оскільки, виходячи з предмету та підстав позову, місцевим господарським судом була надана оцінка реалізації права позивача на документальне оформлення договірних правовідносин сторін, яке виникло у останнього в результаті прийняття радою рішення в порядку статті 128 Земельного кодексу України про продаж земельної ділянки.

32. Інші доводи касаційної скарги колегією суддів відхиляються як необґрунтовані, оскільки зводяться до спонукання суду касаційної інстанції здійснити переоцінку доказів у справі, що виходить за межі його повноважень, обумовлених приписами ч. 2 ст. 300 ГПК України.

33. При цьому, доводи позивача, викладені у відзиві на касаційну скаргу визнаються судом обґрунтованими.

34. Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

35. Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують правомірності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваних рішень, то Верховний Суд не вбачає підстав для зміни чи скасування законних рішень судів попередніх інстанцій, з огляду на що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Щодо розподілу судових витрат

36. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, згідно із вимогами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Київської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2019 у справі № 910/14555/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.