Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/549/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання Фесюка О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком" (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі" (33001, м. Рівне, вул. Біла, 5А, ) про стягнення заборгованості у сумі 109 050 грн. 71 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Климчук О.С. ордер серія КВ№790284

від відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестком" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі", в якому просить, посилаючись на ст.ст. 179, 193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 530, 610, 626, 629, 691, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 20, 27, 42, 46, 129, 162, 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) стягнути заборгованість у сумі 109 050 грн. 71 коп., що складається з основного боргу.

Разом з позовною заявою позивач заявив вимогу про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі" зобов`язань за договором поставки товару № 031218-043 від 03.12.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.08.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/502/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.08.2019 р.

08.08.2019р. на адресу суду від позивача надійшла заява про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача 20 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28.08.2019р. відкладено судове засідання з розгляду справи № 918/549/19 по суті на "17" вересня 2019 р. з підстав зазначених в ухвалі.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач, ухвалу суду про призначення розгляду справи не отримав про, що свідчить повідомлення відділення поштового зв`язку із відміткою "повернення по закінченню терміну зберігання".

Згідно приписів ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місце знаходження юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі" (33001, м. Рівне, вул. Біла, 5А,), що відповідає адресі зазначеній в позовній заяві.

У відповідності до ч. 7-8 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, оскільки відповідач не подав суду заяву про зміну адреси, а суд надіслав ухвалу суду про призначення розгляду справи на останню йому відому адресу відповідача, то в розумінні положень ст. 120 ГПК України відповідач, вважається належним чином повідомлений.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

День проставлення у поштовому повідомленні відмітки - 30.08.2019 року.

Таким чином, господарським судом вчинено всі можливі заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання. Отже, неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду) є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання.

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі", вважається повідомленим про призначене судове засідання суду належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач проявив протиправну процесуальну бездіяльність.

При цьому, оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї не явки суд не повідомив, відзиву у строки і порядку, визначені ухвалою суду від 12.08.2019 року не надав, суд, вважає за можливе здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі виходячи з наступного.

03.12.2018 року між ТОВ "Інвестком" (постачальник) та ТОВ "ГРАНД БЕЙБІ" (покупець) укладено договір поставки №031218-043 (а.с.12-17), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (пункт 1.1. договору).

Відповідно до п. 11.1. договору, строк дії Договору починається з дати його укладання.

Згідно до предмету договору (п.1.1.) за договором Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити Товар на умовах договору.

Пунктом 7.1. договору та з урахуванням додатку передбачено строк оплати за поставлений товар - 30 календарних днів з дати поставки товару.

Згідно п.7.3. договору оплата за товар здійснюється на підставі цього договору.

На виконання умов договору, Позивачем на адресу Відповідача було поставлено товари за накладними №2212331 від 22.12.2018 року на суму 88081,80 грн. та №2103331 від 22.03.2019 року на суму 37817,81 грн. (а.с.19-21).

Відповідно до додатку № 1 від 03.12.2018р. до договору (а.с. 18), в якому зазначена специфікація "даний асортимент не є вичерпний, точна номенклатура вказується у накладній на поставку партії товару".

Замовлення на товар, відповідно до п.3.1. договору позивач отримував від відповідача, та надсилав останньому підтвердження заявки, по електронній пошті.

Також, позивач зазначає, що відсутність актів зі сторони відповідача про порушення відвантаження товару, його кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, або актів про невідповідність супроводжувальних документів, що посвідчують якість та комплектність поставленої продукції, інших претензій, та прийняття товару відповідачем - свідчять про належне виконання умов договору з боку позивача.

З огляду на визначені сторонами строки, відповідач повинен був виконати свої зобов`язання щодо сплати товару в розмірі 125 899,61 грн. протягом 30 календарних днів з моменту поставки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оплатив лише частину заборгованості.

На день подання позову заборгованість відповідача становить 109 050,71 грн., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків (а.с. 22).

Статтею 193 ГК України передбачено застосування до виконання господарських договорів відповідних положень ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено - до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 193 ГПК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, за результатами з`ясування обставин, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 109 050,71 грн. грн. - основного боргу.

Що стосується витрат на правову допомогу, то суд при ухваленні рішення керувався наступним.

Одночасно із поданням даного позову позивач надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, за яким останні складають 19 802, 50 грн., а саме з оплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн., 15 000,00 грн. - на оплату професійної правничої допомоги та судовий збір за можливу апеляційну скаргу 2881,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестком" у цьому судовому провадженні представляло адвокатське об`єднання "СОЛ", що підтверджено Договором про надання правничої допомоги № І-09/02-07/19 від 02.07.2019 року (а.с.25-26), додатковою угодою №1 від 02.07.2019р. ордером серія КВ № 790284 від 02.07.2019 року та ордером серії КВ № 790261 від 03.07.2019 року на надання правової допомоги.

Відповідно до п.1.6. додаткової угоди №1 до договору на правову допомогу сторони погодили, що розмір гонорару за надання правової допомоги становить 20 000,00 грн.

На виконання умов договору позивач перерахував адвокатському об`єднанню "СОЛ" за правову допомогу згідно договору 20 000,00 грн. на підставі платіжного доручення №36023 від 23.07.2019 року (а.с.29).

Згідно п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п`ятою статті 49 ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

В силу частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а відтак до судових витрат. Порядок відшкодування витрат на правничу допомогу врегульовано статтею 126 Господарського процесуального кодексу України. Так, частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 4 та 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За наведеного у сукупності, суд констатує, що витрати на правничу допомогу у даній справі є співмірними із ціною позову, та відповідають категорії та складності справи. Заявлена позивачем вимога, відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі" витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню в розмірі 20 000,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору згідно ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком" (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі" (33001, м. Рівне, вул. Біла, 5А, ) про стягнення заборгованості у сумі 109 050 грн. 71 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі" (33001, м. Рівне, вул. Біла, 5А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком" (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, ) - 109 050 (сто дев`ять тисяч п`ядесят) грн. 71 коп..- основного боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі" (33001, м. Рівне, вул. Біла, 5А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком" (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, ) - 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. - витрат на правничу допомогу.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Бейбі" (33001, м. Рівне, вул. Біла, 5А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестком" (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, ) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. - судового збору.

5. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 19 вересня 2019 року.

Суддя Заголдна Я.В.