ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

23 вересня 2019 року Справа № 903/289/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Маціщук А.В. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Волиньагропромбуд"

на рішення господарського суду Волинської області від 20.06.2019 р.

(ухвалене о 12:20 год. у м. Луцьку, повний текст складено 26.06.2019 р.)

у справі № 903/289/18 (суддя Дем`як В.М.)

за первісним позовом: Приватного підприємства "Волиньагропромбуд"

до Фізичної особи-підприємця Мальцевої Алли Володимирівни

про стягнення 691400,69грн.

та за зустрічним позовом Фізичної особи підприємця Мальцевої Алли Володимирівни

до Приватного підприємства "Волиньагропромбуд"

про встановлення нікчемності правочину договору підряду від 28.12.2014р.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом - Романюк Л.С.;

від відповідача за первісним позовом - Гуріна Л.В.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Волиньагропромбуд" звернулося до господарського суду з позовом до відповідача - Фізичної особи - підприємця Мальцевої Алли Володимирівни про стягнення 691400,69грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення умов договору підряду відповідачем за №14/12/61 від 28.12.2014р. в частині оплати за надані виконанні будівельні роботи в розмірі 691400 грн. 69 коп.

В подальшому, ФОП Мальцева А.В. подала зустрічну позовну заяву до Приватного підприємства "Волиньагропромбуд" про встановлення нікчемності правочину договору підряду від 28.12.2014р. для спільного розгляду із первісним позовом ПП "Волиньагропромбуд" до ФОП Мальцевої А.В. про стягнення 691 400,69 грн. заборгованості за договором підряду від 28.12.2014р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ФОП Мальцева А.В. вказує, що договір від 28.12.2014р. підроблений власником ПП "Волиньагропромбуд" Мухою П.О. в корисливих цілях з метою незаконного заволодіння коштами ФОП Мальцевої А.В .

Рішенням господарського суду Волинської області від 20.06.2019 р. у справі № 903/289/18 було відмовлено в первісному та в зустрічному позові.

При ухвалені вказаного рішення, місцевий господарський суд вказав наступне.

Позивач звертаючись з первісним позов до суду вказував, що 28.12.2014р. між ПП "Волиньагропромбуд" (підрядник) та Фізичною особою-підприємцем Мальцевою Аллою Володимирівною (замовник) було укладено Договір за №14/12/61 на виконання будівельних робіт із реконструкції нежитлових прибудованих приміщень під спортивно-оздоровчий комплекс по проспекту Молоді, 10 у місті Луцьк, (до матеріалів справи долучено копію договору).

Судом констатовано, що оригінал договору за № 14/12/61 від 28.12.2014р. сторони суду не надали мотивуючи тим, що його не має, а надані суду копії даного договору ФОП Мальцевою А.В. та ПП "Волиньагропромбуд" є різними та їх зміст суперечливий.

Дана обставина (невідповідність), а також аналіз умов копії доданого договору на думку суду свідчить про те, що він не є єдиним, суцільним документом (різні, непов`язані між собою, розділи, статті, пункти, шрифт, умови) і не вбачається можливим встановити його зміст.

Надаючи оцінку актів приймання виконаних будівельних робіт за травень, липень 2015р., котрі надав позивач суд вказав, що акти приймання виконаних будівельних робіт ФОП Мальцевою А.В. не підписані, а також те, що відповідно до п.п 5.2 договору підряду повинні були бути складені і підписані сторонами до 28.12.2015р., проте, в порушення умов договору акти приймання виконаних будівельних робіт за травень, липень 2015р., фактично складені та підписані одноособово підрядником ПП "Волиньагропромбуд" 25.12.2017р.

Також, дослідивши акти виконаних будівельних робіт, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що вони не є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і не відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та не фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а тому не є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за виконані будівельні робити.

Оцінюючи заяви свідків ( ОСОБА_3 - директора ПП "Волиньагропромбуд", ОСОБА_7 - прораба ПП "Волиньагропромбуд", ОСОБА_6 ), суд вказав, що свідки доводять, що на замовлення ФОП Мальцевою А.В. по виконанню будівельних робіт згідно договору №14/12/61 від 28.12.2014р. підрядником був саме ПП "Волиньагропромбуд", проте останні не подали та не підтвердили первинними документами, що послуги надавались ПП "Волиньагропромбуд", саме на суму 691400 грн. 69 коп., що є предметом первісного позову.

З огляду на встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що вимога позивача за первісним позовом про стягнення основного боргу в сумі 691400 грн. 69 коп. за договором підряду №14/12/61 від 28.12.2014р. та на підставі актів виконаних будівельних робіт є безпідставною, не підтвердженою належними доказами, а тому відмовив в первісному позові.

Відмовляючи в задоволені зустрічного позову, суд вказав, що оригінал договору підряду за №14/12/61 від 28.12.2014р. сторони не подали, в наданих копія спірного договору є відмінності та суперечливості, а тому суд немає процесуальної можливості встановити його нікчемність та визначити самостійно ефектний правовий спосіб судового захисту.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач - Приватне підприємство "Волиньагропромбуд" звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення господарського суду Волинської області від 20.06.2019 р. у справі № 903/289/18 в частині відмови в задоволені первісного позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задоволити первісний позов.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

Позивач цінним листом з описом вкладеного надіслав відповідачу звернення №42 від 25.09.2017 р., долучивши відповідні акти приймання будівельних робіт та інші документи, звернення з актами виконаних робіт №83 від 26.12.2017 р., звернення з актами виконаних будівельних робіт №18 від 27.02.2018 р., однак всупереч вимогам ст.882 ЦК України та п. п. 3.1.4., та 3.1.5. Договору підряду № 14/12/61 від 28.12.2014 р., мотивовану відмову від підписання актів виконаних робіт за травень, липень 2015 року в порядку ч. 4 ст. 882 ЦК України відповідач не надав.

Тобто, відповідач по справі, в порушення вимог ст. 853, 882 ЦК України, безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

При цьому відповідач мотивовані заперечення по об`ємам виконаних позивачем будівельних робіт, їх вартості згідно актів виконаних робіт травень, липень 2015 року суду першої інстанції не надала, як і не надала доказів недійсності зазначених актів.

Позивач надав відповідачу акти приймання виконаних будівельних робіт по реконструкції нежитлових прибудинкових приміщень на проспекті Молоді, 10,м. Луцьк за травень, липень 2015 року в загальній сумі 691400 грн. 69 коп., виконав ці роботи, а відповідач, в порушення вимог ст. 853, 882 ЦК України, безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), не надав мотивованої відмови від підписання актів виконаних будівельних робіт, і отже Замовник не звільняється від обов`язку оплатити будівельні роботи.

Відповідно до п. 4 ст. 849 ЦК та п. 28 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005р. № 668, замовник зобов`язаний оплатити виконану частину роботи.

Скаржник зауважує, що судом першої інстанції не було надано правової оцінки істотній обставині справи - відсутність мотивованої відмови відповідача від підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за травень, липень 2015 року, про що суд в мотивувальній частині судового рішення по справі нічого не зазначив.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що позивач надав суду акти виконаних будівельних робіт за травень, липень 2015 року та інші документи згідно відповідних форм КБ-2в, КБ-3.

Зазначає, що акт приймання-передачі виконаних підрядних робіт КБ-2в, довідка про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, договірна ціна, які відповідно до спільного Наказу №237/5 Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21.06.2002р. "Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві", є первинними обліковими документами, підтверджують факт проведення суб`єктами підприємницької діяльності господарських операцій, що стосуються виконання ними зобов`язань і виникнення заборгованості у позивача перед відповідачем.

Вказує, що заперечення суду першої інстанції щодо належності відповідних актів виконаних робіт до первинних документів бухгалтерського обліку та звітності спростовується постановою Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 820/1763/16.

Враховуючи вищевикладене, Приватне підприємство "Волиньагропромбуд" вважає, що вищевказане судове рішення в частині відмови у первісному позові є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Від Фізичної особи - підприємця Мальцевої Алли Володимирівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує наступне.

Посилання скаржника в обґрунтування своїх позовних вимог на Договір підряду від 28.12.2014 р. , фотокопію якого надано суду, та про нікчемність якого через підробку наголошує заявник Мальцева А.В. , є безпідставним.

Як правильно встановлено Господарським судом Волинської області і зазначено у рішенні від 20.06.2019 р., оригінал договору за М14/12/61 від 28.12.2014 р. сторони суду не надали, мотивуючи тим, що його немає.

Твердження скаржника про те, що договір підряду може бути укладений у спрощений спосіб шляхом підписання актів здачі-приймання виконаних робіт є безпідставним з огляду на те, що Приватне підприємство "Волиньагропромбуд" свої позовні вимоги обґрунтовує саме Договором №14/12/61 від 28.12.2014 р.

Односторонньо складені та підписані позивачем Договірна ціна, Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, Акти приймання виконаних будівельних робіт за неукладеним Договором від 28.12.2014р. не створюють юридичних наслідків.

Витяги із сайту Укрпошти щодо відстеження цінних листів, в яких ПП "Волиньагропромбуд" направило ФОП Мальцевій А.В. Акти приймання виконаних будівельних робіт свідчать про неотримання означених цінних листів із вкладеннями Мальцевою А.В. та їх повернення за закінченням строку зберігання і вручення особисто відправнику, а не одержувачу.

За наведеного вище, ФОП Мальцева А.В. вважає, що оскаржене рішення є цілком законним, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 23.09.2019р. представник скаржника підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскарженого рішення було порушено норми матеріального та процесуального права. З огляду на вказане, вважає, що рішення господарського суду Волинської області від 20.06.2019 р. у справі № 903/289/18 в частині відмови в задоволені первісного позову слід скасувати та ухвалити нове, яким первісний позов задоволити.

Представник ФОП Мальцевої А.В. в судовому засіданні заявила, що з доводами скаржника не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що вертаючись до суду з первісним позов ПП "Волиньагропромбуд" вказувало, що 28.12.2014р. між ПП "Волиньагропромбуд" (підрядник) та Фізичною особою-підприємцем Мальцевою Аллою Володимирівною (замовник) було укладено Договір за №14/12/61 на виконання будівельних робіт із реконструкції нежитлових прибудованих приміщень під спортивно-оздоровчий комплекс по проспекту Молоді , 10 у місті Луцьк . (в матеріали справи долучено копію договору (т. 1, а. с. 20-22).

За умовами вказаного Договору предметом даного договору є домовленість сторін про виконання підрядником за завданням та рахунок замовника будівельних робіт із реконструкції нежитлових прибудованих приміщень під спортивно-оздоровчий центр по проспекту Молоді,10 у місті Луцьк згідно чинного законодавства. Роботи здійснюються засобами підрядника із матеріалів підрядника, якщо інше не буде обумовлено сторонами в письмовій формі. Характеристика матеріалів визначаються у специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору. Характеристика виконання робіт на етапах та в цілому, в т. ч. ціна кожного етапу та в цілому робіт визначаються сторонами у кошторисі, що є невід`ємною частиною договору. Оплата виконаних робіт здійснених підрядником, а також письмово обумовлених сторонами витрат, понесених підрядником в інтересах замовника здійснюється замовником поетапно після передачі підрядником кожного виду робіт та їх прийняття замовником за відповідним актом або у формі завдатку чи авансу - згідно чинного законодавства. Розрахунки здійснюються у безготівковому порядку або готівкою за домовленістю сторін. Передача-приймання матеріалів та робіт оформляється письмово відповідними актами згідно даного договору та чинного законодавства (п. п. 2.1-2.4, 2.6-2.8. Договору).

Згідно п. п 5.1, 5.2 Договору сторони визначили, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного і належного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Загальний строк виконання робіт за цим договором - один рік.

Судом констатується, що позивачем до матеріалів справи долучено лише копію вказаного Договору, оригінал Договору позивачем не надавався.

На підтвердження факту виконання робіт за Договором, позивачем надано Акти приймання виконаних робіт за липень, серпень 2015 року, які підписані в односторонньому порядку - лише ПП "Волиньагропромбуд" (т. 1, а. с. 23-49).

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що ПП "Волиньагропромбуд" оскаржує рішення господарського суду Волинської області від 20.06.2019 р. у справі № 903/289/18 в частині відмови в задоволенні первісного позову, то суд апеляційної інстанцій, враховуючи приписи ст. 269 ГПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені первісного позову.

В силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Позивач, як на підставу позову посилається на укладання між сторонами Договору №14/12/61 від 28.12.2014 р., який за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Як зазначалося судом апеляційної інстанції вище, позивачем до матеріалів справи долучено лише копію Договору №14/12/61 від 28.12.2014 р., оригіналу вказаного Договору позивач ні в суд першої інстанції, ні в суд апеляційної інстанції не надав.

В той же час, відповідачем за первісним позовом було надано до суду копію Договору № 12/03/61 від 01.03.2012 р. (т. 1, а. с. 108-110) та зазначено, що інших Договорів між сторонами не укладалося.

За приписами ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Частиною 6 статті 91 ГПК України визначено, що якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

За таких обставин, враховуючи відсутність оригіналу Договору №14/12/61 від 28.12.2014 р. та заперечення відповідача щодо факту укладання такого Договору та ставлення відповідачем під сумнів копії Договору №14/12/61 від 28.12.2014 р., апеляційний господарський суд не бере до уваги копію Договору № 14/12/61 від 28.12.2014 р., як доказ виникнення правовідносин між сторонами.

Щодо наявної в матеріалах справи наявна нотаріально посвідченої копії Договору №14/12/61 від 28.12.2014 р. (т. 2, а. с. 157-159), то судом апеляційної встановлено, що нотаріусом було посвідчено копію зазначеного Договору, а тому нотаріально посвідчена копія Договору №14/12/61 від 28.12.2014 р., також не береться судом до уваги.

Поруч з тим, позивачем в обґрунтування було долучено до матеріалів справи Акти приймання виконаних робіт за липень, серпень 2015 року (т. 1, а. с. 23-28, 38-41).

За приписами ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

В той же час, вказані Акти не можуть бути самостійною підставою для стягнення з замовника коштів, оскільки: зі змісту Актів вбачається, що вони оформлені на підставі Договору №14/12/61 від 28.12.2014 р., який не може бути доказом виникнення правовідносин між сторонами у справі; позивач обґрунтовує позовні вимоги не лише вказаними Актами, а й Договором №14/12/61 від 28.12.2014 р.; позивачем не надано доказів, котрі підтверджували здійснення господарської операцій вказаних в Актах, щодо придбання ресурсів, котрі використовувалися ним для здійснення робіт, зазначених в Актах (на підставі Договору №14/12/61 від 28.12.2014 р.).

Окрім того, за приписами ст. 318 Господарського кодексу України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов`язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об`єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов`язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об`єкти і оплатити їх. Договір підряду відповідно до цієї статті укладається, зокрема на реконструкцію об`єктів.

Статтею 321 Господарського кодексу України передбачено, що у договорі підряду на капітальне будівництво сторони визначають вартість робіт (ціну договору) або спосіб її визначення. Вартість робіт за договором підряду (компенсація витрат підрядника та належна йому винагорода) може визначатися складанням приблизного або твердого кошторису. Кошторис вважається твердим, якщо договором не передбачено інше. Зміни до твердого кошторису можуть бути внесені лише за погодженням сторін.

Відповідно до ст. 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Пунктом 2.4. Договору №14/12/61 від 28.12.2014 р. передбачено, що характеристика виконання робіт на етапах та в цілому, в тому числі ціна кожного етапу та в цілому робіт визначаються сторонами у кошторисі, що є невід`ємною частиною договору.

Тобто, позивач з метою обґрунтування своїх позовних вимог та додаткового обґрунтування існування між сторонами у справі відносин, мав надати суду належним чином затверджену проекту документацію та погоджений сторонами кошторис, однак позивач ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції, вказаних документів не надав.

Доводи представника ПП "Волиньагропромбуд" на те, що після виконання робіт оригінал Договору №14/12/61 від 28.12.2014 р. та проектно-кошторисна документація були повернуті ФОП Мальцевій А.В. не беруться судом до уваги, з огляду на таке.

В силу приписів ст. ст. 74, 77-79 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Проте, позивач за первісним позовом безпідставно перекладає обов`язок доказування на відповідача за первісним позовом, що суперечить вищезазначеним положенням ст. ст. 74, 77-79 ГПК України.

Відносно заяв свідків: ОСОБА_3 - директора ПП "Волиньагропромбуд", ОСОБА_7 - прораба ПП "Волиньагропромбуд" (т. 2, а. с. 154, 156), суд зазначає, наступне.

За приписами ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Враховуючи, що обставини існування правовідносин між сторонами, наявність заборгованості мають доказуватися іншими засобами доказування, зокрема документами вказаним вище, апеляційний господарський суд не бере до уваги покази свідків.

Щодо поданого скаржником клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

20.08.2019 р. ПП "Волиньагропромбуд" подало до суду апеляційної інстанції клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого просить призначити будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1) Який перелік та об`єми фактично виконаних будівельно-монтажних робіт по реконструкції нежитлових прибудованих приміщень під спортивно-оздоровчий комплекс по проспекту Молоді, 10 у місті Луцьку, підрядником - ПП "Волиньагропромбуд"?

2) Яка вартість фактично виконаних будівельно-монтажних робіт по реконструкції нежитлових прибудованих приміщень під спортивно-оздоровчий комплекс по проспекту Молоді, 10 у місті Луцьку, підрядником - ПП "Волиньагропромбуд"?

3) Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт з будівництва реконструкції об`єкту - нежитлових прибудованих приміщень під спортивно-оздоровчий комплекс по проспекту Молоді, 10 у місті Луцьку обсягам та вартості, визначеним проектно-кошторисною або первинною звітною документацією з будівництва?

За приписами ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Тобто, однією із умов, котра є обов`язковою при призначенні експертизи у справі є необхідність з`ясування обставин, що мають значення у справі.

В той же час, в даному випадку не існує необхідності призначення будівельно-технічної експертизи, оскільки позивачем не доведено існування між сторонами правовідносин.

Окрім того, ПП "Волиньагропромбуд" заявляв аналогічне клопотання і в суді першої інстанції, однак через те, що додаткові документи необхідні для проведення судової експертизи не наданні, зокрема і позивачем не надано проектно-кошторисної документації, експертами Волинського відділення Львівського НДІСЕС було надане повідомлення № 8623-8624 від 05.04.2019 р. про неможливість надання висновку (т. 2, а. с. 2).

Як зазначалося вище, проектно-кошторисної документації до суду апеляційної інстанції позивач за первісним позовом не подав.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції відмовляє в задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, з врахуваннях всіх обставин справи в їх сукупності, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що позивачем за первісним позовом не доведено належними та допустимими доказами виникнення правовідносин між сторонами, факт виконання підрядних робіт та їх об`єми, з огляду на, що первісні позовні вимоги щодо стягнення 691400 грн. заборгованості є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції.

В той же час, відсутні підстави передбачені ст.277 ГПК України для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення господарського суду Волинської області від 20.06.2019 р. у справі № 903/289/18 в частині відмови в задоволенні первісного позову необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "Волиньагпромбуд" - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Волиньагропромбуд" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 20.06.2019 р. у справі № 903/289/18 в частині відмови в первісному позові - без змін.

2. Справу № 903/289/18 надіслати господарському суду Волинської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "25" вересня 2019 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Філіпова Т.Л.