ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2019 справа № 30/81

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Росава ЛТ»

до відповідача-1 Приватного підприємства «Фірма «Піраміда-Авто»

до відповідача-2 Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»

до відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа»

за участю у справі третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Відкритого акціонерне товариство «Державний ощадний банк» в особі Львівського міського відділення №6319

за участю у справі третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Курія Львівської Архієпархії Української греко-католицької церкви

за участю у справі третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Львівської міської ради

за участю у справі третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Виконавчого комітету Львівської міської ради

за участю у справі третьої особи-5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Приватного підприємства «Центр соціальної реабілітації молоді»

про визнання недійсним договору №6/7 від 26.12.2003р., визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння

за участю представників:

від позивача Цястун Р.П., Стасишин Р.М.

від відповідача-1 не з`явився

від відповідача-2 не з`явився

від відповідача-3 Прудиус О.О.

від третьої особи-1 не з`явився

від третьої особи-2 Працьовитий А.В.

від третьої особи-3 не з`явився

від третьої особи-4 не з`явився

від третьої особи-5 не з`явився

Суть спору: Позов заявлено товариством з обмеженою відповідальністю «Росава ЛТ» до відповідача 1 - приватного підприємства «Фірма «Піраміда-Авто», відповідача 2 - Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ВАТ «Державний ощадний банк» в особі Львівського міського відділення №6319, Курії Львівської Архієпархії Української греко-католицької церкви, Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради та Приватного підприємства «Центр соціальної реабілітації молоді» про визнання недійсним договору №6/7 від 26.12.2003р. купівлі-продажу незавершеного будівництвом будинку громадського призначення загальною площею 254 кв.м. по АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Львівський домобудівний комбінат №2» та приватним підприємством «Піраміда-Авто»; визнання права власності на частину приміщень площею 254 кв.м. в незавершеному будівництвом об`єкті громадського призначення по АДРЕСА_3 Б АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ); витребування з чужого незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа» нежитлового приміщення площею 254 кв.м. в незавершеному будівництвом об`єкті громадського призначення по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Ухвалою суду від 17.05.2010р. порушено провадження у справі (суддя Мороз Н.В.). Розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з невиконанням учасникам справи вимог ухвал суду.

14.09.2010р. ухвалою суду провадження у даній справі зупинено до вирішення справ № 4/120 та № 5/169, рішення по яких не набрало законної сили, а розглядувані по вказаних справах питання законності рішення постійно-діючого третейського суду від 27.03.2009 р. у справі №10-42/09 та ухвали Львівської міської ради від 05.03.2009 р. № 2458 стосувалися спірного майна про визнання право власності та про витребування якого позивачем заявлено позов у даній справі (№ 30/81). Крім того, вказаною ухвалою суду від 14.09.2010р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ВАТ «Державний ощадний банк» в особі Львівського міського відділення №6319; Курії Львівської Архієпархії Української греко-католицької церкви та Львівську міську раду.

Ухвалою суду від 15.08.2018р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 19.11.2018 р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 03.12.18р., залучено до участі у справі співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа». Відмовлено в клопотанні ВАТ «Державний ощадний банк» про залишення позову без розгляду.

03.12.2018р., враховуючи подане ТОВ «Кристал-Медіа» клопотання про призначення розгляду справи спочатку на підставі ч. 4 ст. 48 ГПК України, суд ухвалив призначити та провести підготовче засідання спочатку за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.02.2019 р., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Виконавчий комітет Львівської міської ради та закрито провадження у справі в частині позовних вимог до Відкритого акціонерного товариства Львівський домобудівний комбінат №2 у зв`язку з припиненням юридичної особи.

19.02.2019р. суд ухвалив замінити первісного відповідача у справі Приватне підприємство «Центр соціальної реабілітації молоді» на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа» та залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Приватне підприємство «Центр соціальної реабілітації молоді». Позовну вимогу про визнання права власності на частину приміщень площею 254,0 кв.м в незавершеному будівництвом об`єкті громадського призначення по вул. Б. Хмельницького, 249 у м АДРЕСА_1 (корпус 26) в частині до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» залишено без розгляду.

Окрім цього, враховуючи подане клопотання позивача від 08.02.2019р. №1/02 (вх. № 398/19 від 12.02.2019р.) щодо визначення змісту позовних вимог щодо кожного з учасників у справі, суд 19.02.2019р. прийняв таке клопотання та продовжив розглядати справу з урахуванням наступних позовних вимог:

1) Щодо відповідача Приватного підприємства «Фірма «Піраміда-Авто» - визнати недійсним договір №6/7 від 26.12.2003 р. купівлі-продажу незавершеного будівництвом об`єкта громадського призначення загальною площею 254 кв.м. по вул.Б. Хмельницького, 249 у АДРЕСА_1 (корпус 26) укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Львівський домобудівний комбінат № 2» та Приватним підприємством «Фірма «Піраміда-Авто»;

2) Щодо відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа» - визнати право власності на частину приміщень площею 254,0 кв.м. в незавершеному будівництвом об`єкті громадського призначення по вул. Б. АДРЕСА_1 , 249 у м АДРЕСА_1 (корпус 26);

3) Щодо відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа» - витребувати з чужого незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа» частину приміщень площею 254,0 кв.м в незавершеному будівництвом об`єкті громадського призначення по вул. Хмельницького, 249 у м АДРЕСА_1 (корпус 26).

21.02.2019р. позивачем подано клопотання про приєднання доказів № 1/02 від 19.02.2019р. (вх. № 7393/19), яким просив приєднати до матеріалів справи висновок експерта від 18.02.2019р. № 009/19 за результатами проведення будівельно-технічної експертизипо справі №30/81. Проте, за результатами розгляду вказаного клопотання, суд дійшов висновку відмовити позивачу в задоволенні клопотання про приєднання цього висновку, з підстав наведених в ухвалі суду від 05.03.2019р.

04.03.2019р., представником позивача ТОВ «Росава ЛТ» подано клопотання (вх. № 640/19 від 04.03.2019р.) про призначення будівельно-технічної експертизи з метою індивідуалізації спірного майна, про що представник позивача усно заявив у судовому засіданні 04.03.2019р., та у зв`язку з чим йому було надано можливість подати вказане клопотання в письмовому вигляді через службу діловодства господарського суду. Проте, за результатами розгляду вказаного клопотання, суд дійшов висновку відмовити в його задоволенні, з підстав наведених в ухвалі суду від 05.03.2019р..

Слід зазначити, що представник відповідача-3 ТзОВ «Кристал-Медіа» та третьої особи-2 Курії Львівської Архієпархії Української греко-католицької церкви заперечували проти вищенаведеного клопотання позивача про призначення будівельно-технічної експертизи.

29.03.2019р. представник позивача подав клопотання (вх. № 901/19) про продовження процесуальних строків, згідно якого просить суд встановити додатковий строк для подання доказів - висновку експерта від 18.02.2019р. №009/19 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по справі №30/81.

Ухвалою суду від 01.04.2019р., суд визнав поважними причини неподання позивачем доказу висновку експерта від 18.02.2019р. №009/19 у встановлений строк, та ухвалив приєднати до матеріалів справи висновок експерта від 18.02.2019р. №009/19 та матеріали, на основі яких було проведене експертне дослідження.

12.04.2019р. представник відповідача-3 (ТзОВ «Кристал-Медіа») подав клопотання (вх.№1023/19) про призначення експертизи, в якому ТзОВ «Кристал-Медіа» просить призначити додаткову судову будівельно-технічну експертизу.

07.05.2019р., згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено новий склад суду та розподілено справу № 30/81 до судді Петрашко М.М.

Ухвалою суду від 13.05.2019р. суддею Петрашко М.М. прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У судових засіданнях 11.06.2019р., 12.07.2019р., 30.07.2019р. представник відповідача-3 (ТзОВ «Кристал-Медіа») підтримував подане клопотання (вх.№1023/19 від 12.04.2019р.) про призначення додаткової експертизи.

Представник позивача заперечував проти клопотання відповідача-3 (ТзОВ «Кристал-Медіа») про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, з підстав зазначених у запереченнях на клопотання про призначення експертизи.

29.07.2019р. представником позивача подано додаткове заперечення на клопотання про призначення експертизи № 1/07 від 23.07.2019р. (вх. № 30608/19 від 29.07.2019р.) до якого долучено висновок судового експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2078 судової інженерно-технічної експертизи по господарській справі № 5015/2602/11.

Ухвалою суду від 06.08.2019р., суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача-3 ТзОВ «Кристал-Медіа» (вх.№1023/19 від 12.04.2019р.) про призначення додаткової судової будівельно-технічної експертизи, закрив підготовче провадження у справі №30/81 та призначив справу до розгляду по суті на 28.08.2019р. Ухвалою суду від 28.08.2019р. розгляд справи відкладено на 04.09.2019р.

В судове засідання 04.09.2019р. з`явилися представники позивача, позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача-3 (ТзОВ «Кристал-Медіа») та третьої особи-2 (Курія Львівської Архієпархії Української греко-католицької церкви) у судове засідання 04.09.2019р. з`явилися, просили у задоволенні позову відмовити.

В процесі розгляду справи судом встановлено наступне.

28.01.1998р. між Виконавчим комітетом Львівської міської ради та ВАТ «Львівський домобудівний комбінат №2» укладено угоду № 3 на пайову участь у будівництві.

Пунктом 1 даної угоди сторони узгодили, що її предметом є дольова участь ВАТ «Львівський ДБК №2» в будівництві будинку громадського призначення на вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26). Площа дольової участі для ВАТ «Львівський ДБК №2» становить 254 кв.м, який в свою чергу зобов`язаний виконати роботи по влаштуванню інженерних мереж в мікрорайоні Грінченка. На підставі угоди, управління капітального будівництва Львівського міськвиконкому проводить взаємозалік за виконані роботи по влаштуванню інженерних мереж в мікрорайоні Грінченка по заборгованості за ці роботи, а ВАТ «Львівський ДБК №2» перераховує на рахунок УКБ міськвиконкому 40 тис. грн. додатково, крім взаємозаліку. Після проведення взаємозаліку нежитлова площа 254,0 м. кв. в будинку громадського призначення на вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26) передається ВАТ «Львівський ДБК №2», а заборгованість УБК списується. Після підписання даної угоди сторони майнових і фінансових претензій між собою не мають.

Незавершене будівництво нежитлового приміщення громадського призначення загальною площею 254 м. кв. передано ВАТ «Львівський ДБК №2», що підтверджується підписаними 05.04.1999р. між сторонами протоколом № 1 взаєморозрахунків та актом приймання-передачі незавершеного будівництва.

У вищенаведеному акті приймання-передачі незавершеного будівництва від 05.04.1999р. зазначено, що згідно до протоколу № 1 взаєморозрахунків на виконання зобов`язань за угодою № 3 на пайову участь у будівництві від 28.01.1998р., укладеною між Виконавчим комітетом Львівської міської ради та ВАТ «Львівський домобудівний комбінат №2», здійснено приймання-передачу нежитлового приміщення в будинку громадського призначення по вул. Б.Хмельницького, 249: поверх перший, адреса вул. Б.Хмельницького, 249, загальна площа 254,0 кв.м.

25.02.1999р. між ВАТ «Львівський ДБК №2» (продавець) та Закритим акціонерним страховим товариством «Львів-Терен» (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №18 від 25.02.1999р., відповідно до розділу 1 (предмет договору) якого продавець продає, а покупець купує незавершене будівництвом нежитлове приміщення на умовах даного договору. Характеристика приміщення: адреса: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26). Загальна площа 254 м2. Незавершене будівництво нежитлових приміщень (корпус 26) належить продавцю згідно укладеної ним з Львівським міськвиконкомом угоди №3 від 28.01.1998р. Відповідно до п.2.1. вищезазначеного договору № 18 від 25.02.1999р., загальна вартість незавершеного будівництва (корпус 26) становить 140000 грн.

З банківської виписки Акціонерного страхового товариства «Львів-Терен» за період з 01.02.1999 по 28.02.1999 року, завірена копія якої міститься у матеріалах справи, судом встановлено здійснення повної оплати на виконання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №18 від 25.02.1999р.

Відповідно до підписаного 05.04.1999р. акту приймання-передачі незавершеного будівництва нежитлового приміщення за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26),ВАТ «Львівський ДБК №2» передав, а ЗАСТ «Львів-Терен» прийняв незавершене будівництво нежитлового приміщення (корпус 26) по вул. Б. Хмельницького, 249, загальною площею 254 кв.м. Покупець відповідно до договора купівлі-продажу нежитлових приміщень № 18 від 25.02.1999р. проплатив 140000 грн. і тим самим виконав свої зобов`язання по договору (п.2). З моменту підписання акту незавершене будівництво нежитлового приміщення (корпус 26) по вул. Б. Хмельницького, 249, переходить у повну власність ЗАСТ «Львів-Терен» (п.4).

Листом № 52 від 19.02.2000 року, який адресований Начальнику управління земельних ресурсів м.Львова та директору Колективного підприємства «Картограф», ЗАСТ «Львів-Терен» просив виготовити технічну документацію на земельну ділянку на якій розташоване незавершене будівництво аптеки за адресою: м.Львів, вул. Б. Хмельницького, 249, корпус 26. В матеріалах справи міститься технічна документація на земельну ділянку ЗАСТ «Львів-Терен», за адресою: м.Львів, вул. Б. Хмельницького, 249, корпус 26.

10.01.2003р. між Закритим акціонерним страховим товариством «Львів-Терен» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росава ЛТ» укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, відповідно до п.1.1. якого, продавець продає, а покупець купує незавершене будівництвом нежитлове приміщення на умовах даного договору. Характеристика приміщення: адреса: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26). Загальна площа 254,0 м. кв. (п.1.2.) У пункті 1.3. договору зазначено, що незавершене будівництво нежитлових приміщень (корпус 26) належить продавцю згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №18 від 25.02.1999р. Загальна вартість незавершеного будівництва (корпус 26) становить 35 880,00 грн. (п.2.1). Покупець зобов`язується провести повну оплату за незавершене будівництво (корпус 26) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця до 01.02.2003р.

Згідно платіжного доручення № 3 від 17.01.2003р., завірена копія якого міститься у матеріалах справи, судом встановлено здійснення позивачем повної оплати згідно вищезазначеного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 10.01.2003р.

Відповідно до підписаного 23.01.2003р. акту приймання-передачі незавершеного будівництва нежитлового приміщення за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26), Закритим акціонерним страховим товариством «Львів-Терен» передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Росава ЛТ» прийнято у повну власність незавершене будівництво нежитлового приміщення за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26), загальною площею 254,0 кв.м. Покупець відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 10.01.2003р. проплатив 35880,00 грн. і тим самим виконав свої зобов`язання по договору (п.2 акту).

26.12.2003р. між ВАТ «Львівський ДБК №2» (продавець) та Приватним підприємством «Фірма Піраміда-Авто» (покупець) укладено оскаржуваний договір №6/7 купівлі-продажу, у відповідності до п. 1.1. якого, продавець продав та зобов`язується передати у власність покупця незавершений будівництвом об`єкт (надалі - майно), а покупець придбав та зобов`язується сплатити за вказане майно ціну продажу, прийняти по акту приймання-передачі майно та виконати умови, передбачені цим договором. Майно знаходиться за адресою м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26) та складається з незавершеного будівництвом будинку громадського призначення загальною площею 254,0 м. кв. (м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249, корпус 26). В розділі 1 договору зазначено, що майно належить продавцеві на праві власності, про що свідчить угода №3 на пайову участь у будівництві від 28.01.1998р., акт приймання-передачі від 05.04.1999р. та протокол взаєморозрахунків. У розділі 2 даного договору сторони узгодили, що загальна сума договору, за якою вчиняється продаж майна становить 250 240,00 грн. Оплата поводиться у гривнях шляхом перерахування коштів покупцем на розрахунковий рахунок продавця, або через касу підприємства протягом двох місяців з моменту підписання даного договору. Згідно положень розділу 2 договору перехід права власності на майно від продавця до покупця відбувається після підписання акту приймання - передачі майна.

29.12.2003р. сторонами договору складено акт приймання-передачі, у відповідності до якого, незавершений будівництвом будинок громадського призначення загальною площею 254 м. кв. (м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26) передано у власність Приватного підприємства «Фірма «Піраміда-Авто».

Рішенням постійно діючого Третейського суду (Український національний комітет Міжнародної торгової палати) від 27.03.2009р. у справі №10-42/09 за Приватним підприємством «Фірма «Піраміда-Авто» визнано право власності на незавершений будівництвом будинок громадського призначення у м. Львові по вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26). 14.04.2009р. за Приватним підприємством «Фірма «Піраміда-Авто» проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 59 %, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 14.04.2009р. за № 22469093, реєстраційний номер №27033139 від 14.04.2009р.

22.04.2009р. між Приватним підприємством «Фірма «Піраміда-Авто» (продавець) та Приватним підприємством «Центр соціальної реабілітації молоді» (покупець) укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу з розстрочкою платежу, зареєстрований в реєстрі за номером №608. У відповідності до даного договору продавець продає, а покупець купує незавершений будівництвом будинок громадського призначення по вул. Б.Хмельницького, 249 (корпус 26) у м.Львові готовністю 59%. 23.04.2009р. за Приватним підприємством «Центр соціальної реабілітації молоді», проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 59%, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.04.2009р. У відповідності до підписаного 27.04.2009р. акту приймання-передачі дане майно передано у власність Приватного підприємства «Центр соціальної реабілітації молоді».

Рішенням господарського суду Львівської області від 25.06.2010р. у справі №4/120, залишеним в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2010р. у справі № 4/120 та постановою Вищого господарського суду України від 19.01.2011р. у справі № 4/120 рішення постійно діючого Третейського суду (Український національний комітет Міжнародної торгової палати) від 27.03.2009р. у справі №10 -42/09 скасовано.

Ряд вищенаведених обставин встановлені рішенням Господарського суду Львівської області від 26.02.2014р., у справі № 5015/2602/11 за первісним позовом Виконавчого комітету Львівської міської ради до відповідача-1 Приватного підприємства «Центр соціальної реабілітації молоді», відповідача-2 Приватного підприємства «Фірма Піраміда-Авто», за участю третіх осіб: Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіально-відокремленого безбалансового відділення №10013/0289 філії Львівського обласного управління; Курії Львівської Архієпархії Української греко-католицької Церкви; Товариства з обмеженою відповідальністю «Росава ЛТ»; Громадянина Кирилюка Дмитра Васильовича; Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння, за зустрічним позовом приватного підприємства «Центр соціальної реабілітації молоді» до виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватного підприємства «Фірма Піраміда-Авто» про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі територіально-відокремленого безбалансового відділення №10013/0289 філії Львівського обласного управління до відповідача приватного підприємства «Центр соціальної реабілітації молоді», за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Виконавчого комітету Львівської міської ради; Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2014р., рішення господарського суду Львівської області 26.02.2014 р. у справі № 5015/2602/11 залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2014р., постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22.05.2014 у справі № 5015/2602/11 залишено без змін.

Первісно, згідно поданої 07.05.2010р. позивачем позовної заяви, позовні вимоги заявлено до відповідача-1 ВАТ «Львівський домобудівний комбінат № 2» та відповідача-2 Приватного підприємства «Фірма «Піраміда-Авто», які є сторонами оскаржуваного договору № 6/7 купівлі-продажу від 26.12.2003р., та до відповідача-3 Приватного підприємства «Центр соціальної реабілітації молоді», якому 22.04.2009р. Приватним підприємством «Фірма «Піраміда-Авто» було відчужено, в тому числі, спірне приміщення загальною площею 254 м. кв. (м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26) на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, і яке на дату подання позову перебувало у володінні ПП «Центр соціальної реабілітації молоді».

У подальшому, ухвалою суду від 04.02.2009 року провадження у справі у частині позовних вимог до ВАТ «Львівський домобудівний комбінат № 2» закрито, у зв`язку з припиненням юридичної особи, а ухвалою суду від 19.02.2019р. замінено первісного відповідача у справі Приватне підприємство «Центр соціальної реабілітації молоді» на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа» у зв`язку з відчуженням 18.09.2015р. на користь ТОВ «Кристал-Медіа» спірного майна.

Також, суд звертає увагу, що ухвалою суду від 19.02.2019р. позовні вимоги про визнання права власності на спірне приміщення в частині до Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» залишено без розгляду.

Тим не менше, згідно поданої 07.05.2010р. позовної заяви, позивач заперечує дійсність угоди № 6/7 від 26.12.2003р., укладеної між «Львівський домобудівний комбінат № 2» та ПП «Фірма «Піраміда-Авто», та посилаючись на ст. ст. 86, 128, 225 Цивільного кодексу УРСР (який був чинний у період виникнення правовідносин) зазначає, що повноваження ВАТ «Львівський домобудівний комбінат № 2», як власника частини приміщень за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26), загальною площею 254 кв.м., припинились 05.04.1999р. внаслідок відчуження цього приміщення на користь ЗАСТ «Львів-Терен» та їх передачі товариству за актом приймання-передачі від 05.04.1999р. Тому, укладення між ВАТ «Львівський домобудівний комбінат № 2 та ПП «Фірма «Піраміда-Авто» спірного договору № 6/7 від 26.12.2003 року та подальшого відчуження ПП «Фірма «Піраміда-Авто» спірного майна на користь ПП «Центр соціальної реабілітації молоді» є проявом невизнання та оспорювання цими особами права власності позивача на це майно, набутого ним за договором купівлі - продажу від 10.01.2003р. у ЗАСТ «Львів-Терен». Як зазначає позивач, спірний договір не відповідає вимогам закону, оскільки укладений особою, яка не мала права розпоряджатися спірним майном, і внаслідок укладення вказаного договору ТОВ «Росава ЛТ» протиправно позбавлено права власності на майно.

Покликаючись на ст.ст. 330, 387, 388, 392 Цивільного кодексу України, ст. 225 Цивільного кодексу УРСР, позивач зазначає, що якщо майно було відчужене поза волею власника особою, яка не мала на це права, і за власником згідно із ст. 388 ЦК України зберігається право на витребування майна, добросовісний набувач не набуває права на таке майно. Щоб встановити наявність у власника права на віндикацію, достатньо встановити, що договір, за яким майно вибуло від нього, було укладено поза його волею не уповноваженою особою.

Таким чином, позивач просить визнати договір № 6/7 купівлі-продажу від 26.12.2003р. недійсним, як таким, що не відповідає вимогам закону, визнати за ним право власності на частини приміщень за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26), загальною площею 254,0 кв.м. та витребувати вказане майно з чужого незаконного володіння.

Відповідач-3 Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа» зеперечив проти позову, подавши відзив на позовну заяву (вх. 50401/18 від 29.12.2018р.) в якому зазначив, що з 2003 року нежитлові приміщення в незавершеному будівництвом об`єкті громадського призначення по АДРЕСА_4 . Б АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) зазнали змін у зв`язку з подальшим будівництвом цієї будівлі, а частини приміщень площею 254.0 м.кв., які просить витребувати позивач, вже не існує.

При цьому, відповідач-3 (ТОВ «Кристал - Медіа») стверджує, що позовні вимоги ТОВ «Росава ЛТ» до ТОВ «Кристал-Медіа» за позовом у даній справі не можуть бути задоволені, оскільки майно, на яке претендує позивач та яке просить витребувати у ПП «Центр соціальної реабілітації молоді», а саме: частина приміщень площею 254,0 м.кв. в незавершеному будівництвом об`єкті громадського призначення по АДРЕСА_4 . Б. АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 (корпус 26) є відмінним від того майна, яке знаходиться у власності ТОВ «Кристал-Медіа».

У матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу об`єкту незавершеного будівництва з земельною ділянкою від 18.09.2015р., укладений між ПП «Центр соціальної реабілітації молоді» (продавець) та ТОВ «Кристал-Медіа» (покупець), посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Антоновою В.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2117, відповідно до умов якого, продавець продав, а покупець купив об`єкт незавершеного будівництва (будинок громадського призначення) (готовність 59%), який знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Б.Хмельницького, буд. 249. корпус АДРЕСА_2 та земельну ділянку, кадастровий номер::06:005:0254, яка розташована за адресою: м.Львів, вул. Б.Хмельницького, 249.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 18.09.2015р. внесено запис про право власності ТОВ «Кристал - Медіа» № 1123692 на об`єкт незавершеного будівництва (будинок громадського призначення) літ. 2, за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, буд. 249, корп. 26, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Відповідач-3 (ТОВ «Кристал - Медіа») стверджує, що набув у власність будинок громадського призначення готовність якого скдадає 59%, а загальна площа придбаного товариством будинку складає близько 3000 кв.м., а тому вказане нерухоме майно належне ТОВ «Кристал-Мадіа» не є майном, яке просить витребувати позивач, що вказує на безпідставність позовних вимог.

У відзиві відповідач-3 (ТОВ Кристал - Медіа») зазначає, що при вирішенні даної справи також слід врахувати ту обставину, що витребування позивачем майна у відповідача унеможливлюється також у зв`язку з тим, що матеріалами справи достовірно не підтверджується, яка саме частина будинку була відчужена Акціонерним страховим товариством «Львів-Терен» за договором купівлі-пролажу від 10 січня 2003 року на користь позивача, що відповідно не надає можливості індивідуалізувати частину будинку, яка могла б підлягати витребуванню, не доведена точна загальна площа незавершеного будівництвом будинку громадського призначення, що, відповідно, не надає можливості встановити яка саме площа будинку може бути витребувана.

Крім того, відповідач-3 (ТОВ «Кристал - Медіа») зазначає, що ВАТ «Львівський домобудівний комбінат №2» станом на 25 лютого 1999 року не міг розпоряджатися нежитловим приміщенням площею 254,0 кв.м. по вул АДРЕСА_1 та продати Акціонерному страховому товариству «Львів Терен» вказане приміщення, оскільки право власності на зазначене майно виникло у ВАТ«Львівський домобудівний комбінат № 2» лише 05 квітня 1999 року, після підписання Акту приймання передачі незавершеного будівництва по АДРЕСА_4 .Б.Хмельницького, АДРЕСА_1 у АДРЕСА_1 між Управлінням капітального будівництва міськвиконкому Львівської міської ради та ВАТ «Львівський домобудівний комбінат № 2». Як стверджує відповідач-3, після того як у ВАТ«Львівський домобудівний комбінат № 2» виникло право власності на об`єкт незавершеного будівництва, зазначене товариство передало це майно до ПП «Фірма «Піраміда-Авто» згідно з актом приймання передачі від 29 грудня 2003 року, яке в свою чергу правомірно, у відповідності до вимог чинного на той час Цивільного кодексу УРСР набуло право власності на цей об`єкт за договором купівлі продажу № 6/7 від 26.12.2003р.

Також, відповідачем подана заява (вх. № 35310/19від 27.08.2019р.) про застосування строків позовної давності.

З огляду на викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Статтею 128 Цивільного кодесу Української РСР (чинного у період виникнення правовідносин) визначено, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. У частині 1 статті 334 ЦК України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 658 Цивільного кодексу України, яка кореспондується статтею 225 Цивільного кодесу Української РСР, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Як встановлено судом, 28.01.1998р. між Виконавчим комітетом Львівської міської ради та ВАТ «Львівський домобудівний комбінат №2» укладено угоду № 3 на пайову участь у будівництві. Предметом угоди є дольова участь ВАТ «Львівський ДБК №2» в будівництві будинку громадського призначення на вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26). Площа дольової участі для ВАТ „Львівський ДБК №2 становить 254,0 кв.м.

На виконання угоди № 3 на пайову участь у будівництві від 28.01.1998р. та на підставі акту приймання-передачі від 05.04.1999р. незавершеного будівництва, нежитлове приміщення в будинку громадського призначення (перший поверх) площею 254,0 м.кв. по вул. Б. Хмельницького, 249 передано до ВАТ «Львівський ДБК №2».

25.02.1999р. між ВАТ «Львівський ДБК №2» (продавець) та Закритим акціонерним страховим товариством «Львів-Терен» (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №18 від 25.02.1999р., відповідно до розділу 1 (предмет договору) якого продавець продає, а покупець купує незавершене будівництвом нежитлове приміщення на умовах даного договору. Характеристика приміщення: адреса: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26). Загальна площа 254,0 м2. Незавершене будівництво нежитлових приміщень (корпус 26) належить продавцю згідно укладеної ним з Львівським міськвиконкомом угоди №3 від 28.01.1998р.

Відповідно до п.2.1. вищезазначеного договору № 18 від 25.02.1999р., загальна вартість незавершеного будівництва (корпус 26) становить 140000 грн. З банківської виписки Акціонерного страхового товариства «Львів-Терен» за період з 01.02.1999 по 28.02.1999 року, завірена копія якої міститься у матеріалах справи, судом встановлено здійснення повної оплати на виконання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №18 від 25.02.1999р.

Відповідно до підписаного 05.04.1999р. акту приймання-передачі незавершеного будівництва нежитлового приміщення за адресою: м. АДРЕСА_1 , вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26), ВАТ «Львівський ДБК №2» передав, а ЗАСТ «Львів-Терен» прийняв незавершене будівництво нежитлового приміщення (корпус 26) по вул. Б. Хмельницького, 249, загальною площею 254,0 кв.м. Покупець відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 18 від 25.02.1999р. проплатив 140000 грн. і тим самим виконав свої зобов`язання по договору (п.2). З моменту підписання акту незавершене будівництво нежитлового приміщення (корпус 26) по вул. Б. Хмельницького, 249, переходить у повну власність ЗАСТ «Львів-Терен» (п.4).

Таким чином, право власності на незавершене будівництво нежитлового приміщення по вул. Б. Хмельницького, 249, (корпус 26), загальною площею 254 кв.м., виникло у ЗАСТ «Львів-Терен» за договором купівлі-продажу нежитлових приміщень №18 від 25.02.1999р. з моменту передачі речі, тобто 05.04.1999р.

Суд погодується з твердження відповідач-3 (ТОВ «Кристал Медіа»), що ВАТ «Львівський домобудівний комбінат №2» станом на 25 лютого 1999 року не міг розпоряджатися нежитловим приміщенням площею 254 кв.м. по вул. Б.Хмельницького, 249 у м. Львові та продати ЗАСТ «Львів Терен». Проте, суд звертає увагу, що 05 квітня 1999 року з моменту підписання акту приймання передачі незавершеного будівництва між Міськвиконкомом Львівської міської ради та ВАТ «Львівський домобудівний комбінат № 2», тобто з моменту передачі майна домобудівному комбінату, таке право у нього виникло і цього ж числа було реалізовано шляхом його передачі за актом приймання-передачі на користь ЗАСТ«Львів Терен».

Суд звертає увагу, що в силу статей 128 Цивільного кодесу Української РСР (чинного у період виникнення правовідносин) та 334 ЦК України, право власності у ЗАСТ «Львів-Терен», як набувача майна за договором, виникло з моменту передачі речі, оскільки іншого договором купівлі-продажу нежитлових приміщень №18 від 25.02.1999р. не перебачено.

Листом № 52 від 19.02.2000 року, який адресований Начальнику управління земельних ресурсів м.Львова та директору Колективного підприємства «Картограф», ЗАСТ «Львів-Терен» просив виготовити технічну документацію на земельну ділянку на якій розташоване незавершене будівництво аптеки за адресою: м.Львів, вул. Б. Хмельницького, 249, корпус 26. В матеріалах справи міститься технічна документація на земельну ділянку ЗАСТ «Львів-Терен», за адресою: м.Львів, вул. Б. Хмельницького, 249, корпус 26, що свідчить про вчинення ЗАСТ «Львів-Терен» дій щодо власного майна, спрямованих на узаконення права користування земельною ділянкою на якій розміщене це майно.

10.01.2003р. між Закритим акціонерним страховим товариством «Львів-Терен» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росава ЛТ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, відповідно до п.1.1. якого, продавець продає, а покупець купує незавершене будівництвом нежитлове приміщення на умовах даного договору. Характеристика приміщення: адреса: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26). Загальна площа 254,0 м. кв. (п.1.2.) У пункті 1.3. договору зазначено, що незавершене будівництво нежитлових приміщень (корпус 26) належить продавцю згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №18 від 25.02.1999р. Загальна вартість незавершеного будівництва (корпус 26) становить 35 880,00 грн. (п.2.1). Покупець зобов`язується провести повну оплату за незавершене будівництво (корпус 26) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця до 01.02.2003р.

Згідно платіжного доручення № 3 від 17.01.2003р., завірена копія якого міститься у матеріалах справи, судом встановлено здійснення позивачем повної оплати згідно вищезазначеного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 10.01.2003р.

Відповідно до підписаного 23.01.2003р. акту приймання-передачі незавершеного будівництва нежитлового приміщення за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26),ЗАСТ «Львів-Терен» передано, а ТОВ «Росава ЛТ» прийнято у повну власність незавершене будівництво нежитлового приміщення за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26), загальною площею 254,0 кв.м. Покупець відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 10.01.2003р. проплатив 35880,00 грн. і тим самим виконав свої зобов`язання по договору (п.2 акту).

Таким чином, в силу ст.ст. 128, 225 Цивільного кодесу Української РСР та статей 334, 658 ЦК України, право продажу спірного майна, починаючи з 05.04.1999р. та до моменту його відчуження позивачу належало ЗАСТ«Львів-Терен», а тому враховуючи вищенаведені обставини, право власності на незавершене будівництво нежитлового приміщення за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26), загальною площею 254,0 кв.м. належитьТовариству з обмеженою відповідальністю «Росава ЛТ».

Стосовно тверджень відповідач-3 (ТОВ Кристал - Медіа») про те, що право власності на нерухоме майно підлягало обов`язковій державній реєстрації, чого позивачем здійснено не було, суд звертає увагу, що можливість реєстрації права власності на об`єкти незавершеного будівництва виникла лише з моменту внесення змін до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5. При цьому, такі зміни були внесені на підставі Наказу Міністерства юстиції України від 17.02.2010р. № 324/5 і почали діяти з 05.03.2010р.

Водночас, Положення є підзаконним нормативно-правовим актом і не може змінювати чи доповнювати положення саме Закону, яким в даному випадку є Цивільний кодекс УРСР, який, в свою чергу, вищевказаною статтею 128 чітко передбачав, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Разом з тим, до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно» від 04.07.2012р. № 5037-VI, яким внесено зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що почали діяти з 08.08.2012р., підставою для державної реєстрації прав на об`кти незавершеного будівництва було рішення суду про право власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Так, 14.04.2009р. за Приватним підприємством «Фірма «Піраміда-Авто» проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 59 % на підставі рішення постійно діючого Третейського суду (Український національний комітет Міжнародної торгової палати) від 27.03.2009р. у справі №10-42/09, яким визнано право власності за Приватним підприємством «Фірма «Піраміда-Авто» на незавершений будівництвом будинок громадського призначення у м. Львові по вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26).

Належить зазначити, та як вбачається з матеріалів справи, це була перша державна реєстрація прав на вищезазначений об`єкт незавершеного будівництва, до якого входить спірне майно, після здійснення якої можна припустити, що позивач міг дізнатись про те, що його право власності порушено іншою особою, а відповідно не визнається. 07.05.2010р. позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про визнання права власності (справа № 30/81).

Таким чином, до 14.04.2009р. державна реєстрація права власності могла бути здійснена позивачем на підставі рішення суду про визнання права власності, якщо б позивач знав, що його право власності порушено, не визнається або оспорюється іншою особою, у зв`язку з чим він міг звернутись до суду з відповідним позовом (ст. 392 ЦК україни). Разом з тим, після 14.04.2009р. спірне майно вже було зареєстроване за іншими особами./

Тим не менше, доказів про те, що позивач міг знати про порушення його права до 14.04.2009р., матеріали справи не містять. Факт укладення 26.12.2003р. між «ВАТ Львівський домобудівний комбінат № 2» та Приватним підприємством «Фірма «Піраміда-Авто» оскаржуваного договору №6/7 купівлі-продажу, не може бути тією обставиною, яка свідчить про те, що позивач міг знати, що право його порушено, оскільки позивач не був стороною договору. Твердження відповідача-3 про те, що з 2003 року відбувалось подальше будівництво будівлі, з чого можна припустити, що позивач міг знати про порушення його права власності, не підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи. Водночас, про це також було зазначено у рішенні Господарського суду Львівської області у справі № 5015/2602/11, в якому суд вважав необґрунтованими доводи ПП «Фірма Піраміда-Авто» про те, що протягом 2004-2009 років воно продовжило будівництво незавершеного будівництвом будинку (збільшивши площу більше, ніж у сім разів), оскільки жодних доказів такого будівництва ПП «Фірма «Піраміда-Авто» суду не представлено.

Вищенаведені обставини також спростовуюсть твердження відповідача-3 ТОВ «Кристал-Медіа», наведені у заяві про застосування позовної давності, що ТзОВ «Росава ЛТ» пропустило строк позовної давності для звернення до суду з віндикаційним позовом, а відповідно суд відхиляє вказану заяву.

У відповідності до угоди № 3 від 28.01.1998р., укладеної між Львівською міською радою та ВАТ «Львівський ДБК-2» останнє придбало незавершене будівництвом нежитлове приміщення площею 254,0 м.кв. в незавершеному будівництвом будинку громадського призначення по вул. Б.Хмельницького, 249, корпус 26 АДРЕСА_5 м.Львові. Проте, зі змісту договору купівлі-продажу №6/7 від 26.12.2003 року укладеного між ВАТ «Львівський ДБК-2» та ПП «Фірма «Піраміда-Авто» вбачається, що останнім придбано у ВАТ «Львівський ДБК-2» незавершений будівництвом будинок громадського призначення по вул. Б.Хмельницького, 249, корпус 26 АДРЕСА_5 м.Львові площею 254 м2, а не приміщення в цьому незавершеному будівництвом будинку. Тобто, ВАТ «Львівський ДБК-2» продав ПП «Фірма «Піраміда-Авто» майно, яке не належало йому на праві власності та яким ВАТ «Львівський ДБК-2» не вправі був розпоряджатися. Дана обставина підтверджується рішеннями Господарського суду Львівської області від 25.06.2010р. у справі №4/120 та від 26.02.2014 р. у справі № 5015/2602/11, які набрали законної сили.

Разом з тим, як встановлено судом вище, право продажу спірного майна (незавершене будівництвом нежитлове приміщення площею 254 м.кв., по вул. Б.Хмельницького, 249, корпус 26 АДРЕСА_5 м.Львові), починаючи з 05.04.1999р. належало ЗАСТ «Львів-Терен», як власника майна до моменту його відчуження позивачу, а відтак 26.12.2003 року на підставі оскаржуваного договору № 6/7 купівлі-продажу ВАТ «Львівський ДБК-2» розпорядився, зокрема, майном яке йому не належало, і яке є предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до статті 658 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з статтею 225 Цивільного кодесу Української РСР, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Відповідно до ст.48 Цивільного кодексу Української РСР (чинний на момент укладення спірного договору) недійсною є та угода, що не відповідає закону.

Відповідно до статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК україни).

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи те, що ВАТ «Львівський ДБК-2» розпорядився майном яке йому не належало, що не відповідає вимогам статті 658 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з статтею 225 Цивільного кодесу Української РСР (чинного на момент укладення спірного договору), та статті 203 ЦК України, беручи до уваги, що позивачем, як заінтересованою особою, що є власником спірного нежитлового приміщення яке відчужене на підставі оскаржуваного договору, заявлено позовну вимогу про визнання його недійсним, суд дійшов висновку, що така позовна вимога є законною та обгрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, а відтак підлягає задоволенню.

У своїх поясненнях Відповідач-3 зазначає, що норма ч.1 ст.216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернепня майна, переданого на виконання недійсного нравочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні нравочину, який визнано недійсним.

Суд погоджується з твердженням відповідача-3, що у речово-правових відносинах права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача із застосуванням правового механізму, передбаченого статтями 215, 216 ЦК України. Проте суд вважає, що можливість заявлення самостійної позовної вимоги про визнання недійсним правочину без застосування наслідків недійсності правочину (ст. 216 ЦК України), не суперечить нормам законодавства, враховуючи те, що позов про визнання недійсним правочину заявлено не до відповідача-3, а до відповідачів ВАТ «Львівський ДБК-2» та ПП «Фірма «Піраміда-Авто».

За загальним правилом судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право не визнається, заперечується або оспорюється.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем-3 (ТОВ «Кристал-Медіа») оспорюється право власності позивача на спірне майно, а саме незавершене будівництвом нежитлове приміщення площею 254,0 м.кв., по вул. Б.Хмельницького, 249, корпус 26 АДРЕСА_5 м.Львові.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 18.09.2015р. внесено запис про право власності ТОВ «Кристал - Медіа» № 1123692 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), на об`єкт незавершеного будівництва (будинок громадського призначення) літ. 2, за адресою м. Львів, вул. Б.Хмельницького, буд. 249, корп. 26, до якого входить незавершене будівництвом нежитлове приміщення площею 254,0 м.кв., що належить позивачу.

Твердження відповідача-3 (ТОВ Кристал - Медіа») про те, що нежитлове приміщення площею 254,0 м.кв. в незавершеному будівництвом об`єкті громадського призначення по вул. Б. Хмельницького, 249 у м. АДРЕСА_1 (корпус 26) є відмінним від того майна, яке знаходиться у власності ТОВ «Кристал-Медіа» - об`єкт незавершеного будівництва (будинок громадського нризначення) (готовність - 59%), який знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Б.Хмельницького, буд. 249, корп. 26, - спростовується висновком судового експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2078 судової інженерно-технічної експертизи по господарській справі № 5015/2602/11, в якому зазначено, що незавершений будівництвом будинок та об`єкт незавершеного будівництва у житловому мікрорайоні Грінченка у м.Львові, корпус 26 є одним і тим самим об`єктом незавершеного будівництва. А у висновку експерта від 18.02.2019р. № 009/19 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по справі №30/81 зазначено, що досліджуваний будинок є будинком, який був запроектований будівництвом «Забудова 1 черги мікрорайону по вул. Грінченка в м.Львові» та розташований по вул. Б.Хмельницького, 249 у м.Львові. Водночас, відповідачем-3 не представлено суду жодних належних доказів, які б піддавали сумніву стосовно ідентичності придбаного ним майна та майна, яке є предметом розгляду у даній справі.

Таким чином, згідно вищенаведеного Закону та Витягу, 18.09.2015р. державою офіційно визнанано і підтверджено факт набуття Товарством з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа» права власності, закрема, на незавершене будівництвом нежитлове приміщення площею 254 м.кв., по вул. Б.Хмельницького, 249, корпус 26 в м.Львові.

Однак, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно не породжує права власності, а лише підтверджує факт його набуття.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вимоги про визнання права власності, як правило, не заявляються самостійно, а супроводжуються вимогами про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Розглядаючи позови, заявлені на підставі статті 392 ЦК України, суди мають ураховувати, що у випадку коли відповідач незаконно володіє чужим майном, вважає себе власником спірного майна і не визнає права власності позивача на це майно (при цьому, сторони не перебувають між собою у зобов`язальних відносинах), у позивача виникає можливість одночасного заявлення позовних вимог про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння. Такий висновок, зокрема викладено у постанові КГС ВС від 29.03.2018 у справі № 904/4573/16.

Можливість одночасного заявлення таких позовних вимог підтверджується постановами Верховного Суду України по справах №5028/12/106/2011 від 29 квітня 2015 року, №48/340, №52/250-45/540-2012 від 4 лютого 2015 року, №5002-1/2762-2011, №5002-26/3170-2011, №5002-5/3128-2011 від 25 листопада 2014 року, №16-13-28/17-438-2011, №2/92, №901/2493/13 від 18 листопада 2014 року, №47/296 від 4 листопада 2014 року, №62/84 від 28 жовтня 2014 року, №51/227 від 16 вересня 2014 року.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача залежить від того, в який саме спосіб майно вибуло із його володіння. У статті 388 ЦК України визначено вичерпний перелік підстав, за яких за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією із таких підстав є вибуття майна із володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Як вже встановлено судом, та як підтверджується матеріалами справи, право власності на незавершене будівництво нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , 249 (корпус 26), загальною площею 254 кв.м. належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Росава ЛТ», і вказане нежитлове приміщення вибуло з володіння позивача поза його волею. Іншого судом не встановлено і відповідачами не доведено.

Таким чином, вищенаведене майно, може бути витребуване позивачем, як власником цього майна, у ТОВ «Кристал-Медіа».

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Росава ЛТ» права власності на нежитлове приміщення загальною площею 254,0 кв.м громадського незавершеного будівництвом будинку по АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) АДРЕСА_6 м.Львові та витребування з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа» цього майна є обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а відтак підлягають задоволенню.

Щодо законності відчуження, зокрема, спірного майна на користь ТОВ «Кристал-Медіа» суд зазначає наступне.

Рішенням постійно діючого Третейського суду від 27.03.2009р. у справі №10-42/09 за Приватним підприємством «Фірма «Піраміда-Авто» визнано право власності на незавершений будівництвом будинок громадського призначення у м. Львові по вул. Б. Хмельницького, 249 (корпус 26). Проте, рішенням Господарського суду Львівської області від 25.06.2010р. у справі №4/120, яке набрало законної сили, рішення постійно діючого Третейського суду (Український національний комітет Міжнародної торгової палати) від 27.03.2009р. у справі №10 -42/09 скасовано.

22.04.2009р. ПП «Фірма «Піраміда-Авто» відчужило на користь ПП «Центр соціальної реабілітації молоді» незавершений будівництвом будинок громадського призначення по вул.Б. Хмельницького,249 (корпус 26) у м.Львові, готовністю 59%.

Однак, заявлені ПП «Центр соціальної реабілітації молоді» позовні вимоги про визнання права власності на незавершений будівництвом будинок по вул. Б.Хмельницького, 249 в м. Львові, корпус 26 у справі № 5015/2602/11 залишені судом без задоволення.

Надалі, 18.09.2015р., у ході розгляду даної справи, ПП «Центр соціальної реабілітації молоді» відчужило на користь ТОВ «Кристал-Медіа» незавершений будівництвом будинок громадського призначення по вул. Б.Хмельницького, 249 (корпус 26) у м.Львові, готовністю 59%.

Проте, позовні вимоги стосуються виключно нежитлового приміщення загальною площею 254,0 кв.м. в незавершеного будівництвом будинку по вул.Б.Хмельницького, 249 (корпус 26) у м.Львові і жодним чином не стосуються незавершеного будівництвом будинку в цілому (тобто інших нежитлових приміщень).

У відзиві відповідач-3 (ТОВ «Кристал - Медіа») зазначає, що при вирішенні даної справи також слід врахувати ту обставину, що витребування позивачем майна у відповідача унеможливлюється також у зв`язку з тим, що матеріалами справи достовірно не підтверджується, яка саме частина будинку була відчужена ЗАСТ «Львів-Терен» за договором купівлі-пролажу від 10 січня 2003 року на користь позивача, що відповідно не надає можливості індивідуалізувати частину будинку, яка могла б підлягати витребуванню, не доведена точна загальна площа незавершеного будівництвом будинку громадського призначення, що, відповідно, не надає можливості встановити яка саме площа будинку може бути витребувана.

Суд звертає увагу, що потреба встановлення точної загальної площі незавершеного будівництвом будинку громадського призначення відсутня, оскільки спір стосується виключно нежитлового приміщення загальною площею 254,0 кв.м. в незавершеного будівництвом будинку по АДРЕСА_7 у АДРЕСА_1 .

Разом з тим, як встановлено судом, у матеріалах справи відсутні докази, що з 2003 року відбувалось подальше будівництво будівлі.

Тим не менше, як встановлено судом, згідно акту приймання-передачі незавершеного будівництва від 05.04.1999р., Виконавчим комітетом Львівської міської ради передано ВАТ „Львівський ДБК №2 нежитлове приміщення громадського призначення загальною площею 254 м. кв., яке знаходиться на першому поверсі, а відтак до ЗАСТ «Львів-Терен», а в подальшому до позивача, могло перейти тільки те, що за угодою було передано до ВАТ «Львівський ДБК №2».

У висновку судового експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2078 судової інженерно-технічної експертизи по господарській справі № 5015/2602/11 зазначено, що у просторі першого поверху виділено чотири блоки, розділені глухими стінами. У цих блоках пропонується розміщення: Філії ощадбанку з площею приміщень - 137,92 кв.м.; аптеки з площею приміщень 245,15 кв.м.; роздаточного пункту дитячої молочної кухні з площею приміщень - 114,55 кв.м; сходової клітки з площею 29,39 кв.м. У всі виділені блоки влаштовано окремі (чотири) входи з тамбурами з боку головного фасаду. У приміщення аптеки та роздаточного пункту дитячої молочної кухні з боку тилового фасаду додатково влаштовано два окремі службові входи.

У висновку експерта від 18.02.2019р. № 009/19 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по справі №30/81 зазначено, що в ході дослідження плану 1 поверху встановлено, що в його межах влаштовані три відокремлені групи примішень з окремими входами, які мають назви: Філія Ощадного банку площею 138,80 кв.м.; аптеки з площею 253,4 кв.м.; роздаточного пункту дитячої молочної кухні з площею 115,80 кв.м. Слід зазначити, що експертом не виділено сходову клітку, площею 28,80 кв.м., як окреме приміщення, проте зазначено про неї у таблиці 4.

Як зазначено у вказаному висновку, в цілому об`ємнопросторові рішення наявної будівлі по АДРЕСА_4 .Б АДРЕСА_1 249, в т.ч. і першого поверху відповідають представленій проектній документації та матеріалам інвентаризаційних справ. Також у висновку зазначено, що частина площ приміщень наявної будівлі дещо відрізняються від зазначених у проектній документації.

Суд звертає увагу, що листом № 52 від 19.02.2000 року, який адресований Начальнику управління земельних ресурсів м.Львова та директору Колективного підприємства «Картограф», ЗАСТ «Львів-Терен» просив виготовити технічну документацію на земельну ділянку на якій розташоване незавершене будівництво саме аптеки за адресою: м.Львів, вул. Б. Хмельницького, 249, корпус 26.

Проаналізувавши вищенаведені висновки експертів, враховуючи відомості зазначені у вищенаведеному листі та акті приймання-передачі незавершеного будівництва від 05.04.1999р., що підписаний між Виконавчим комітетом Львівської міської ради та ВАТ «Львівський ДБК №2», суд дійшов висновку, що нежитлове приміщення, яке було передано Виконавчим комітетом Львівської міської ради до ВАТ «Львівський ДБК №2», а відтак до ЗАСТ «Львів-Терен», і в подальшому до позивача, є проект приміщення «Аптека», яке відокремлено від інших приміщень глухими стінами з власним входом з головного фасаду та окремим службовим входом.

Суд звертає увагу, що у акті приймання-передачі незавершеного будівництва від 05.04.1999р., підписаного між Виконавчим комітетом Львівської міської ради та ВАТ «Львівський ДБК №2» не зазначено про передачу двох і більше нежитлових приміщень відповідної площі, що взагалом складають 254,0 кв.м., а зазначено, що передається нежитлове приміщення громадського призначення (перший поверх) площею 254,0 м.кв.

Водночас, у висновку експерта від 18.02.2019р. № 009/19 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи по справі №30/81 зазначено, що нежитлове приміщення 1 поверху загальною площею 254 кв.м. громадського незавершеного будівництвом будинку по вул.Б.Хмельницького, 249 (корпус 26) у м.Львові, у відповідності до проектної документації /лист 8 робочої документації 4691-87-26 АБ/, виконаної Львівським філіалом ДІПРОМІСТ Держбуд УРСР, відповідає групі приміщень розташованих на першому поверсі будівлі по вул.Б.Хмельницького, 249 (корпус 26) у м.Львові з наступними номерами приміщень: 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.6, 2.6 (три приміщення з однаковою нумерацією), 2.7, 2.8, 2.9, 2.10, 2.11, 2.12, 2.13, 2.14, 2.15, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19.

З висновку вбачається, що ця група приміщень, відповідає проекту приміщення «Аптека».

Стосовно наведених сторонами міркувань та аргументів щодо предмету спору наведених у поясненнях, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до платіжних доручень № 247 та № 248 від 19.03.2010р., за звернення до Господарського суду Львівської області позивачем оплачено 85,00 грн. державного мита та 236,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, які судом прирівнюється до судового збору, який підлягає сплаті у разі звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що провадження у справі у частині позовних вимог до ВАТ «Львівський домобудівний комбінат № 2» закрито, у зв`язку з припиненням юридичної особи, а ухвалою суду від 19.02.2019р. суд ухвалив замінити первісного відповідача у справі Приватне підприємство «Центр соціальної реабілітації молоді» на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа» та залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Приватне підприємство «Центр соціальної реабілітації молоді», суд дійшов висновку, що судовий збір слід покласти на Приватне підприємство «Фірма «Піраміда-Авто» як сторони внаслідок неправильних дій якої виник та тривав даний спір.

Керуючись статтями 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір № 6/7 купівлі-продажу від 26 грудня 2003 року незавершеного будівництвом будинку громадського призначення, загальною площею 254,0 кв.м. по вул. Б.Хмельницького, 249 (корпус 26) у місті Львові, що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Львівський домобудівний комбінат №2» (79056, м. Львів, вул. Поліська, буд. 10, ідентифікаційний код 02772422) та Приватним підприємством «Фірма «Піраміда-Авто» (79058, м. Львів, вул. Б.Хмельницького, буд. 176, ідентифікаційний код 30203575).

3. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Росава ЛТ» (79058, м. Львів, вул. Хімічна, буд. 4, ідентифікаційний код 22333564) право власності на нежитлове приміщення 1 (першого) поверху загальною площею 254,0 кв.м. громадського незавершеного будівництвом будинку по вул.Б АДРЕСА_8 Хмельницького, АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) у м.Львові, що у відповідності до проектної документації /лист 8 робочої документації 4691-87-26 АБ/, виконаної Львівським філіалом ДІПРОМІСТ Держбуд УРСР, відповідає групі приміщень (проекту приміщення «Аптека») розташованих на першому поверсі будівлі по вул. Б.Хмельницького, 249 (корпус 26) у м.Львові з наступними номерами приміщень: 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.6, 2.6 (три приміщення з однаковою нумерацією), 2.7, 2.8, 2.9, 2.10, 2.11, 2.12, 2.13, 2.14, 2.15, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19.

4. Витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал-Медіа» (79015, м. Львів, вул. ОСОБА_1 -Стоцького, буд. 1, ідентифікаційний номер 37613346) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росава ЛТ» (79058, м. Львів, вул. Хімічна, буд. 4, ідентифікаційний код 22333564) нежитлове приміщення 1 (першого) поверху загальною площею 254,0 кв.м. громадського незавершеного будівництвом будинку по вул.Б.Хмельницького, АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ) у м.Львові, що у відповідності до проектної документації /лист 8 робочої документації 4691-87-26 АБ/, виконаної Львівським філіалом ДІПРОМІСТ Держбуд УРСР, відповідає групі приміщень (проекту приміщення «Аптека») розташованих на першому поверсі будівлі по вул. Б.Хмельницького, 249 (корпус 26) у м.Львові з наступними номерами приміщень: 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.6, 2.6 (три приміщення з однаковою нумерацією), 2.7, 2.8, 2.9, 2.10, 2.11, 2.12, 2.13, 2.14, 2.15, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19.

5. Стягнути з Приватного підприємства «Фірма «Піраміда-Авто» (79058, м. Львів, вул. Б.Хмельницького, буд. 176, ідентифікаційний код 30203575) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росава ЛТ» (79058, м. Львів, вул. Хімічна, буд. 4, ідентифікаційний код 22333564) судовий збір, який складається з 85,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили у відповідності до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.09.2019р.

Суддя Петрашко М.М.