ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/993/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловська Ю.М.

при секретарі судового засідання: Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 А.О. (на підставі довіреності);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державної екологічної інспекції в Одеській області (65058, м. Одеса, пр-т Шевченка, 12; тел. );

до відповідача: Селекційно-генетичного інституту Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м.Одеса, Овідіопольська дорога, 3)

про стягнення 125 150,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 05.04.2019 року позивач Державна екологічна інспекція в Одеській області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Селекційно-генетичного інституту Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення, в якій просить суд стягнути шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу зеленим насадженням, у вигляді збитків нанесених державі Україна у розмірі 125 150,00 грн., а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Правовими підставами звернення з відповідним позовом позивачем визначено положення ст.ст. 16, 20, 67, 68, 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, ст.ст. 25, 40 Закону України Про рослинний світ, п. 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах затвердженого постановою КМУ від 1 серпня 2006 р. № 1045, Постанови КМУ від 8 квітня 1999 р. № 559 Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року за даним позовом відкрито провадження у справі №916/993/19 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20.05.2019р. о 12:00.

У судовому засіданні від 20.05.2019 року оголошено перерву до 05.06.2019 року о 16:30.

У судовому засіданні від 05.06.2019 року оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 19.06.2019 року о 16:00 год.

18.06.2019 року до суду від відповідача надійшло клопотання (вх..№ГСОО 12155/19) про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням представника відповідача в іншому суді.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року призначено справу №916/993/19 до розгляду за правилами загального позовного провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням; підготовче засідання у справі №916/993/19 призначено на "10" липня 2019 р. о 14:30.

У судовому засіданні від 10.07.2019 року оголошено протокольну ухвалу в порядку ч. 2 п. 3 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України про відкладеня підготовчого судового засідання на 29.07.2019 року о 12:30 год.

Ухвалою суду від 29.07.2019 року закрито підготовче провадження у справі № 916/993/19; призначено справу до розгляду по суті в засіданні суду на "12" серпня 2019 р. о 10:30 год.

При цьому, ухвалою суду від 29.07.2019 року, враховуючи невиконання процесуальних обов`язків відповідачем, а саме нез`явлення в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин неявки, тоді як така явка визнавалася судом обов`язковою, суд застосував до Селекційно-генетичного інституту Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення захід процесуального примусу у вигляді штрафу та стягнув з Селекційно-генетичного інституту Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення до державного бюджету України штраф у розмірі 1921 грн.

У судовому засіданні від 12.08.2019 року оголошено перерву до 09.09.2019 року о 11:00 год.

У судовому засіданні від 09.09.2019 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву не надав. Проте про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал суду на його юридичну адресу, що зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 65036, Одеська обл., м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3, які були отримані відповідачем про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення судових відправлень.

Таким чином, враховуючи вчинені судом дії по направленню судової кореспонденції за адресою відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

Згідно пунктів 1, 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Приймаючи до уваги, що відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, поважність причин неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив. За таких обставин рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 09.09.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено представнику позивача, що повне рішення буде складено 19.09.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків.

На підставі звернення мешканців будинку, за адресою: АДРЕСА_1 Одеса АДРЕСА_2 Овідіопольська дорога, АДРЕСА_3 . 3, погодження Державної регуляторної служби України від 27.07.2018 року №7496 «Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) на підставі обґрунтованого звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав», Наказу Державної екологічної інспекції в Одеської області від 30.07.2018 року №541, Направлення на проведення позапланової перевірки від 30.07.2018 року №402 Державною екологічною інспекцією в Одеській області була проведена позапланова перевірка Селекційно-генетичного інституту Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині поводження з відходами та охорони зелених насаджень.

Результати проведення позапланової перевірки державного нагляду (контролю) Селекційно-генетичного інституту Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення у період з 01.08.2018 по 07.08.2018 року за адресою м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3 були оформлені позивачем Актом № 14/14 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у якому зафіксовано факт знищення 45 багатовікових дерев, породи: дуб, тополя, горіх, шовковиця, акація, залізне дерево, до ступеня припинення росту без наявності дозвільних документів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №1045 від 01.08.2006 року «Про затвердження порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах».

Ступень припинення росту дерев зазначених порід, під час здійснення перевірки проводились рулеткою STANLEY 30-487, повіреною ДП «Одесастанлартметрологія».

Крім того, 07.08.2018 року за фактом знищення дерев у кількості 45-ти одиниць Державною екологічною інспекцією в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення №001008 за 153 КУпАП

Внаслідок вказаного порушення, з врахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 року № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів» позивачем здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів внаслідок пошкодження до ступеню припинення росту за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 3 у вигляді збитків на суму 125 150 грн

Як свідчать матеріали справи, 13.08.2018 року позивач звернувся до відповідача з претензією № 80, де пропонував добровільно відшкодувати шкоду, нанесену державі, в розмірі 125 150 грн. Однак, відповіді на претензію або підтвердження сплати суми, зазначеної у претензії до позивача не надходило.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем порушено законодавство про охорону навколишнього природнього середовища незаконним вирубуванням дерев, у зв`язку з чим завдано збитків у розмірі 125 150 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843047/ed_2019_02_04/pravo1/T030435.html?pravo=1"20HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843047/ed_2019_02_04/pravo1/T030435.html?pravo=1" HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843047/ed_2019_02_04/pravo1/T030435.html?pravo=1"ГосподарськогоHYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843047/ed_2019_02_04/pravo1/T030435.html?pravo=1" кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав;визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання;припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій;застосування оперативно-господарських санкцій;застосування адміністративно-господарських санкцій;установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди (ст.50 Конституції України) і зобов`язаний не заподіювати шкоди природі та відшкодовувати завдані ним збитки (ст.66 Конституції України).

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України.

Державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

Метою управління в галузі охорони навколишнього природного середовища є реалізація законодавства, контроль за додержанням вимог екологічної безпеки, забезпечення проведення ефективних і комплексних заходів щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, досягнення узгодженості дій державних і громадських органів у галузі охорони навколишнього природного середовища.

Положеннями ст. 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища. Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 року №275, державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. П. 4 Положення, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань, поміж іншого, пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами.

За змістом ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Наказу Державної екологічної інспекції в Одеської області від 30.07.2018 року №541 та направлення на проведення позапланової перевірки від 30.07.2018 року №402 Державною екологічною інспекцією у Одеській області була проведена позапланова перевірка Селекційно-генетичного інституту- Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині поводження з відходами та охорони зелених насаджень.

Результати вказаної перевірки були оформлені Актом № 14/14, у якому зафіксовано, що з 01.08.2018 по 07.08.2018 на території Селекційно-генетичного інституту - Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення знищено 45 багатовікових дерев без наявності дозвільних документів.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема:

а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій;

б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища;

в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів тощо.

Пунктом 3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету МініHYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2013_07_03/pravo1/KP061045.html?pravo=1"стрHYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2013_07_03/pravo1/KP061045.html?pravo=1"ів України від 01.08.2006 №1045 (надалі - Порядок), визначено, що видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку); на підставі документів, визначених статями 35-37 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності; за наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

За змістом п.п. 4, 5 Порядку підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява про видалення зелених насаджень, подана юридичною чи фізичною особою (далі - заявник). Після надходження заяви компетентний орган утворює комісію з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості (далі - комісія), до складу якої входять представники заявника, власника земельної ділянки (користувача), компетентного органу, територіального органу Держекоінспекції, а у разі потреби - балансоутримувача території та комунального підприємства, що здійснює утримання зелених насаджень. Комісія у п`ятиденний строк після її затвердження визначає стан зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, і їх відновну вартість та складає акт обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню (далі - акт), за формою, затвердженою Мінрегіоном. Голова комісії готує в п`ятиденний строк проект рішення компетентного органу про видалення зелених насаджень, в якому зазначається інформація про кількість зелених насаджень, що підлягають видаленню і залишаються на земельній ділянці. Компетентний орган у місячний строк після надходження зазначеного проекту рішення про видалення зелених насаджень приймає відповідне рішення і видає наступного дня заявнику його копію для оплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню. Ордер на видалення зелених насаджень компетентний орган видає не пізніше наступного робочого дня після подання заявником документа про сплату відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

Так, при здійсненні Державною екологічною інспекцією України перевірки встановлено, що у Селекційно-генетичного інституту Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення, зазначені вище дозвільні документи на видалення зелених насаджень відсутні, що зафіксовано в акті №14/14, складеного за результатом перевірки та підписано без будь-яких заперечень та зауважень, директором Селекційно-генетичного інституту Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення.

При цьому, в межах розгляду даної справи, доказів звернення із заявою про визначення стану зелених насаджень та відновної вартості зелених насаджень, які видаляються, доказів оплати відновної вартості зелених насаджень, доказів складення акта, щодо видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою, чи акта про видалення дерев у процесі ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації, а також у разі, коли стан зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян чи майну громадян та/або юридичних осіб, чи наявності інших підстав, передбачених п.6 Порядку, щодо видалення 45 дерев, до господарського суд також відповідачем не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Розглядаючи справи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, необхідно обов`язково враховувати наявність таких умов відповідальності, як безпосередній причинний зв`язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача. Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, суд виходить з презумпції вини правопорушника.

У деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, факт протиправної поведінки відповідача пов`язаної з порушенням природоохоронного законодавства зафіксований в акті від № 14/14, складеного Державною екологічною інспекцією в Одеській області за результатом перевірки, як наслідок, позивачем здійснений розрахунок шкоди завданої відповідачем проведений на підставі ПHYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2012_02_01/pravo1/KP990559.html?pravo=1"останови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів», якою визначено такси обчислення розміру шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 ГПК України, принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Так, відповідачем позовні вимоги не спростовано, доказів відсутності вини у заподіянні шкоди зеленим насадженням представниками відповідача не подано, доказів вчинення вказаних протиправних дій іншими особами на земельній ділянці, належній відповідачу на праві користування на час вчинення порушення, не представлено.

Водночас, перевіривши здійснений розрахунок заподіяної відповідачем зеленим насадженням шкоди, суд встановив, що позивач допустився помилки, а саме: за пошкоджене дерево породи Тополь в діаметрі дерева (у корі) біля шийки кореня 57, 3 см нараховано до відшкодування за пошкоджене дерево 3600 грн., тоді як відповідно до Постанови Кабінету HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2012_02_01/pravo1/KP990559.html?pravo=1"Міністрів України від 08.04.1999 № 559 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів», має бути нараховано 3500 грн.: 2800+(7*100) = 3500.

Приписами ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог Державної екологічної інспекції в Одеській області та стягнення з відповідача збитків у розмірі 124 150 грн.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн. покладаються на сторони пропорційно задоволеним судом позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Селекційно-генетичного інституту Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м.Одеса, Овідіопольська дорога, 3, ) на користь Держави на р/р 5007, фонду охорони навколишнього природного середовища Малиновського району м. Одеси, МФО 899998, , банк ГУ ДКСУ в Одеській області, одержувач УК в м. Одесі Малиновський район, код бюджетної класифікації 24062100, символ звітності 331, балансовий рахунок 3311 шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу зеленим насадженням, у вигляді збитків нанесених державі Україна у розмірі 124 150 / сто двадцять чотири тисячі сто п`ятдесят/ грн 00 коп.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути з Селекційно-генетичного інституту Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення (65036, м.Одеса, Овідіопольська дорога, 3, ) на користь Державної екологічної інспекції в Одеській області (65058, м. Одеса, пр-т Шевченка, 12; ) 1905/одну тисячу дев`ятсот п`ять /грн. 63 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19 вересня 2019 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська