ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа№ 5011-15/2551-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Тищенко А.І.

Доманської М.Л.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представників:

від боржника - арбітражний керуючий Кирик В.К.,

від прокуратури - Лиховид О.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 09.07.2019 (повний текст складено 15.07.2019, суддя Пасько М.В.)

про відсторонення керівника боржника

у справі №5011-15/2551-2012

за заявою Державного агентства резерву України

до Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 задоволено клопотання розпорядника майна боржника від 05.07.2018 в частині відсторонення керівника боржника; відсторонено керівника Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод" від займаної посади; виконання обов`язків керівника Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод" покладено на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Кирика В.К.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Державне науково-виробниче підприємство "Об`єднання Комунар" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 в частині відсторонення керівника боржника від займаної посади і покладення виконання обов`язків на розпорядника майна боржника, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні клопотання розпорядника майна боржника від 05.07.2018 в частині відсторонення керівника боржника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар".

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження, що брали участь при апеляційному розгляді справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами частини 1 статті 2 "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2012 порушено провадження у справі про банкрутство Державної акціонерної холдингової компанії "Київський радіозавод" за заявою Державного агентства резерву України, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника.

Постановою Господарського суду міста Києва від 09.07.2014, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014, припинено процедуру санації боржника та повноваження керуючого санацією, боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Менчака В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2016, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута станом на 07.07.2016, ліквідовано банкрута Державну акціонерну холдингову компанію "Київський радіозавод" як юридичну особу у зв`язку з банкрутством; дію мораторію припинено; провадження у справі припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.03.2017 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2016, ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.10.2016, постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014, постанову Господарського суду міста Києва від 09.07.2014, постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2012 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2012, справу №5011-15/2551-2012 передано для розгляду на стадію розпорядження майном до Господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство в редакції від 22.12.2011, який вступив в дію з 19.01.2013, встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Тобто, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідаційної процедури - за його новою редакцією.

У даному випадку застосовується положення Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону про банкрутство, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Згідно частини 2 статті 12 Закону про банкрутство, у процедурі розпорядження майном за клопотанням сторін, учасників провадження у справі про банкрутство, або розпорядника майна, що містить відомості про перешкоджання керівником боржника діям розпорядника майна, а також про вчинення керівником боржника дій, що порушують права та законні інтереси боржника і кредиторів, господарський суд має право відсторонити керівника боржника від посади та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією, або до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до затвердження господарським судом мирової угоди, або до дня винесення ухвали про відмову у визнанні боржника банкрутом (ч. 3 ст. 12 Закону про банкрутство).

З аналізу вказаних приписів законодавства слідує, що у разі наявності будь-яких обставин, що свідчать про неправомірність дій керівника боржника, наслідком яких є порушення прав та законних інтересів боржника і кредиторів, господарський суд за відповідною заявою має перевірити дотримання керівником боржника норм чинного законодавства, в тому числі законодавства про банкрутство.

У липні 2018 року розпорядник майна боржника подав клопотання про відсторонення керівника боржника від посади та просив суд покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Кирика В.К.

Як вірно встановив суд першої інстанції, розпорядник майна боржника вживав заходи, спрямовані на ведення співпраці з керівником боржника з питань, що стосуються виконання функцій розпорядника майна боржника та забезпечення майнових інтересів кредиторів та боржника, проте такі не дали позитивних результатів з причин, які перебувають поза волею розпорядника майна.

Одночасно, керівник боржника не виконав вимоги ухвал суду від 13.12.2018, 22.01.2019, 14.02.2019, 19.03.2019, 23.04.2019, 06.06.2019, в судові засідання господарського суду не з`являвся.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що доводи розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Кирика В.К. про вжиття заходів до забезпечення вимог кредиторів є обґрунтованими, оскільки є очевидною небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам кредиторів та боржника.

З огляду на викладене, доводи скаржника спростовуються вищевикладеним, змістом оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та помилково ґрунтуються на нормах законодавства про банкрутство, що не підлягає застосуванню у даній справі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відповідність ухвали суду першої інстанції про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам, матеріалам справи та необхідність залишення оскаржуваного судового рішення без змін.

Оскільки підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні, то судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 у справі № 5011-15/2551-2012 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений та підписаний 23.09.2019.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді А.І. Тищенко

М.Л. Доманська