ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2019 р. Справа№ 910/14337/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 04.09.2019

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 (повний текст складено 23.05.2019)

у справі №910/14337/18 (суддя - Блажівська О.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром»

до Антимонопольного комітету України

про скасування рішення в частині

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром» звернулося до суду з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсними та скасування п.п. 1, 3, 4, 6 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України №414-р від 23.08.2018, що стосуються Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром».

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Антимонопольного комітету України №414-р від 23.08.2018 є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки підстави для встановлення факту попередньої узгодженості дій, що призвели до спотворення результату аукціону, є надуманими та недоведеними.

1.3. Відповідач проти позову заперечив та зазначив про те, що перераховані у рішенні Антимонопольного комітету України дії суб`єктів господарювання, зокрема Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром», в сукупності та у взаємозв`язку з іншими обставинами, свідчать про погоджену поведінку Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаздоб», Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нафта і газ».

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судами

2.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нафта і газ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргаздоб» подали заяви на участь у І аукціоні 2016 року з продажу спеціальних дозволів на користування ділянками надр за Мурафинською та Південно-Кисівською площами, проведеному Державною службою геології та надр України.

2.2. 23.08.2018 Антимонопольним комітетом України прийнято рішення №414-р у справі 20-26.13/128-16, яким, зокрема:

- визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нафта і газ» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром» вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді анти конкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результату І аукціону 2016 року, проведеного Державною службою геології та надр України 22.03.206, з продажу спеціального дозволу на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки газу сланцевих товщ Мурафинської площі, розташованої на території Богодухвського та Краснокутського районів Харківської області;

- визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргаздоб» вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результату І аукціону 2016 року, проведеного Державною службою геології та надр України 22.03.2016, з продажу спеціального дозволу на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовища) Південно-Кисівської площі, розташованої в Коломацькому районі Харківської області;

- за вказані порушення, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром» накладено два штрафи на загальну суму 80 666,00 грн, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргаздоб» накладено штраф у розмірі 26 583,00 грн. Розгляд справи стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Нафта і газ» закрито.

2.3. Антимонопольним комітетом України встановлено, та позивачем не заперечується, що ТОВ «Компанія «Нафта і газ», TOB «Нафтогазенергопром», TOB «Укргаздоб» та пов`язані з ними інші суб`єкти надавали один одному поворотну фінансову допомогу. Зазначене підтверджується листами АТ «УкрСиббанк» від 18.08.2016 №33-23/429 «БТ» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 29.09.2016 №81-15-9/6883-БТ, надісланими на вимоги Комітету від 05.08.2016 №20-26.13/02-8404 і від 14.09.2016 №20-29/01-9693 відповідно, якими надані копії руху коштів по рахунках суб`єктів господарювання, та зведені в таблицю (додаток 1 до рішення №414-р, т. 1 а.с. 86-93).

2.4. У спірному рішенні зазначено, що дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи: ТОВ «Нафта і газ» від 23.02.2016 № 1 068765; TOB «Нафтогазенергопром» від 23.02.2016 № 1 068766, тобто реєстраційні дії стосовно цих суб`єктів господарювання вчинені в один день.

2.5. Заявником на державну реєстрацію ТОВ «Компанія «Нафта і газ» і ТОВ «Нафтогазенергопром» була одна уповноважена особа - ОСОБА_1 за нотаріальними довіреностями №490 від 22.02.2016 і №487 від 22.02.2016 відповідно. Зазначені довіреності були посвідчені одним приватним нотаріусом - Хаславською К.В.

2.6. У довіреностях ТОВ «Укргаздоб» №3 від 27.04.2016, ТОВ «Нафтогазенергопром» №4 від 27.04.2016 і ТОВ «Компанія «Нафта і газ» №3 від 27.04.2016 зазначено, що вказані компанії довіряють надавати платіжні документи, вносити грошові кошти, отримувати виписки та грошові кошти по поточних рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 і НОМЕР_3 відповідно одній особі, а саме ОСОБА_2 . Термін дії вищезазначених довіреностей - «до відміни».

2.7. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.05.2018 № на 01.08.2016 засновниками (учасниками) ТОВ «Укргаздоб» були:

- ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), розмір внеску до статутного фонду - 8,4 %;

- ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), розмір внеску до статутного фонду-75 %;

- ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , розмір внеску до статутного фонду - 8,3%;

- ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 ), розмір внеску до статутного фонду - 8,3 %.

2.8. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.05.2018 №1 на 01.08.2016 засновниками (учасниками) ТОВ «Нафтогазенергопром» були:

- ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), розмір внеску до статутного фонду - 8,3 %;

- ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), розмір внеску до статутного фонду - 75 %;

- ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 , розмір внеску до статутного фонду - 8,3 %;

- ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 ), розмір внеску до статутного фонду - 8,3 %.

2.9. Листом №253від 29.04.2016 Радіо Свобода, на вимогу Антимонопольного комітету України від №20-29/01-3973 18.04.2016 надало диск із відеоматеріалами програми «Схеми», в якому здійснено відеозйомку спілкування представника ТОВ «Нафтогазенергопром» з представником ТОВ «Компанія «Нафта і газ» до проведення аукціону. Крім того, спілкування між зазначеними представниками підтверджено поясненнями позаштатного кореспондента « Дзеркало Тижня » ОСОБА_8 .

2.10. Також ОСОБА_8 зазначив про спілкування між собою представників ТОВ «Компанія «Нафта і газ» і ТОВ «Укргаздоб» у день проведення аукціону.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/14337/18 у задоволенні позову відмовлено.

3.2. Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що за змістом приписів статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим з`ясування наслідків у формі завдання збитків для його конкурентів чи споживачів або інше реальне порушення їх прав чи інтересів, оскільки достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, які визначено як антиконкурентні узгоджені дії, та можливість настання таких наслідків, а тому, за відсутності надання позивачем будь-яких доказів на підтвердження власних доводів, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

4.2. Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що місцевим господарським судом було неповно та неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи. На думку апелянта, суд першої інстанції не надав мотивовану оцінку аргументам позивача щодо наявності підстав для задоволення позову.

4.3. Скаржник зазначає, що висновок суду про наявність зв`язку позивача з ТОВ «Укргаздоб» та ТОВ «Компанія «Нафта і газ» на підставі наявності між цими компаніями та пов`язаними з ними особами поворотної фінансової допомоги є нікчемним, оскільки господарські відносини, пов`язані з наданням поворотної фінансової допомоги, мали місце після дати проведення аукціону. Також, апелянт вважає, що факт того, що державною реєстрацією позивача та ТОВ «Компанія «Нафта і газ» займалася одна і та сама особа - ОСОБА_1 , не вказує на пов`язаність цих двох підприємств. На думку відповідача, оскільки вказана особа надавала юридичні послуги щодо реєстрації та представництва інтересів на договірній особі, вказана обставина сама по собі не може бути доказом узгодженості дій учасників щодо спотворення результатів аукціону. Також скаржник стверджує, що жодним нормативно-правовим актом не заборонено особисте спілкування представників конкурентів між собою на особисті теми, не пов`язані з аукціоном, відтак факт спілкування представників ТОВ «Компанія «Нафта і газ», ТОВ «Нафтогазенергопром» і ТОВ «Укргаздоб» не може братися до уваги при розгляді справи та винесенні відповідачем оспорюваного рішення.

5. Доводи учасників справи щодо апеляційної скарги

5.1. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, мотивуючи тим, що Антимонопольний комітет України не заперечує право суб`єктів господарювання вільно здійснювати свою господарську діяльність, але разом з тим, Комітетом було встановлено, що у процесі цієї діяльності суб`єкти господарювання вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що призвело до прийняття ним оспорюваного рішення в накладення штрафу. Також відповідач зазначає про значну схожість оформлення пакетів аукціонної документації ТОВ «Нафтогазенергопром», ТОВ «Компанія «Нафта і газ» та ТОВ «Укргаздоб» при тому, що форма таких документів мала бути довільною. Відповідач вважає, що наведених обставин, перерахованих ним у відповіді на позовну заяву, достатньо для висновку про вчинення ТОВ «Нафтогазенергопром» вказаних порушень.

5.2. Позивачем було подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому Антимонопольний комітет України зазначив про необґрунтованість та безпідставність тверджень відповідача щодо наявності доказів та обставин, що підтверджують вчинення позивачем порушень, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції». На думку позивача, відсутні будь-які правові підстави для того, аби вважати, що повноваження Антимонопольного комітету України розповсюджуються на період господарської діяльності позивача, що мав місце після проведення аукціону. Позивач вважає, що відповідач фактично здійснив перевірку господарської діяльності ТОВ «Нафтогазенергопром», чим вийшов за межі розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 11.06.2019 позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 13.05.2019 у справі №910/14337/18.

6.2. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2019 у справі №910/14337/18 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/14337/18, справу призначено до розгляду на 22.08.2019.

6.4. У зв`язку з перебуванням суддів Дідиченко М.А. та Пономаренка Є.Ю. у відпустці, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2019 у справі №910/14337/18 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Кропивна Л.В., Сулім В.В.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2019 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/14337/18 до провадження вказаною колегією суддів, розгляд справи призначено на 04.09.2019.

6.7. Представник позивача у судовому засіданні 04.09.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/14337/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

6.8. Представник відповідача у судовому засіданні 04.09.2019 проти задоволення апеляційної скарги заперечив з підстав, наведених у відзиві, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

7. Застосоване законодавство

7.1. Закон України «Про захист економічної конкуренції»

Статтею 1 Закону встановлено, що визначальною характеристикою економічної конкуренції є змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваги над іншими суб`єктами господарювання.

Згідно зі ст. 5 Закону узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання. Узгодженими діями є також створення суб`єкта господарювання, об`єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили зазначений суб`єкт господарювання, об`єднання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання, або вступ до такого об`єднання. Особи, які чинять або мають намір чинити узгоджені дії, є учасниками узгоджених дій.

Відповідно до ст. 6 Закону антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються: 1) встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів; 2) обмеження виробництва, ринків товарів, техніко-технологічного розвитку, інвестицій або встановлення контролю над ними; 3) розподілу ринків чи джерел постачання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи придбання, за колом продавців, покупців або споживачів чи за іншими ознаками; 4) спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів; 5) усунення з ринку або обмеження доступу на ринок (вихід з ринку) інших суб`єктів господарювання, покупців, продавців; 6) застосування різних умов до рівнозначних угод з іншими суб`єктами господарювання, що ставить останніх у невигідне становище в конкуренції; 7) укладення угод за умови прийняття іншими суб`єктами господарювання додаткових зобов`язань, які за своїм змістом або згідно з торговими та іншими чесними звичаями в підприємницькій діяльності не стосуються предмета цих угод; 8) суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин. Антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб`єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Статтею 59 Закону визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

7.2. Закон України «Про Антимонопольний комітет України»

Згідно зі ст. 1 Закону Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Відповідно до ст. 3 Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України належить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною 1 статті 7 Закону визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

7.3. Господарський процесуальний кодекс

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

7.4. Апеляційний суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини та зазначає, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент ( рішення ЄСПЛ "Серявін та інші проти України"). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Спір у даній справі виник у зв`язку з оскарженням позивачем п.п. 1, 3, 4, 6 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України №414-р від 23.08.2018, що стосуються Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром».

8.3. Зі змісту спірного рішення вбачається, що Антимонопольним комітетом України було виявлено, що ТОВ «Компанія «Нафта і газ», ТОВ «Нафтогазенергопром» та ТОВ «Укргаздоб» узгоджували свою поведінку з метою усунення змагання під час підготовки та участі в аукціоні що, зокрема, підтверджується тісною комунікацією між представниками зазначених компаній у день проведення аукціону, наявністю фінансової допомоги між вказаними компаніями та пов`язаними з ними особами, поданням документів для проведення державної реєстрації цих компаній однією особою, представництвом їх інтересів у банківській установі однією особою, одночасною зміною засновників і пов`язаних осіб ТОВ «Укргаздоб» і ТОВ «Натфогазенергопром», значною схожістю оформлення документів, поданих ними у своїх пакетах аукціонної документації.

8.4. Доводи апеляційної скарги щодо нікчемності висновків суду про наявність зв`язку позивача з ТОВ «Укргаздоб» та ТОВ «Компанія «Нафта і газ» на підставі наявності між цими компаніями та пов`язаними з ними особами поворотної фінансової допомоги, оскільки господарські відносини, пов`язані з наданням поворотної фінансової допомоги, мали місце після дати проведення аукціону, колегією суддів відхиляються. На переконання судової колегії, відносини змагальності та конкуренції між суб`єктами господарювання виключають необхідність надання поворотної фінансової допомоги у короткий строк після проведення аукціону. Апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що фінансова допомога може надаватися між суб`єктами господарювання, які поєднані або споріднені між собою спільністю економічних інтересів, оскільки вона надається на безвідсотковій основі.

8.5. Як встановлено судом першої інстанції, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи:

- ТОВ «Компанія «Нафта і газ» від 23.02.2016 № 1 068765;

- TOB «Нафтогазенергопром» від 23.02.2016 № 1 068766.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що документи ТОВ «Компанія «Нафта і газ» і ТОВ «Нафтогазенергопром» видані уповноваженими органами в один день з послідовними номерами та подавались на реєстрацію одночасно, що в свою чергу свідчить, про наявність сприятливих умов для обміну інформацією між суб`єктами господарювання та спільну підготовку своїх конкурсних пропозицій.

Матеріали справи підтверджують та позивачем не спростовано, що заявником на державну реєстрацію ТОВ «Компанія «Нафта і газ» і ТОВ «Нафтогазенергопром» була одна і та сама уповноважена особа - ОСОБА_1 , за нотаріальними довіреностями від 22.02.2016 №490 і від 22.02.2016 №487 відповідно. Зазначені довіреності були посвідчені одним приватним нотаріусом - Хаславською К.В.

При цьому доводи позивача про те, що ОСОБА_1 надавала юридичні послуги щодо реєстрації юридичних осіб, будучи при цьому вільною у виборі замовників своїх послуг, не спростовує правильності висновків місцевого господарського суду. Крім того, в рішенні №414-р зазначено, що в протоколах загальних зборів учасників ТОВ «Нафтогазенергопром» від 29.02.2016 №2 і №3 ОСОБА_1 надано повноваження представляти інтереси ТОВ «Нафтогазенергопром» та підписувати всі необхідні документи, що стосуються придбання спецдозволів за Мурафинською та Південно-Кисівською площами відповідно.

8.6. Апеляційний суд звертає увагу на те, що за змістом приписів статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим з`ясування наслідків у формі завдання збитків для його конкурентів чи споживачів або інше реальне порушення їх прав чи інтересів, оскільки достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, які визначено як антиконкурентні узгоджені дії, та можливість настання таких наслідків. Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 27.03.2018 у справі №910/8144/15-г, від 27.02.2018 у справі №910/17389/16, від 28.02.2018 у справі №910/28569/15, від 28.02.2018 у справі №910/28569/15.

Крім того, у відповідності до п.23 рішення Європейського суду з прав людини «Проніна проти України» суд зазначає, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Колегія суддів звертає увагу, що ненадання судом відповіді на певну частину доказів, які враховані судом при прийнятті рішення в своїй сукупності, не може розглядатися та розцінюватися, як порушення норм процесуального права.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що у сукупності встановлені Антимонопольним комітетом України обставини свідчать про здійснення ТОВ «Компанія «Нафта і газ», ТОВ «Нафтогазенергопром» і ТОВ «Укргаздоб» антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результату І аукціону 2016 року з продажу спеціальних дозволів на користування ділянками надр за Мурафинською та Південно-Кисівською площами, проведеному Державною службою геології та надр України, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

9.2. Оскільки доводи апеляційної скарги щодо неповноти встановлення судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, під час вирішення справи в суді першої інстанції не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно зі ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/14337/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 у справі №910/14337/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазенергопром».

4 Матеріали справи №910/14337/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 16.09.2019

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

В.В. Сулім