ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 справа № 914/1398/19

Суддя Господарського суду Львівської області Долінська О.З., за участю секретаря судового засідання Муравець О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дніпропетровський трубопрокатний завод, м. Дніпро

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі філії Стрийський вагоноремонтний завод Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Стрий

про стягнення боргу 1 583 342,07 грн.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дніпропетровський трубопрокатний завод до відповідача Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, в особі філії Стрийський вагоноремонтний завод Публічного акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення заборгованості за Договором поставки від 08.10.2018 № СВР3-03-22-18-126/Ю в сумі 1 583 342,07 грн., а саме: 1 398 950,80 грн - основного боргу, 110 986,38 грн - пені, 21 312,28 грн - 3% річних та 52 092,61 грн - інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.07.2019р. позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк на усунення недоліків, допущених при поданні та оформленні позову.

На виконання вимог згаданої ухвали суду, 26.07.2019 року за вх.№30571/19 позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

29.07.2019 Господарський суд Львівської області постановив ухвалу, якою постановив, зокрема, прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 21.08.2019 р.

31.07.2019 року представник позивача подав додаткові пояснення, які зареєстровані відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. №31074/19.

15.08.2019року позивач подав заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу, а саме в частині стягнення суми основного боргу 1 398 950,80 грн., яка зареєстрована відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№34047/19.

19.08.2019року позивач подав відповідь на відзив відповідача, яка зареєстрована відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№34318/19.

У підготовче судове засідання 21.08.2019 року представник позивача з`явився.

У підготовче судове засідання 21.08.2019 року відповідач не забезпечив участь уповноваженого представника, хоча був належним чином повідомлений про дату, час місце проведення підготовчого засідання.

05.08.2019 року за вх.№32007/19 від відповідача на адресу суду поступив відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 21.08.2019 року представник позивача, не заперечив щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Підтримав заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу, так як відповідач цю суму сплатив 09.08.2019 року.

Позов підтримав частково і погоджується із розрахунками здійсненими відповідачем щодо нарахування пені та 3% річних по спірних видаткових накладних 11.02.2019 року так як дата реєстрації податкової накладної 10.01.2019 року. Також погоджується із допущеною позивачем помилкою в розрахунку інфляційних втрат, так як сума повинна бути зменшена на 144,40 грн. про що зазначає і відповідач.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 21.08.2019 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.09.2019 року.

22.08.2019 року від відповідача на адресу суду поступило клопотання, яке зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх. №35076/19 та за вх. № 35069/19, в якому зазначає, що відповідачем 09.08.2019. платіжними дорученнями сплачено заборгованість за Договором поставки № СВРЗ-03-22-18-126/ю від 08.10.2018., а саме: - платіжним дорученням № 2048968 - 788950,80 грн.; - платіжним дорученням № 2054964 - 610000,00 грн. та просить прийняти дане клопотання № ЮВ-69-ЗП/1 від 15.08.2019 року та додані письмові докази до матеріалів справи № 914/1398/19, відмовити у стягненні інфляційних втрат в розмірі 144,40 грн та закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1398950,80 грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору.

В судове засідання по розгляду справи по суті 17.09.2019 р. представник позивача не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, причини неявки не повідомив. (докази містяться в матеріалах справи)

В судове засідання по розгляду справи по суті 17.09.2019 р. представник відповідача не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, причини неявки не повідомив. (докази містяться в матеріалах справи)

Правова позиція позивача.

08 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Дніпропетровський трубопрокатний завод», як Постачальником (надалі по тексту Позивач), та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі по тексту - Відповідач), як Покупцем, укладено Договір поставки № СВРЗ-03-22-18-126/Ю (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується протягом 2018 року поставити Покупцю товари, зазначені в Специфікації №1 (Додаток №1) до даного Договору, що є невід`ємною частиною Договору, а Покупець - прийняти і оплатити такі товари згідно умов Договору.

Згідно п. 4.2. Договору Покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання на підставі виставленого рахунку Постачальником, але не раніше реєстрації податкової накладної. Днем отримання Товару вважається день підписання Сторонами видаткової накладної та/або акту приймання-передачі.

До рахунка додаються видаткова накладна та/або акт приймання-передачі Товару, товарно- транспортна накладна, документи, що підтверджують якість товару (п. 4.3. Договору).

Так, на виконання умов Договору та Специфікації №1, Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 1 567 566,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-01046 від 19.12.2018р. на суму 778 615,20 грн. та № РН-01051 від 21.12.2018р. на суму 788 950,80 грн. Зазначені видаткові накладні підписані повноважними представниками та скріплено печатками Сторін без зауважень.

Тобто, сума поставленого Позивачем та прийнятого Відповідачем товару по Договору становить 1 567 566, 00 грн.

Позивач зазначає, що під час приймання Товару (проставляння підпису на вказаних вище видаткових накладних) Відповідач (уповноважена особа відповідача) засвідчили факт отримання товарно-супровідних документів передбачених пунктами 4.2. та 4.3. Договору.

Підпунктом 7.1.1. Договору передбачено, що Покупець зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

З урахуванням зазначеного в п. 4.2. Договору оплата Відповідачем поставленого товару протягом 10 (десяти) банківських днів з дня його отримання, граничною датою оплати Відповідачем Позивачу отриманого товару є:

1. По видатковій накладній № РН-01046 від 19.12.2018р. - 04.01.2019р.

2. По видатковій накладній № РН-01051 від 21.12.2018р. - 09.01.2019р.

Відповідач лише частково розрахувався за поставлений товар та сплатив Позивачу 29.03.2019р. - 90 000,00 грн. та 01.04.2019р. - 78 615,00 грн., що загалом складає 168 615,20 грн., що підтверджується реєстрами документів по рахунку за 29.03.2019р. та за 01.04.2019р.

Тобто, враховуючи часткову оплату, позивач зазначає, що заборгованість Відповідача перед Позивачем по Договору становить 1 583 342, 07 грн., яка складається:

- сума основного боргу: 1 398 950,80 грн.

- сума пені: 110 986,38 грн.

- сума 3% річних: 21 312,28 грн.

- сума інфляційних втрат: 52 092,61 грн.

Заперечення відповідача проти позову.

Відповідач стверджує, що позивачем розрахунок пені та 3% річних проведено без врахуванням дати реєстрації податкової накладної, тобто в порушення п. 4.2 Договору укладеного між сторонами. Зокрема, розрахунок за видатковою накладною № РН-01046 від 19.12.2018 р. проведено з 05.01.2019р. (дата реєстрації податкової від 19.12.2018 р. № 1541 - 10.01.2019.), розрахунок за видатковою накладною № РН-01051 від 21.12.2018 р. проведено з врахуванням дати реєстрації податкової від 21.12.2018 р. № 1601, тобто з 10.01.2019 р. включно. Отже, на думку відповідача платіж відповідачем прострочений з 11.01.2019 р., так як дата реєстрації податкової накладної 10.01.2019 року.

Звідси, за видатковою накладною № РН-01046 від 19.12.2018. розмір пені та 3 % річних

за період з 11.01.2019. по 28.03.2019. за 77 днів становлять відповідно:

778615,20 грн. х 18% : 100% х 77 : 365 = 29566,05 грн.

778615,20 грн. х 3% :100% х 77 : 365 = 4927,67 грн.

Загальний розмір пені та 3 % річних за видатковою накладною № РН-01046 від 19.12.18 становлять:

29566,05 грн. + 1018,46 грн. + 7518,25 грн. + 11976,79 грн. = 50079,55 грн. пені

4927,67 грн. + 169,80 грн. + 4612,60 грн. = 9710,07 гри. 3 % річних.

За видатковою накладною № РН -0 1051 від 21.12.2018. розмір пені за період з 11.01. 2019 по 25.04.2019. з а 105 днів становить:

778950,80 грн. х 18% : 100% х 105 : 365 =40334,71 грн.

3 % річних за період з 11.01.2019 по 01.07.2019 за 172 дні становлять:

778950,80 грн. х 3% :100% х 172 : 365 = 11012,02 грн.

Загальний розмір пені та 3% річних за видатковою накладною №РН-01051 21.12.2018 становлять: 40334,71 грн. + 17383,74 грн. = 57514,31 грн. пені та 11012,02 грн. 3% річних відповідно.

Отже, загальний розмір пені та 3 % річних становлять відповідно-

50079,55 грн. + 57514,31 грн. = 107593,86 грн.

9710,07 грн. + 11012,02 грн. = 20722,09 грн.

А тому, вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 3392,52 грн. та 3% річних в розмірі 590,19 грн. відповідач заперечує і вважає їх безпідставними.

Відповідь на відзив.

Позивачем подано письмову відповідь на відзив відповідача в якій позивач зазначає, що Відповідно до п. 4.2. Договору Покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання па підставі виставленого рахунку Постачальником, але не раніше реєстрації податкової накладної.

Дата реєстрації податкових накладних - 10.01.2019р.

Отже, платіж Відповідачем прострочено з 11.01.2019р.

ТОВ «Торговий дім Дніпропетровський трубопрокатний завод» здійснював розрахунок виходячи, що гранична дата о п л а т по видатковій накладній № РН-01046: 04.01.2019р., по видатковій накладній № РН-01051: 09.01.2019р.

Враховуючи зазначене Позивач погоджується з позицією Відповідача, що платіж Відповідачем прострочено з 11.01.2019р. Позивач частково погоджується і з розрахунком Відповідача зазначеного у відзиві, у зв`язку з наступним:

Так, Позивач погоджується із самим розрахунком Відповідача пені та 3% річних за визначений у відзиві період та визначає, що при складанні суми пені по видатковій накладній № РН-01051 та складанні загальної суми пені Відповідачем допущено помилку.

Відповідно до абз. 8 ст. 2 відзиву Відповідач зазначає:

«Загальний розмір пені та 3% річних за видатковою накладною № РН-01051 від 21.12.2018 становлять:

40334,71 грн. + 17383,74 грн = 57514,31 грн.»

Та при складанні зазначених чисел 40334,71 + 17383,74 сума становить = 57718,45 грн.

Відповідно до абз. 9 ст. 2 відзиву Відповідач зазначає:

«Отже, загальний розмір нені та 3% річних становлять відповідно: 50079,55 грн. + 57514,31 грн. = 107593,86 грн.»

Та враховуючи попередню помилку при складанні правильним буде: 50079,55 грн. + 57718,45 грн. = 107798,00 грн.

Відповідач зазначає, що вимоги позивача про стягнення пені в розмірі 3392.52 грн. та 3% річних в розмірі 590,19 грн. є безпідставні.

Та, з урахуванням зазначених помилок Відповідача при складанні сум, помилково нарахованими Позивачем є саме 3188,38 грн. - пені та 590, 19 грн. - 3% річних.

Отже, позивач вказує, що заборгованість Відповідача перед Позивачем з урахуванням відзиву Відповідача, становить 180 612, 70 гри., яка складається:

- сума пені: 107 798, 00 грн.

- сума 3% річних: 20 722, 09 грн.

- сума інфляційних втрат: 52 092, 61 грн.

ІЦодо клопотання відповідача у відзиві на позовну заяву про зменшення розміру штрафних санкцій на 50%, зазначає, що зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках, з мотивованим обґрунтуванням підстав та розміру зменшення.

Відповідачем, в свою чергу, не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення.

З огляду на зазначене позивач вважає, що клопотання Відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 50% є необгрунтованим.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

08 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Дніпропетровський трубопрокатний завод», як Постачальником (надалі по тексту Позивач), та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі по тексту - Відповідач), як Покупцем, укладено Договір поставки № СВРЗ-03-22-18-126/Ю (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується протягом 2018 року поставити Покупцю товари, зазначені в Специфікації №1 (Додаток №1) до даного Договору, що є невід`ємною частиною Договору, а Покупець - прийняти і оплатити такі товари згідно умов Договору.

Пунктом 1.2. Договору зазначені найменування та номенклатура (асортимент) Товару - код ДК 021:2015 - 44160000-9 - магістральні трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби: труба б/ш холоднодеформована д.27х3,2 мм ст. 20 (не менше 7500мм); труба б/ш холоднодеформована д.42х4 мм ст. 20 (не менше 9000 мм). Кількість товару складає 41 т (сорок одна тона) і визначається у Специфікації №1 (п. 1.3.Договору).

Згідно п.п. 3.1, 3.2. ціна Договору становить 1 569 480,00 грн. з ПДВ. Ціна Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін. Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковій формі (п. 4.1.Договору).

Згідно п. 4.2. Договору Покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання на підставі виставленого рахунку постачальником, але не раніше реєстрації податкової накладної. Днем отримання Товару вважається день підписання Сторонами видаткової накладної та/або акту приймання-передачі.

До рахунка додаються видаткова накладна та/або акт приймання-передачі Товару, товарно- транспортна накладна, документи, що підтверджують якість товару (п. 4.3. Договору).

Згідно п. 5.5. Договору Представник Покупця при прийняті товару зобов`язаний звірити відповідність кількості і асортименту Товару вказаному в рахунку-фактурі і/або накладній, розписатися за отримання товару та видати представнику Постачальника доручення на отримання даної партії товару.

Відповідно до п. 12.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими особами та скріплення печатками (за наявності) і діє до: в частині поставок до 31.12.2018р., в частині розрахунків до повного їх виконання.

Специфікацією №1, яка є Додатком № 1 до Договору, Сторони погодили найменування товару, код товару за класифікатором, ГОСТ, кількість, ціну Товару, а саме:

- код ДК 021:2015 - 44160000-9 (магістральні трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби),

- код МТР УЗ - 433316 та 53602,

- найменування - труба б/ш холоднодеформована д.27хЗ,2 мм ст. 20 (не менше 7500мм) та труба б/ш холоднодеформована д.42х4 мм ст. 20 (не менше 9000 мм),

- ГОСТ 8734-75,

- кількість (загальна) - 41 т,

- вартість (загальна) - 1 569 480,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Так, на виконання умов Договору та Специфікації №1, Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 1 567 566,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-01046 від 19.12.2018р. на суму 778 615,20 грн. та № РН-01051 від 21.12.2018р. на суму 788 950,80 грн. Зазначені видаткові накладні підписані повноважними представниками та скріплено печатками Сторін без зауважень.

Тобто, сума поставленого Позивачем та прийнятого Відповідачем товару по Договору становить 1 567 566, 00 грн.

Слід зазначити, що згідно 5.6. Договору прийом товару здійснюється покупцем у відповідності з Інструкцією №П-6 від 15.06.65 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості» та Інструкцію №П-7 від 25.04.66 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості».

Зазначеними інструкціями передбачено, що прийом товару здійснюється за транспортними і супровідними документами (рахунком-фактурою, специфікації, технічний паспорт, сертифікат про якість та ін.) відправника (виготовлювача). Відсутність зазначених документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції і в акті вказується, які документи відсутні.

Підпунктом 7.1.1. Договору передбачено, що Покупець зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

З урахуванням зазначеного в п. 4.2. Договору покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання на підставі виставленого рахунку постачальником, але не раніше реєстрації податкової накладної, днем отримання товару вважається день підписання сторонами видаткової накладної та/або акту приймання-передачі, граничною датою оплати Відповідачем Позивачу отриманого товару є:

1. По видатковій накладній № РН-01046 від 19.12.2018р. - 10.01.2019р.

2. По видатковій накладній № РН-01051 від 21.12.2018р. - 10.01.2019р.

До подачі позову до суду, відповідач лише частково розрахувався за поставлений товар та сплатив Позивачу 29.03.2019р. - 90 000,00 грн. та 01.04.2019р. - 78 615,00 грн., що загалом складає 168 615,20 грн., і це підтверджується реєстрами документів по рахунку за 29.03.2019р. та за 01.04.2019р., які додані до матеріалів справи.

Тобто, враховуючи часткову оплату, заборгованість відповідача перед позивачем по договору становить 1 398 950. 80 грн. (1 567 566,00 грн. - 168 615,20 грн.).

Відповідно до п. 11.1. та п. 11.2 Договору у випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. Досудовий розгляд обов`язковий. У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку.

Після того, як відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплату поставленого товару, позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу від 26.04.2019р., якою вимагав сплатити суму заборгованості по договору. До вказаного листа-вимоги позивачем повторно було додано копії видаткових накладних та рахунків фактури. Лист-вимога отриманий Відповідачем 13.05.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Тобто відбулось досудове врегулювання.

Станом на дату подання позовної заяви вимога позивача про сплату заборгованості відповідачем не виконана. Відповідь, будь-які інші пояснення чи заперечення на лист-вимогу позивачу не надходили. Так як в добровільному порядку кошти сплачені відповідачем не були, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до п. 8.2. Покупець за даним договором несе наступну відповідальність: у разі порушення строків оплати Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно, позивачем нараховано відповідачу згідно поданого позову до стягнення суму пені за прострочення виконання зобов`язання з вчасної оплати вартості отриманого за договором товару, яка становить 110 986, 38 грн.; суму 3% річних, які становлять 21 312, 28 грн.; суму інфляційних втрат, які становлять 52 095, 61 грн., які просить стягнути з відповідача на його користь.

Однак, 09.08.2019р. Відповідач платіжним дорученням №2054964 від 09.08.2019р., призначення платежу «Оплата за матеріали зг.рах.№РН-01046 від 19.12.2018р. зг.дог. №СВРЗ-03-22-18-126/Ю від 08.10.2018р.», сплатив суму 610 000,00 грн. та платіжним дорученням №2048968 від 09.08.2019р., призначення платежу «Оплата за матеріали зг.рах.№РН-01051 від 21.12.2018р. зг.дог. №СВРЗ-03-22-18-126/Ю від 08.10.2018р.» сплатив суму 788 950,80грн.

Відтак, 09.08.2019р. Відповідачем повністю сплачено Позивачу суму основного боргу по оплаті отриманого товару по видатковій накладній № РН-01046 від 19.12.2018р. та по видатковій накладній № РН-01051 від 21.12.2018р., всього суму 1 567 566,00 грн. (168 615,20грн. ( 90 000,00грн. (29.03.2018р.) + 78 615,00грн. (01.04.2019р.)) + 610 000,00грн.+ 788 950,80грн. =1 567 566,00грн. де- 168 615,20 грн. сума сплачена Відповідачем 90 000,00грн. (29.03.2018ю ) + 78 615,00грн. (01.04.2019р.) до подачі позовної заяви в суд, про що йшлося у позовній заяві.

Тому, позивач просить в частині стягнення суми основного боргу 1 398 950,80 грн. закрити провадження у справі № 914/1398/19.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Підставою для звернення позивача з даним позовом до суду слугувало те, що відповідач в порушення умов договору не здійснив оплату поставленого товару.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з пунктом 4.2 Договору покупець здійснює оплату поставленого товару протягом 10 банківських днів з дати отримання товару на підставі виставленого рахунку постачальником, але не раніше реєстрації податкової накладної. Датою отримання товару вважається дата підписання сторонами видаткової накладної та/або акту приймання-передачі товару.

Як установлено судом, на виконання умов Договору та Специфікації №1, Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 1 567 566,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-01046 від 19.12.2018р. на суму 778 615,20 грн. та № РН-01051 від 21.12.2018р. на суму 788 950,80 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що після відкриття провадження у справі відповідачем було перераховано позивачеві основну суму боргу, яка була предметом розгляду у даній справі в розмірі 1 398 950,80 грн., що підтверджено банківськими виписками по рахунку від 09.08.2019 р., суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині стягнення 1 398 950,80 грн. у зв`язку з відсутністю предмета спору, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Згідно ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

З приводу стягнення пені та 3% річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір такої пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до пункту 8.2 Договору у разі порушення строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Позивачем при здійсненні розрахунку штрафних санкцій датою початку періоду прострочення визначено 05.01.2019р. Однак, як вірно зауважив відповідач у відзиві на позов Зокрема, розрахунок за видатковою накладною № РН-01046 від 19.12.2018 р. проведено з 05.01.2019 року (дата реєстрації податкової від 19.12.2018. № 1541 - 10.01.2019 р.), розрахунок за видатковою накладною № РН-01051 від 21.12.2018 р. проведено з врахуванням дати реєстрації податкової від 21.12.2018 р. № 1601, тобто з 10.01.2019 р. включно.

Одже, як вірно зауважив відповідач у відзиві на позов, з чим погодився позивач у відповіді на відзив, оскільки дата реєстрації податкових накладних по зазначених вище видаткових накладних є 10.01.2019 року, то виходячи з умов п. 4.2 Договору платіж відповідачем прострочений з 11.01.2019. Відтак, датою початку прострочення відповідача з оплати товару є 11.01.2019р. по цих видаткових накладних.

Звідси, за видатковою накладною № РН-01046 від 19.12.2018 р. розмір пені та 3 % річних за період з 11.01.2019 р. по 28.03.2019. за 77 днів становлять відповідно:

778615,20 грн. х 18% : 100% х 77 : 365 = 29566,05 грн.

778615,20 грн. х 3% :100% х 77 : 365 = 4927,67 грн.

Загальний розмір пені та 3 % річних за видатковою накладною № РН-01046 від 19.12.18р. становлять:

29566,05 грн. + 1018,46 грн. + 7518,25 грн. + 11976,79 грн. = 50079,55 грн. пені

4927,67 грн. + 169,80 грн. + 4612,60 грн. = 9710,07 гри. 3 % річних.

За видатковою накладною № РН -0 1051 від 21.12.2018. розмір пені за період з 11.01.2019р. по 25.04.2019 р. з а 105 днів становить:

778950,80 грн. х 18% : 100% х 105 : 365 =40334,71 грн.

3 % річних за період з 11.01.2019 р. по 01.07.2019 р. за 172 дні становлять:

778950,80 грн. х 3% :100% х 172 : 365 = 11012,02 грн.

Загальний розмір пені та 3% річних за видатковою накладною №РН-01051 21.12.2018 р. становлять:

40334,71 грн. + 17383,74 грн. = 57718,45 грн. пені та 11012,02 грн. 3% річних відповідно.

Отже, загальний розмір пені становить 50 079,55 грн. + 57 718,45 грн. = 107798,00 грн., а загальний розмір 3 % річних становить - 9710,07 грн. + 11012,02 грн. = 20722,09 грн.

Тому, здійснивши перерахунок пені та 3 % річних, із врахуванням початку дати прострочення відповідачем платежу 11.01.2019 р., судом встановлено, що до задоволення підлягає пеня в сумі 107 798,00 грн та 3% річних в сумі 20 722,09 грн.

Суд відмовляє позивачу у стягненні 3 188,38 грн. пені та 590,19 грн. 3% річних, так як такі нараховані безпідставно.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Аналогічне положення міститься й у частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас, частиною 1 статті 550 Цивільного кодексу України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач протягом більше 6 місяців не сплачує позивачу заборгованість, тобто жодним чином не виконав свого зобов`язання. Відповідач не надав суду жодних доказів свого складного матеріального стану, збитковості діяльності тощо. Не навів відповідач інших власних інтересів, які варто було узяти до уваги при можливому зменшенні належної до сплати неустойки.

Щодо твердження відповідача про відсутність збитків у відповідача, то суд звертає увагу, що сам факт невиконання відповідачем зобов`язання у визначений договором строк позбавляє можливості використання позивачем недоотриманих грошових коштів у своїй господарській діяльності. Більше того, відповідач, уклавши Договір, погодився на умови Договору про нарахування пені.

З огляду на вищевказане в сукупності, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафних санкції.

Положеннями ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 525, ч. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо стягнення інфляційних, то суд зазначає наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку розрахунків здійснених позивачем, суд погоджується з розміром заявлених позивачем інфляційних втрат в сумі 51 948,21 грн. і такі підлягають до стягнення. Щодо стягнення 144,40 грн. інфляційних втрат по видатковій накладній № РН-01046 від 19.12.2018 року, то такі нараховані безпідставно і суд відмовляє у їх стягненні.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення частково.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Враховуючи наведенні законодавчі положення, суд зазначає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2707,03 грн., а судовий збір у сумі 58,84 грн. залишити за позивачем у зв`язку з відмовою йому в частині позовних вимог в розмірі 3922,97 грн.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі… Зважаючи на вказане, судовий збір у розмірі 20 984,27 грн. підлягатиме поверненню позивачу за його клопотанням.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 231, 236-241, 254, 256, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі філії Стрийський вагоноремонтний завод Публічного акціонерного товариства Українська залізниця основного боргу 1398950,80 грн.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, (місцезнаходження юридичної особи: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код юридичної особи: 40075815) в особі філії Стрийський вагоноремонтний завод Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (місцезнаходження ВП: 82400, Львівська область, м.Стрий, вул. Зубенка,2; код ЄДРПОУ ВП: 40123439) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Дніпропетровський трубопрокатний завод (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, 31; ) 107798,00 грн. пені, 20 722,09 грн. - 3% річних, 51 948,21 грн. інфляційних витрат та 2707,03 грн судовий збір.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 20.09.2019 р.

Суддя Долінська О.З.