ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р. Справа № 922/2218/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Косенко К.Д.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу

за позовом Харківської міської ради
до Приватного підприємства "Глорія", м. Харків
про стягнення 181997,22 грн.
за участю представників сторін:

позивача Берро Н.А. (довіреність № 08-21/124/2-19 від 14.01.2019);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства "Глорія" , м. Харків 181997,22 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Саперна у м. Харкові, площею 0,2963 га.

Позов обґрунтовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди землі № 55 від 06.04.2006 щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.07.2019 позовну заяву Харківської міської ради прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті на 19.08.2019.

Протокольними ухвалами від 19.08.2019 та від 09.09.2019 розгляд справи відкладався.

В процесі розгляду справи відповідач не скористався правом щодо подачі відзиву на позовну заяву у порядок і строк, встановлені ухвалою господарського суду Харківської області від 16.07.2019 по даній справі.

На судове засідання 16.09.2019 прибув представник позивача, який просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач на судове засідання 16.09.2019 свого уповноваженого представника не направив, при причини неприбуття суд не повідомив, хоча судом вжито всіх передбачених законом для повідомлення останнього про дату, час та місце проведення судового засідання.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Зокрема, судом направлено на адресу його державної реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, копії ухвал від 16.07.2019, від 19.08.2019 та від 09.09.2019, однак, вони повернулись на адресу суду з відміткою пошти відсутність адресата (а. с. 32-35, 40-43).

Відомостей про наявність у відповідача іншої адреси матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача, про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 та затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28, а останній в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Оскільки неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, між відповідачем, як орендарем, та позивачем, як орендодавцем, укладено договір оренди землі № 55 від 06.04.2006 (а. с. 18-22; далі за текстом договір).

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.12.2014 у справі № 922/4583/14 до зазначеного договору були внесені зміни шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору в редакції зазначеній в резолютивній частині цього рішення.

Згідно з п. п. 1-3 договору, орендодавець на підставі рішення XXXVII сесії Харківської міської ради IV скликання від 06.07.2005 № 121/05 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови, землі транспорту, яка знаходиться м. Харків, вул. Саперна.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2963 га, у тому числі: інших угідь 0, 2963 га.

Кадастровий номер земельної ділянки :04:010:0009.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: немає, а також інші об`єкти інфраструктури немає.

Відповідно до п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації № 712 від 24.09.2013 становить 3631601 грн. (три мільйони шістсот тридцять одна тисяча шістсот одна гривня).

Згідно з п. 9 договору розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 178/14 від 07.10.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 203369,66 грн. (двісті три тисячі триста шістдесят дев`ять гривень 66 копійок), або в місяць 16947,47 грн. (шістнадцять тисяч дев`ятсот сорок сім гривень 47 копійок).

Актом приймання-передачі земельної ділянки позивач на виконання умов договору передав відповідачу обумовлену цим договором земельну ділянку в оренду строком до 01.12.2030.

Однак, відповідач в порушення умов договору не в повному обсязі вносив орендну плату за користування земельною ділянкою за період з 01.07.2016 по 31.12.2016.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, у відповідача за вказаний період користування земельною ділянкою (з урахуванням індексації) утворилась заборгованість в загальному розмірі 181997,22 грн.

Обставини щодо стягнення зазначеного боргу стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтями 14-15 Закону України "Про оренду землі", зокрема передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно зі ст.. 21 цього ж закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 289 Податкового кодексу України зокрема передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. 289.2. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 100 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 100. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розмір орендної плати за користування земельною ділянкою та строки її внесення відповідачем встановлені сторонами в договорі оренди землі № 55 від 06.04.2006, з урахуванням змін внесених до нього рішенням господарського суду Харківської області від 08.12.2014 у справі № 922/4583/14.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості з орендної плати за договором за період користування з 01.07.2016 по 31.12.2016 в загальному розмірі 181997,22 грн.

Зазначені обставини відповідачем не спростовані, а доказів сплати заборгованості в зазначеному розмірі останнім суду також не надано.

Строк виконання відповідачем зобов`язань з оплати є таким, що настав.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення поданого позивачем позову та стягнення з відповідача на користь позивача 181997,22 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Крім того, з урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір у сумі 2729,96 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Глорія" (адреса: 61002, м. Харків, в`їзд Пушкінський, буд. 3-А; ) на користь Харківської міської ради (адреса: 61003, Харківська обл., м. Харків, м.-н Конституції, буд. 7; ; на р/р № НОМЕР_1 , банк: ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011):

181997,22 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Саперна у м. Харкові, площею 0,2963 га;

2729,96 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "17" вересня 2019 р.

Суддя О.І. Байбак