ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/1017/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

До Господарського суду Чернігівської області з`явився представник:

ТОВ «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» - адвокат Душин А.В., довіреність б/н, від 02.01.2019;

До Південно-західного апеляційного господарського суду з`явився:

Особисто директор Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» - Брит В.М., паспорт серії НОМЕР_1 , №021244, дата видачі: 15.01.1996.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 15.05.2019

суддя Литвинова В.В..

час та місце ухвалення 11:25:18 год., м. Херсон

повний текст рішення складено 30.05.2019

по справі № 923/1017/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини»

до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро»

про стягнення 1 568 210,08 грн.

та за зустрічною позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Черніговщини»

про стягнення 65074,05 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» (далі позивач за первісним позовом) звернулось до господарського суду Херсонської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» (далі - відповідач за первісним позовом) вартість отриманого за договором насіння - 30 100,00 грн., пеню за прострочення оплати вартості отриманого насіння в сумі 3908,88 грн., отриману відповідачем за договором передоплату в сумі 483 376,20 грн., штраф за невиконання вимог договору щодо кількості та якості продукції в розмірі 1050 825,00 грн., а всього 1 568 210,08 грн.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 04.02.2019 прийнято до розгляду сумісно з первісним позовом зустрічну позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» (далі - позивач за зустрічним позовом) про стягнення з ТОВ «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» (далі відповідач за зустрічним позовом) 65074,05 грн., що складають частину вартості продукції, вирощеної СТОВ «Дніпро» та переданої ТОВ «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» за умовами договору контрактації сільськогосподарської продукції №22/02/18К від 22.01.2018, яка обґрунтована твердженням про нездійснення ТОВ «Торговий Дім «НАСІННЯ ЧЕРНІГІВЩИНИ» оплати у повному обсязі вартості вирощеної та переданої продукції - насіння гірчиці білої.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпро» своїх зобов`язань за договором контрактації сільськогосподарської продукції № 22/02/18К.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 15.05.2019 позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» вартість отриманого за договором насіння в сумі 30100,00 грн., пеню за прострочення оплати вартості отриманого насіння в сумі 3880,01 грн. та судовий збір в сумі 510,45 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позовні вимоги за зустрічним позовом задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» 65074,05 грн. та 1921,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» звернулось до Південно західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 15.05.2019 у справі № 923/1017/18 в частині відмови в первісному позові щодо стягнення суми передоплати й штрафу та у частині задоволення вимог зустрічного позову та стягнути з відповідача отриману відповідачем за договором передоплату в сумі 483 376,20 грн., штраф за невиконання вимог договору щодо кількості та якості продукції в розмірі 1 050 825,00 грн., а всього 1 534 201,20 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини», зазначає, що суд першої інстанції не дослідив умови п.п. 2.2.2.-2.2.7., 4.4., 4.5., 4.7., 4.8. договору, у їх взаємозв`язку, що видно з тексту рішення, тобто не встановив важливі для вирішення справи обставини й вважав доведеним факт приймання позивачем продукції, що зовсім не відповідає дійсності. Позивач, у повній відповідності до вищевказаних пунктів договору та пункту 6.1., відмовився від приймання продукції, і, відповідно, й у претензії й у позові вимагав повернення передоплати, а не зменшення ціни. Крім того, суд застосував нормативний акт (Інструкцію Держарбітражу СРСР №П-7), який не підлягає застосуванню до даного спору.

Крім того, скаржник зазначає,що згідно п.4.1. договору, поставка вирощеної продукції повинна бути здійснена до 30 вересня 2018 року, а згідно п.1.2. загальна кількість вирощеної та поставленої продукції повинна складати 115 тн +- 5%. В порушення цих пунктів договору, відповідач не поставив позивачу, крім спірної, більше ні одної партії продукції, хоча спільне обстеження біологічної врожайності показувало, що врожайність цілком достатня (акт обстеження від 10.07.2018р.).

Таким чином, відповідач у порушення п.п.2.2.2.-2.2.3. договору не надав позивачу документів про якість продукції та незастосування заборонених у ЄС пестицидів, фактична якість поставленої партії продукції явно не відповідає умовам договору, а кількість складає менше ніж третину від договірної (п.1.2. договору). У відповідності до п.6.1. договору, невиконання вищезазначених норм договору тягне за собою застосування штрафу в розмірі 50% від ціни договору, визначеної в п. 1.2., а саме 2 101 650,00 грн., X 50% = 1 050 825,00грн.

Відмовляючи в стягненні штрафу, суд першої інстанції вважав доведеним факт дії непереборної сили й відсутності вини відповідача в непоставці, в той час як за законом і за умовами договору такий факт необхідно підтвердити відповідним доказом сертифікатом, виданим торгово-промисловою палатою. Тобто, рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні штрафу обґрунтовано недопустимими доказами й винесено з порушенням спи 77 ГПК України. Крім того, суд не застосував до даного спору ст. 219 ГК України та ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», що підлягали застосуванню.

Щодо зустрічного позову скаржник зазначає, що первісний відповідач у своєму позові арифметично зараховує вартість отриманого насіння в погашення розрахованої ним начебто заборгованості первісного позивача за поставлену продукцію, та просить стягнути розрахований ним залишок. Однак, поставлена продукція не прийнята первісним позивачем. По суті, сторони в питанні приймання продукції за кількістю та якістю знаходяться в іншому спорі, який жодна зі сторін на вирішення суду не передавала. При цьому, згідно п.5.4.2. договору та ч. 1 ст.692 ЦК України, зобов`язання первісного позивача щодо остаточної оплати поставленої продукції виникає після підписання сторонами акта приймання-передачі партії продукції. Такий акт щодо спірної партії продукції, не підписаний, а отже, зобов`язання щодо остаточної оплати не виникло й розрахунок боргу та позовна вимога первісного відповідача про стягнення оплати безпідставні. Право первісного відповідача на отримання оплати не порушено й захисту не підлягає.

В даному випадку сторони в договорі визначили особливі вимоги щодо якості продукції, правила її приймання за кількістю та якістю, строки виникнення та виконання зобов`язань. Отже, норми ст. 692 ЦК України щодо оплати товару та прав продавця при цьому, ст.ст. 673-681 ЦК України щодо якості товару та вирішення відповідних питань і спорів можуть застосовуватися до даного спору в частині, що не врегульована договором. Тобто, у первісного відповідача немає права вимагати у первісного позивача оплати неприйнятої продукції.

На думку скаржника, вирішуючи спір у цій частині на користь відповідача, суд першої інстанції не дослідив умови договору в їх сукупності, вважав доведеним факт прийняття позивачем продукції, що зовсім не так, та порушив вищезазначені норми ЦК України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» на рішення Господарського суду Херсонської області від 15.05.2019 у справі № 923/1017/18. Призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» по справі № 923/1017/18 на 10.09.2019 о 14:00 год.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.

15.08.2019 від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини», відповідно до яких просить залишити рішення Господарського суду Херсонської області без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судове засідання 10.09.2018 з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро».

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом апеляційну скаргу підтримав та доповнив вимогами щодо закриття провадження у справі за зустрічною позовною заявою з направленням справи в цій частині до Господарського суду Чернігівської області.

Представник відповідача за первісним позовом просив рішення Господарського суду Херсонської області від 15.05.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають, зокрема з договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 713 Цивільного кодексу України за договором контрактації сільськогосподарської продукції, виробник сільськогосподарської продукції зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору. До договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 625 цього Кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 22 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» (контрактант) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпро» (виробник) було укладено договір контрактації сільськогосподарської продукції №22/02/18К (надалі договір). Згідно умов договору, відповідач зобов`язувався виростити та поставити позивачу у серпні-вересні 2018 року 115 тон гірчиці білої на суму 2 101 650,00 грн. з ПДВ (п.1.1., 1.2. договору). Також договором передбачено коригування ціни продукції на випадок зміни курсу гривні до евро (пп. 5.1. та 5.2. договору).

За умовами п.2.1.1. договору позивач зобов`язався при потребі надати виробникові для вирощування продукції посівний матеріал насіння гірчиці білої.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вищевказаної умови договору, контрактантом було поставлено виробнику 1 тонну насіння гірчиці білої за накладною №РН-0000036 від 2 квітня 2018 року на суму 30100,00 грн. (т.1 а.с.13).

Відповідно до п.п.2.2.8., 5.3. договору виробник зобов`язався компенсувати вартість насіння протягом двох календарних днів з моменту отримання передоплати від позивача.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпро» отримало передплату 19.07.2018 року. Доказів компенсування вартості посівного матеріалу відповідачем за первісним позовом суду не надано.

Враховуючи викладене, місцевим господарським судом позовні вимоги щодо стягнення з відповідача вартості отриманого за договором насіння в сумі 30100,00 грн. задоволені, в цій частині рішення господарського суду Херсонської області не оскаржується

Також, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за прострочення оплати вартості отриманого насіння в сумі 3908,88 грн. за період з 21.07.2018 по 30.11.2018.

Умовами п.6.2. договору передбачено, що за порушення виробником терміну проведення компенсації, вказаного у п.5.3. договору, нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми, оплату якої прострочено виробником, за кожен день прострочення.

Згідно частини 1 статті 230 ГК України пеня й штраф є господарськими штрафними санкціями, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пункт 6 ст.231 Господарського кодексу України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За змістом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» №543/96-ВР від 22.11.96, передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу, та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу.

Відповідно до розрахунку, позивачем визначено період стягнення пені з 21.07.2018 по 30.11.2018. Місцевим господарським судом перевірено розрахунок пені згідно калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи «Ліга» та зазначено, що вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково - за період з 22.07.2018 по 30.11.2018 в сумі 3880,01 грн., в цій частині рішення господарського суду також не оскаржується.

Щодо позовних вимог за первісним позовом про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» отриману за договором передоплату в сумі 483 376,20 грн. та штрафу за невиконання вимог договору щодо кількості та якості продукції в розмірі 1050 825,00 грн., та вимог зустрічного позову про стягнення з ТОВ «Торговий Дім «НАСІННЯ ЧЕРНІГІВЩИНИ» 65074,05 грн., що складають частину вартості продукції, вирощеної СТОВ «Дніпро» та переданої ТОВ «Торговий Дім «НАСІННЯ ЧЕРНІГІВЩИНИ» за умовами договору контрактації сільськогосподарської продукції №22/02/18К від 22.01.2018, яка обґрунтована твердженням про нездійснення ТОВ «Торговий Дім «НАСІННЯ ЧЕРНІГІВЩИНИ» оплати у повному обсязі вартості вирощеної та переданої продукції - насіння гірчиці білої, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.5.4.1 договору, Контрактант зобов`язався здійснити попередню оплату у розмірі 25% по біологічній врожайності гірчиці білої від вартості врожаю.

Акт визначення біологічної врожайності підписано представниками сторін 10.07.2018 (т.1 а.с.15), а попередня оплата позивачем проведена з розрахунку, встановленого п.5.2.1. договору, 19.07.2018 платіжним дорученням № 2906 на суму 483376,20 грн. (т.1 а.с.16).

За умовами п. 3.2. договору, якість продукції повинна відповідати встановленим вимогам: вологість - 6-9 %; олійна домішка - не більше 4 %; згідно п.3.3. не мати специфічного запаху.

Згідно п.4.7. договору, визначення якості продукції проводиться Контрактантом у сертифікованій лабораторії.

Матеріалами справи підтверджується, що 14.08.2018 відповідачем відправлено на адресу позивача за товарно-транспортною накладною № 24 автомобілем DAF р.н. НОМЕР_2 АХ, причіп р.н. НОМЕР_3 під пломбами 01743116, 01743117, 01743118, 01743119, 01743120, як зазначено в ТТН, 34530 кг гірчиці білої.

При прийманні товару Контрактантом було з`ясовано, що продукція має затхлий запах, при отриманні даної партії агрономом ОСОБА_1 в присутності водія було відібрано зразки продукції з автомобіля DAF р.н. НОМЕР_4 , причіп р.н. НОМЕР_3 , які були відправлені в незалежну сертифіковану лабораторію.

За результатами аналізу, проведеного Приватним виробничо-торгівельним підприємством «Джі-Ен-Ел» виявлено, що продукція не відповідає пп.3.2., 3.3. договору. Так, сміттєва домішка в продукції склала 2,8% замість допустимих 2%, олійна домішка 24,8% замість 3% (т.1 а.с.20).

Відповідно до п. 4.8. договору, у разі невідповідності якості Продукції зазначеним у цьому Договорі вимогам, Виробника, про що сторонами складається додаткова угода до цього Договору.

У зв`язку з цим Контрактантом було запропоновано відповідачу знизити вагу даної партії продукції до 24820кг, як це передбачено п.4.8. договору та направлено йому акт приймання-передачі продукції.

Листом № 231 від 6 вересня 2018 року (т.1 а.с.27,28) відповідач не погодився з цією пропозицією та вказав, що відібрані позивачем зразки продукції не належать йому.

Відповідач припустив, що водій автомобіля або співробітники позивача підмінили продукцію або взяли зразки не з тієї партії. Крім того, відповідач у зазначеному листі посилається на результати проведеного ним аналізу в лабораторії Рівненського елеватора с.Золота Балка та Херсонського інституту зрошуваного землеробства НААН. Також зазначається, що після отримання результатів аналізу Контрактанта, відповідач відправив зразки в сертифіковану лабораторію Полтавської обласної філії «Державний центр сертифікації та експертизи сільськогосподарської продукції», яка підтвердила належну якість продукції.

Контрактант звертає увагу суду, що зразки для аналізу відбиралися виробником односторонньо, однією особою, з невідомо якої партії продукції. Крім того, контрольний екземпляр зразків відповідачем позивачу не висилався. За таких умов, на думку контрактанта, протокол випробувань не має доказової сили.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» отриману за договором передоплату в сумі 483 376,20 грн., місцевий господарський суд зазначив, що до правовідносин контрактанта та виробника підлягають застосуванню приписи п.16, 18, 19,20 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затверджена Постановою Держабрітражу Союзу РСР 25.04.1966 р. №П-7, Таким чином, позивачем за первісним позовом не доведено належними доказами, що продукція, отримана від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро», є неякісною.

Задовольняючи зустрічний позов, місцевий господарський суд зазначив, що на виконання умов договору виробник відвантажив контрактанту відповідно до товарно-транспортної накладної №24 від 14.08.2018 року 34530,00 кг гірчиці білої, а відповідно до Товарно-транспортною накладною від 14.08.2018 підтверджується, що до позивача за первісним позовом перейшло право власності на продукцію, у зв`язку з чим стягнув на користь позивача за зустрічним позовом з відповідача 65074,05 грн., що складають частину вартості продукції, вирощеної СТОВ «Дніпро» та переданої ТОВ «Торговий Дім «НАСІННЯ ЧЕРНІГІВЩИНИ» за умовами договору контрактації сільськогосподарської продукції №22/02/18К від 22.01.2018.

Проте, колегія суду апеляційної інстанції з таким висновком місцевого господарського суду не погоджується.

Згідно п.4.7. договору, визначення якості продукції проводиться саме позивачем у сертифікованій лабораторії.

Відповідно до п.п. 2.2.2.-2.2.7. договору, виробник зобов`язаний провести аналіз якості продукції та надіслати позивачу результати, надати довідки незастосування заборонених у ЄС пестицидів, повідомити Контрактанта про початок і кінець збирання врожаю та готовність продукції до відвантаження, надати документи, що підтверджують його права на земельну ділянку.

Матеріали справи не містять доказів виконання з боку виробника обов`язків встановлених договором.

Крім того, як зазначено вище, відповідно до п. 4.8. договору, у разі невідповідності якості Продукції зазначеним у цьому Договорі вимогам Виробника, про що сторонами складається додаткова угода до цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач відмовився від приймання направленої відповідачем партії продукції за ТТН №24 від 14.08.2018, та вимагав розпорядитися даною партією, повернути отриману передоплату, компенсувати вартість отриманого відповідачем насіння та сплатити штраф у відповідності до п.6.1. договору, про що направив відповідачу претензію. Відповідач відповіді на претензію не надав.

Так, згідно зі статтею 713 Цивільного кодексу України за договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору. До договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, положення статті 713 ЦК України, наділяють правом сторін договору контрактації сільськогосподарської продукції відступити від загальних правил щодо договорів купівлі - продажу та поставки.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

В даному випадку сторони в договорі визначили особливі вимоги щодо якості продукції, правила її приймання за кількістю та якістю, строки виникнення та виконання зобов`язань.

У зв`язку з чим, не підлягає застосуванню Інструкція Держарбітражу СРСР №П-7, щодо прийняття товару за якістю, оскільки за умовами п. 4.7 договору контрактації сільськогосподарської продукції №22/02/18К, саме на позивача (контрактанта) покладено право визначення якості продукції у сертифікованій лабораторії.

Згідно п. 4.4. Договору, перехід права власності на Продукцію відбувається у момент її відвантаження Контрактанту та підписання відповідної документації.

Пунктом 4.5. Договору встановлено, що Приймання передачі Продукції оформлюється шляхом підписання сторонами відповідного акту приймання передачі на підставі видаткової накладної виробника та ТТН.

Так, матеріали справи не містять підписаного акту приймання передачі на підставі видаткової накладної виробника, отже право власність до позивача не переходила.

Відповідно до п. 6.1. Договору, у разі невиконання Виробником умов цього договору щодо передання Продукції (не передання Продукції у визначений Договором строк, передання Продукції якості іншої, ніж визначено у цьому Договорі) Контрактант має право відмовитися від приймання Продукції, вимагати повернення сплаченої за неї грошової суми та оплати штрафу у розмірі 50% від суми, визначеної у п.1.2. цього Договору. Виробник зобов`язується повернути фактичну сплачену Контрактантом суму коштів та сплатити штраф у повному обсязі упродовж 10 календарних днів від дня отримання від Контрактанта відповідної письмової вимоги. Сторони узгодили, що строк позовної давності по стягненню штрафу становить три роки.

Як встановлено вище, позивач відмовився від приймання продукції, відповідно у претензії вимагав повернення саме передоплати, відповідно до п.6.1. Договору.

Таким чином, відповідач у порушення п.п.2.2.2.-2.2.3. договору не надав позивачу документів про якість продукції та незастосування заборонених у ЄС пестицидів, фактична якість поставленої партії продукції не відповідає умовам договору, а кількість складає менше ніж третину від договірної (п.1.2. договору). у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «НАСІННЯ ЧЕРНІГІВЩИНИ» передоплати за договором в сумі 483 376,20 грн. підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегією суддів не встановлено обов`язку ТОВ «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» сплати на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» 65074,05 грн. що складають частину вартості продукції, вирощеної СТОВ «Дніпро» та переданої ТОВ «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» за умовами договору контрактації сільськогосподарської продукції №22/02/18К від 22.01.2018, у зв`язку з чим зустрічний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про стягнення штрафу за невиконання вимог договору щодо кількості та якості продукції в розмірі 1050825,00 грн., колегія судів зазначає.

Відповідно до п.6.1. договору, Контрактант має право відмовитися від приймання Продукції, вимагати повернення сплаченої за неї грошової суми та оплати штрафу у розмірі 50% від суми, визначеної у п.1.2. цього Договору, а саме 2 101 650,00 грн., * 50% = 1 050 825,00грн.

Відмовляючи в стягненні штрафу, суд першої інстанції послався на Довідки Управління з питань економічного, агропромислового розвитку, інфраструктури і торгівлі від 08.01.2019 №02-24/07, №02-24/06, лист Головного Управління статистики у Херсонській області від 10.01.2019 та Довідку Херсонського обласного центру з гідрометеорології, якими підтверджується низька врожайність та відсутність вини Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» у невиконанні зобов`язання щодо поставки продукції у кількості 115 тонн.

Так, відповідно до статті 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до п.7.2. Договору, факт настання та термін дії обставин не переробної сили на вимогу будь якої із сторін має бути підтверджено актом компетентного органу.

Пунктом 7.3. Договору встановлено, що сторона, щодо якої склалася неможливість виконання зобов`язання за Договором у зв`язку з форс- мажором має повідомити іншу сторону протягом 48 годин з моменту, коли їй стало відомо про настання форс-мажору.

Матеріали справи не містять повідомлення з боку відповідача за первісним позовом про настання обставин встановлених розділом 7 Договору.

Відповідно до частини третьої статті 14 Закону України «Про Торгово-промислові палати України» (далі - ТПП України) ТПП України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб. Крім того, ТПП України та уповноважені нею регіональні торгово промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини (частина перша статті 14 зазначеного закону).

Отже, сертифікат (висновок) ТПП України є єдиним належним документом, який підтверджує існування форс-мажорних обставин для відповідного підприємства. Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпро» не надано такого підтвердження.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегією судів не приймаються доводи відповідача викладених у відзиві на апеляційну каргу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» штраф за невиконання вимог договору щодо кількості та якості продукції в розмірі 1050825,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо доводів скаржника про закриття провадження у справі за зустрічною позовною заявою з направленням справи в цій частині до Господарського суду Чернігівської області, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 180 ГПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Так, первісний позов обґрунтовано неналежним виконанням Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпро» своїх зобов`язань за договором контрактації сільськогосподарської продукції № 22/02/18К, водночас предметом зустрічної позовної заяви є стягнення з ТОВ «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» (далі відповідач за зустрічним позовом) 65074,05 грн., що складають частину вартості продукції, вирощеної СТОВ «Дніпро» та переданої ТОВ «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» за умовами договору контрактації сільськогосподарської продукції №22/02/18К від 22.01.2018, яка обґрунтована твердженням про нездійснення ТОВ «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» оплати у повному обсязі вартості вирощеної та переданої продукції - насіння гірчиці білої.

З огляду на предмет і підстави первісного та зустрічного позовів у цій справі колегія суддів погоджується з висновком суду першоїінстанції про їх взаємопов`язаність.

Колегія суддів зазначає, що ГПК України не передбачено виокремлення зустрічного позову та передача тільки зустрічної позовної заяви до іншого суду та наявність двох справ з одним оригінальним номером.

За таких обставин колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції передчасним і таким, що зроблений без дослідження умов укладеного договору контрактації сільськогосподарської продукції №22/02/18К, тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Херсонської області від 15.05.2019 у справі № 923/1017/18 підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» вартість отриманого за договором насіння в сумі 30100,00 грн., пеню за прострочення оплати вартості отриманого насіння в сумі 3880,01 грн., передоплату за договором в сумі 483 376,20 грн., штраф за невиконання вимог договору щодо кількості та якості продукції в розмірі 1050825,00 грн. та 23522,73 судового збору.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на сторін відповідно до пропорційності задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» - задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 15.05.2019 у справі № 923/1017/18 скасувати частково та прийняти нове рішення.

1. Позовні вимоги за первісним позовом задовольнити частково.

2.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» () вартість отриманого за договором насіння в сумі 30100,00 грн., пеню за прострочення оплати вартості отриманого насіння в сумі 3880,01 грн., передоплату за договором в сумі 483 376,20 грн., штраф за невиконання вимог договору щодо кількості та якості продукції в розмірі 1050825,00 грн. та 23522,73 судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. В задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпро» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насіння Чернігівщини» () 37401,02 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Херсонської області видати наказ з зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.09.2019.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко