ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2019 р. Справа№ 925/1249/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Ткаченка Б.О.

Коротун О.М.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 09.09.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мірошніченка Володимира Григоровича

на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2019 (повне рішення складено 21.06.2019)

у справі № 925/1249/18 (суддя - Чевгуз О.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Мірошніченка Володимира Григоровича

до Фізичної особи-підприємця Колісник Євгенії Олександрівни

про розірвання договору та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року Фізична особа-підприємець Мірошніченко Володимир Григорович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця Колісник Євгенії Олександрівни (далі - відповідач) про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №17/01 від 01.08.2017 та зобов`язання відповідача повернути позивачу по акту приймання-передачі приміщення, що розташовано за адресою: м. Золотоноша, вул. Черкаська, 2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після закінчення дії договору оренди Фізична особа-підприємець Колісник Є.О. не повернула позивачу предмет оренди, не сплачує орендну плату та ухиляється від підписання акта приймання-передачі орендованого приміщення, чим порушує законні права та інтереси орендодавця.

Короткий зміст рішень господарських судів та мотиви їх прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.06.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що, оскільки доказів на підтвердження факту використання відповідачем приміщення позивачем до суду не подано та не надано доказів на підтвердження факту ухилення відповідача від підписання акту-прийому передачі орендованого приміщення, тому суд прийшов до висновку, що вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути позивачу по акту приймання-передачі приміщення, що розташоване за адресою: м. Золотоноша, вул. Черкаська, 2 задоволенню не підлягає.

Суд також зазначив, що договір оренди нежитлового приміщення №17/01 від 01.08.2017 не може бути розірваним, оскільки його дія припинена, у зв`язку з закінченням строку дії договору на який його було укладено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Мірошніченко Володимир Григорович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2019 у справі №925/1249/18 скасувати у частині зобов`язання відповідача повернути позивачу по акту приймання-передачі частину приміщення в м. Золотоноша, вул. Черкаська, буд. 2, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у вказаній частині.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що 30.09.2018 відповідач покинула орендоване приміщення у неналежному стані, відмовляється від відновлення приміщення та ухиляється від підписання акту прийому-передачі, чим порушує права позивача.

Скаржник стверджує, що відповідно до частини 2 статті 795 Цивільного кодексу України наймач повинен передати приміщення відповідним документом, а саме актом приймання-передачі, що зроблено не було.

Також апелянт звертає увагу, що суд першої інтанції порушив норми процесуального права, оскільки не відклав розгляд справи у зв`язку з неявкою позивача.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у своєму відзиві, поданому до суду 22.08.2019, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, відповідач вказує, що приміщення, яке є об`єктом за договором оренди, було звільнене орендарем та в належному стані повернуто його власнику (орендодавцю) у строки, узгоджені за домовленістю сторін та звертає увагу, що позивач у позовній заяві та у повідомленні про розірвання договору оренди від 05.10.2018 не зазначав про недоліки виявлені у звільненому орендованому приміщенні.

Також, відповідач зазначає, що апелянт не надав докази ухилення Фізичної особи-підприємця Колісник Є.О. від підписання акту приймання-передачі орендованого приміщення.

Відповідач наголошує, що договором №17/01 від 14.08.2017 не передбачено обов`язок саме орендаря готувати акт щодо повернення орендованого приміщення.

Фізична особа-підприємець Колісник Є.О. зазначає, що позивач умисно не підписував направлений відповідачем акт прийому-передачі, що, на думку відповідача, вказує на наявність вини позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2019 справу № 925/1249/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Мірошніченка Володимира Григоровича на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2019 у справі №925/1249/18 та справу призначено до розгляду на 09.09.2019.

Явка представників сторін

Представник позивача у судове засідання, призначене на 09.09.2019, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника позивача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, та враховуючи відсутність заперечень представника відповідача про розгляд справи у його відсутність, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначеного представника за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 09.09.2019 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.08.2017 між Фізичною особою-підприємцем Мірошниченко Володимиром Григоровичем (орендодавець), що діє на підставі свідоцтва В00 №710578 від 03.11.2000, та Фізичною особою-підприємцем Колісник Євгенія Олександрівна (орендар), яка діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з іншої сторони, укдено договір оренди нежитлового приміщення №17/01 (далі - договір) (т. 1; а.с. 10-12).

Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в довгострокове платне користування частину нежитлового приміщення, яке розташовано за адресою: Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Черкаська 2, що є власністю орендодавця, а саме - частину приміщення на першому поверсі загальною площею 55 кв.м. і визначене в акті прийому-передачі згідно з додатком №1, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з пунктом 1.2 договору орендар використовує вказане приміщення для розміщення магазину канцелярських та інших непродовольчих товарів.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що прийом-передача приміщення здійснюється представниками сторін після підписання акту прийому-передачі.

Повернення приміщення орендодавцю здійснюється представниками сторін по закінченню терміну оренди, вказаного у цьому договорі, за двостороннім актом прийому-передачі (пункт 2.3 договору).

Приміщення, що орендується повертається орендодавцю у стані не гіршому ніж було передано в оренду та з урахуванням фізичного зносу (пункт 2.4 договору).

Пунктами 3.1, 3.2 договору визначено, що орендна плата на момент укладання договору сплачується із розрахунку 100 грн. за 1 квадратний метр площі приміщення і становить 5500 грн. 00 коп. за місяць без ПДВ. У вказану суму не входить вартість теплового опалення, водопостачання, прибирання та електричної енергії. Орендна плата сплачується орендарем орендодавцю не пізніше 25 числа кожного місяця на підставі рахунку, одержаного від орендодавця шляхом переказу коштів на вказаний рахунок орендодавця або готівкою

Сторони у пункті 3.3 встановили, що розмір орендної плати за користування нежитловим приміщенням вказаний в п. 1.1 переглядається на вимогу однієї зі сторін в разі зміни законодавства України, економічної коньюктури, цін і тарифів на комунальні послуги, енергоносії, цін на ринку нерухомості. Погодження розміру орендної плати проводиться сторонами шляхом укладання додаткової угоди не менше 1 разу на 6 місяців і не більше ніж 1 разу на 3 місяці.

Відповідно до пункту 5.3 договору орендар зобов`язаний: використовувати приміщення лише за призначенням, вказаним у п. 1.2 цього договору, і не передавати в суборенду; утримувати приміщення в належному санітарному та протипожежному стані; дотримуватись заходів по збереженню приміщення та комунікацій; своєчасно сплачувати орендну плату; у разі припинення чи розірвання договору оренди та після його закінчення повернути на протязі 3 днів приміщення орендодавцю у стані не гіршому від того, в якому було одержано в оренду, з урахуванням фізичного зносу.

Договір укладено строком на 1 рік з 01.08.2017 по 31.07.2018 (пункт 7.1 договору).

Пунктами 7.2, 7.3 договору передбачено, що зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються за взаємною письмовою згодою сторін. У разі порушення однією із сторін умов договору, договір може бути розірвано господарським судом у випадках, передбачених чинним законодавством, за їх ініціативою.

Орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди, попередивши орендаря за 1 місяць, якщо орендар несвоєчасно сплачує та не в повному обсязі сплачує орендну плату, без дозволу орендодавця використовує приміщення всупереч умов договору або не за призначенням (пункт 7.4 договору).

Згідно з пунктом 7.6 договору якщо орендар продовжує користуватись приміщенням після закінчення строку договору оренди, та за відсутності заперечень зі сторони орендодавця, Договір вважається поновленим на три місяці і на тих же умовах.

На виконання умов договору 01.08.2017 позивач відповідно до акту приймання-передачі майна №1 передав відповідачу, а відповідач прийняв в тимчасове користування майно, а саме частину нежитлового приміщення площею 55 кв. м., що розташовано на першому поверсі, за адресою: м. Золотоноша, вул. Черкаська, 2. Акт є невід`ємною частиною договору (т. 1; а.с. 13).

Звертаючись із позовною заявою до суду Фізична особа-підприємець Мірошніченко В.Г. вказав, що на день подачі позову Фізична особа-підприємець Колісник Є. О . не повернула позивачу приміщення з користування, не сплачує орендну плату та ухиляється від підписання акта приймання-передачі орендованого приміщення, чим порушує законні права та інтереси орендодавця.

Суд першої інстанції допитав у судовому засіданні свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та залучив до матеріалів справи їх нотаріально завірені заяви, в яких останні вказували, що 30.09.2018 відповідач звільнив орендоване приміщення у присутності позивача, передав позивачу ключі від приміщення, претензій з приводу стану приміщення чи невчасного здійснення розрахунків з орендної плати позивач до відповідача не заявляв. Крім того, у своїх письмових заявах свідки вказали, що відповідач не ухилявся від підписання акта приймання-передачі орендованого приміщення та пропонував підписати акт прийому-передачі, проте 30.09.2018 вказаний акт сторонами підписаний не був (т. 1; а.с. 191-193).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, договір, укладений між Фізичною особою-підприємцем Мірошниченко Володимиром Григоровичем та Фізичною особою-підприємцем Колісник Євгенія Олександрівна, за своєю правовою природою відноситься до договорів оренди.

Статтею 759 Цивільного кодексу України, що кореспондується зі статтею 283 Господарського кодексу України, встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Звертаючись із позовною заявою до суду Фізична особа-підприємець Мірошніченко В.Г. вказав, що на день подачі позову Фізична особа-підприємець Колісник Є. О . не повернула позивачу приміщення з користування, не сплачує орендну плату та ухиляється від підписання акта приймання-передачі орендованого приміщення, чим порушує законні права та інтереси орендодавця.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 30.09.2018 Фізична особа-підприємець Колісник Є.О . звільнила орендоване приміщення у присутності позивача, що підтверджується поясненнями відповідача та зазначено скаржником в апеляційній скарзі.

Крім того, з нотаріально завірених заяв свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається, що 30.09.2018 орендар звільнила орендоване приміщення у присутності орендодавця, передала Фізичній особі-підприємцю Мірошніченко В.Г . ключі від приміщення, претензій з приводу стану приміщення чи невчасного здійснення розрахунків з орендної плати позивач до відповідача не заявляв. Також, у своїх письмових заявах свідки вказали, що орендар не ухилялась від підписання акта приймання-передачі орендованого приміщення та пропонувала підписати акт прийому-передачі, проте 30.09.2018 вказаний акт сторонами підписаний не був.

Звільнення приміщення Фізичною особою-підприємцем Колісник Є.О. також підтверджується договором №10 на транспортування вантажу автомобільним транспортом від 29.09.2018, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Колісник Є.О. (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Плічко О.А. (перевізник); заявкою №10 від 29.09.2018 на перевезення та актом на надання послуг №10 від 30.09.2018, з яких вбачається що 30.09.2018 перевізник надав послуги з перевезення вантажу, а саме: меблів, поліграфічної продукції, канцелярських товарів та іграшок. Відповідно до заяви та акту видно, що перевезення відбувалось з адреси завантаження: м. Золотоноша, Черкаська обл., вул. Черкаська, 2 , до адреси розвантаження: м. Золотоноша, Черкаська обл . , вул. Обухова, 12-а .

Також, 01.10.2018 Фізична особа-підприємець Колісник Є.О. (орендар) уклала з Фізичною особою-підприємцем Івченко О.А. (орендодавець) договір оренди нерухомості під господарські потреби. Відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування приміщення, загальною площею 99 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Золотоноша, вул. Обухова, 12-а (т. 1; 76-78).

Надалі, 05.10.2018 позивач звернувся до відповідача з повідомленням №05/10 про дострокове розірвання договору №17/01 оренди нежитлового приміщення від 01.08.2017, що підтверджується позивачем та відповідачем (т. 1; а.с. 64). У вказаному повідомленні Фізична особа-підприємець Мірошніченко В.Г. вказав про відмову від договору оренди та його дострокове розірвання та просив в установлені договором оренди строки повернути приміщення шляхом підписання акту приймання-передачі та сплатити орендну плату за весь час перебування приміщення в оренді у розмірі 82 500 грн.

18.10.2018 відповідач направила позивачу лист-відповідь, в якому зазначила, що в отриманих документах від 05.10.2018 акт прийому-передач був відсутній та пропонувала надіслати вказаний акт їй для підписання. Також, відповідач вказала, що договір втратив свою силу, оскільки орендар виконала зобов`язання пункту 5.3 договору, а саме приміщення звільнено в належному стані з урахуванням зносу. Позивач отримав лист-відповідь 24.10.2018, проте залишив без відповіді (т. 1; а.с. 171-173).

Відповідно до пункту 2.3 договору повернення приміщення орендодавцю здійснюється представниками сторін по закінченню терміну оренди, вказаного у цьому договорі, за двостороннім актом прийому-передачі.

З огляду на вказане вище, колегія суддів зазначає, що в пункті 2.3 договору сторони встановили, що повернення приміщення орендодавцю здійснюється представниками сторін, а не тільки оредарем, як наголошував позивач. Також, з матеріалів справи видно, що відповідач неодноразово пропонувала підписати акт прийому-передач, проте позивач залишав вказані пропозиції без уваги.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту ухилення відповідача від підписання акту-прийому передачі орендованого приміщення після звільнення орендованого приміщення відповідачем.

Більш того, суд апеляційної інстанції вказує, що 24.10.2018 Фізична особа-підприємець Мірошніченко В.Г . отримав лист-відповідь відповідача з пропозицією надіслати їй акт прийому-передач, проте вказаний акт для підпису відповідачу не надіслав.

Також, суд апеляційної інстанції встановив, що Фізична особа-підприємець Колісник Є.О. неодноразово зверталась до Фізичної особи-підприємця Мірошніченко В.Г. з листами про підписання акту прийому-передачі (т. 1; а.с. 213; а.с. 216-219). Проте, відповідач залишив вказані звернення поза увагою.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що відповідач покинула орендоване приміщення у неналежному стані, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Фізична особа-підприємець Мірошніченко В. Г. у позовній заяві та у повідомленні про розірвання договору оренди від 05.10.2018 не зазначав про недоліки виявлені у звільненому орендованому приміщенні та не надавав до суду доказів того, що приміщення залишене у неналежному стані.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути позивачу по акту приймання-передачі приміщення, що розташовано за адресою: м. Золотоноша, вул. Черкаська, 2 задоволенню не підлягає.

Стосовно вимоги Фізичної особи-підприємця Мірошніченко В.Г. про розірвання договору оренди, суд першої інстанції зазначив наступне.

Згідно з частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Сторони у пункті 7.1 договору встановили, що договір укладено строком на 1 рік з 01.08.2017 по 31.07.2018.

Відповідно до пункту 7.6 договору якщо орендар продовжує користуватись приміщенням після закінчення строку договору оренди, та за відсутності заперечень зі сторони орендодавця, договір вважається поновленим на 3 місяці і на тих же умовах.

Місцевий господарський суд вказав, що оскільки судом встановлено, що відповідач звільнив приміщення 30.09.2018, тому термін дії договору припинився 31.10.2018.

Отже, договір не може бути розірваним, оскільки його дія уже припинена у зв`язку з закінченням строку дії договору, на який його було укладено.

Таким чином, Господарський суд Черкаської області вірно прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підтверджені доказами, а тому не підлягають задоволенню.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на порушення місцевим судом норм процесуального права, оскільки, на думку апелянта, суд повинен був відкласти розгляд справи, у зв`язку з неявкою у судове засідання позивача, визнаються колегією суддів безпідставними, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

В силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

З матеріалів справи видно, що позивач був належним чином повідомлений про відкладення розгляду справи на 14.06.2019, що підтверджується розпискою про відкладення (т. 2; а.с. 27). Крім того, позивач не звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи.

Отже, неявка у судове засідання позивача мало виключно суб`єктивний характер.

Таким чином, колегія суддів визнає, що рішення у даній справі є таким, що відповідає приписам процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, місцевий господарський суд правильно зазначив, що, оскільки права та охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких той звернувся до суду, не порушено відповідачем, то позовні вимоги про розірвання договору та зобов`язання вчинити дії не підлягають задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Мірошніченка Володимира Григоровича на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2019 у справі № 925/1249/18 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2019 у справі № 925/1249/18 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мірошніченка Володимира Григоровича на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2019 у справі № 925/1249/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2019 у справі № 925/1249/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/1249/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.09.2019.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Б.О. Ткаченко

О.М. Коротун