РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2019Справа № 910/3370/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Яценко Я. М., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (пр-т Голосіївський, буд. 118 Б, м.Київ, 03127, )

до Приватного вищого навчального закладу "Економіко-правовий технікум при Міжрегіональній Академії управління персоналом" (просп. Червонозоряний, буд.146, м.Київ, 03118, )

про стягнення 557 006,61 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання;

ВСТАНОВИВ:

Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного вищого навчального закладу "Економіко-правовий технікум при Міжрегіональній Академії управління персоналом" про стягнення суми 553 971,93 грн заборгованості, 3 034,68 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до рішення 24 сесії ХХІІ скликання Московської районної ради міста Києва від 30.08.2001 №24/18 "Про створення вищого навчального закладу - Економіко-правовий технікум при Міжрегіональній Академії управління персоналом у формі Товариства з обмеженою відповідальністю" Московська районна рада міста Києва виступила співзасновником вказаного навчального закладу у рівних долях та передала до статутного фонду товариства третій та четвертий поверхи будівлі середньої школи №319. В подальшому у період до лютого 2019 (включно) відповідачем не відшкодовуються витрати по комунальним послугам в зв`язку з чим виникла заборгованість на суму 553 971,93 грн, 3034,68 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, заперечення на відповідь на відзив, та позивачу - відповідь на відзив.

10.04.2019 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує та вказує що посилання позивача на розпорядження №209 від 28.03.11. безпідставні, оскільки, спірні приміщення були передані до статутного капіталу відповідача, то позивач не може розпоряджатися майном яке було передані у власність. В матеріалах справи відсутні докази щодо нарахування постачальником послуг, відповідних платіжних доручень.

17.04.2019 через відділ діловодства суду позивач подав відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 вирішено справу № 910/3370/19 розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.06.2019.

У судовому засіданні 20.06.2019 оголошено перерву до 04.07.2019.

01.07.2019 через відділ діловодства суду відповідач подав заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 04.07.19 оголошено перерву на 08.08.2019.

08.08.2019 через відділ діловодства суду позивач подав відповідь на відзив від 26.06.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/3370/19 до судового розгляду по суті на 29.08.2019.

29.08.2019 через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 29.08.2019 відкладено розгляд справи по суті на 09.09.2019.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити, представник відповідача заперечив проти позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні.

В судовому засіданні 09.09.2019 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення 24 сесії ХХІІ скликання Московської районної ради міста Києва від 30.08.2001 №24/18 "Про створення вищого навчального закладу - Економіко-правовий технікум при Міжрегіональній Академії управління персоналом у формі Товариства з обмеженою відповідальністю" Московська районна рада міста Києва виступила співзасновником вказаного навчального закладу у рівних долях та передала до статутного фонду товариства третій та четвертий поверхи будівлі середньої школи №319, вартість яких згідно з актом оцінки складає 512 350,00 грн.

Згідно акту здавання - приймання нерухомого майна, що належить до комунальної власності Голосіївського району м.Києва від 17.10.2001 вищевказане приміщення було передано Голосіївською районною в м.Києві Радою до статутного фонду та відповідно прийняте Приватним вищим навчальним закладом «Економіко-правовий технікум при Міжрегіональній Академії управління персоналом». Дане приміщення використовуюється ПВНЗ з 17.10.2001 та по теперішній час.

28 березня 2011 року Голосіївською районною в місті Києві державною адміністрацією було видано розпорядження від 28 березня 2011 року № 209 "Про передачу комунальних закладів до сфери оперативного відання управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації", відповідно до якого передаються комунальні заклади із збереженням за ними інфраструктури, основних фондів (приміщень, відповідних об`єктів, транспортних засобів, апаратури, обладнання, засобів зв`язку тощо) зі сфери оперативного відання управління освіти Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації, що ліквідується, до сфери оперативного відання управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з додатком, у тому числі і приміщення, які знаходяться на території школи ІІ-ІІІ ступенів №319 імені Валерія Лобановського міста Києва.

Розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 6 квітня 2011 року № 261 "Про забезпечення життєдіяльності Голосіївського району міста Києва у сферах управління, віднесених до повноважень Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації" закріплено на праві управління без права розпорядження майном за підприємствами, установами та підрозділами, віднесеними до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації згідно з додатками. Перелік підприємств, установ та організацій, майно яких віднесено до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації - "Освіта" визначений у додатку 4 розпорядження. На підставі вищезазначеного розпорядження було оформлено акт прийому-передачі об`єктів, зазначених у пунктах 1 та 2 розпорядження, відповідно до якого на баланс управління освіти було передано комунальні заклади із збереженням за ними інфраструктури та основних фондів.

Одним із головних завдань управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації відповідно до Положення затвердженого розпорядженням Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.08.2016 № 487 «Про затвердження Положення про управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації» є створення умов для реалізації гарантованого Конституцією права громадян на отримання дошкільної освіти, повної загальної середньої та позашкільної освіти відповідно до освітніх потреб особистості та її індивідуальних здібностей і можливостей.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Відповідно до абзацу вісімнадцятого статті 6 Закону України «Про теплопостачання» одним із головних державних принципів державної політики у сфері теплопостачання є забезпечення комерційного обліку постачання теплової енергії.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік комунальних послуг - це визначення за допомогою вузла комерційного обліку або за встановленими правилами у передбачених цим Законом випадках кількісних та якісних показників комунальної послуги, вимірювання яких забезпечується вузлом обліку, на підставі яких проводяться розрахунки за спожиті комунальні послуги.

Як вказує позивач та не заперечує відповідач, між сторонами не укладалося прямого договору на теплопостачання тому, комерційний облік постачання теплової енергії здійснюється Позивачем повністю на всю будівлю в цілому за весь період перебування Відповідача нежитловій будівлі.

Позивач звертався до відповідача з листом від 20.10.2017 № 1006 з пропозицією укласти договір про компенсацію витрат по оплаті комунальних послуг. Проте, Відповідач не погодився з умовами запропонованого договору Позивачем.

В подальшому між сторонами підписано Договір про компенсацію витрат по оплаті комунальних послуг від 25.02.2019 №12.

Спір у справі виник в зв`язку з тим, що станом на 15.03.2019 за відповідачем рахується заборгованість зі сплати комунальних послуг, а саме відшкодування за теплопостачання в розмірі 553 971,93 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Як встановлено судом, у відповідача наявна заборгованість за період з січня 2018 по липень 2018 у загальному розмірі 399 040,84 грн. (до 01.01.2018 складала 155 740,25 про що зазначено в акті) що підтверджується Актом звірки розрахунків станом на 01.08.2019, який скріплено печатками та підписано сторонами без зауважень та заперечень та виставленими рахунками.

Також відповідачем було оплачено суму у розмірі 30 000,00 грн за теплостачання по виставленому рахунку №231907 (457) за березень 2018, що підтверджується банківськими виписками, копії яких наявні в матеріалах справи.

В подальшому позивачем виставлено рахунок №231907 від 31.12.2018 на загальну суму 69 474,08 грн (в.т.ч. сума у розмірі 62 762,32 грн за теплопостачання), відповідно до банківських виписок відповідач сплачував по вказаному рахунку за послуги водопостачання. Оскільки рахунок №231907 від 31.12.2018 містить позиції про теплопостачання, водопостачання, суд дійшов до висновку, що рахунок отримано відповідачем та позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Заявлені до стягнення суми у розмірі 62 926,39 грн згідно виставленого рахунку №136 від 31.01.2019 та 59 242,38 грн згідно рахунку 278 від 28.02.2019, є необґрунтовані, оскільки доказів отримання відповідачем вказаних рахунків суду не надано.

Відповідно до виставлених рахунків, плату за отримані комунальні послуги необхідно сплачувати до 20 числа поточного місяця.

Всупереч, вимогам зазначених у рахунках та положенням ст.526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, відповідач повністю заборгованість за теплопостачання за період з січня по липень 2018 грн. та за грудень 2018 не оплатив.

Доказів оплати відповідачем суми 431 803,16 грн., суду не надано.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що строк оплати настав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення в частині 431 803,16 грн (399 040,84 - 30 000,00 +62 762,32) підлягають задоволенню. В решті позову належить відмовити.

За змістом ст. 5 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VIІІ Державну політику у сфері освіти визначає Верховна Рада України, а реалізують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, інші центральні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про освіту» до органів управління у сфері освіти належать: Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, центральний орган виконавчої влади із забезпечення якості освіти, постійно діючий колегіальний орган у сфері забезпечення якості вищої освіти, державні органи, яким підпорядковані заклади освіти, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов, зокрема, договору та вимог зазначених Кодексів.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилаючись на ст. 549 ЦК України, 343 ГК України, позивач просить стягнути з відповідача 3 034,68 грн. пені, яка задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких домовленостей щодо застосування штрафних санкцій у вигляді пені, суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву не приймаються судом до уваги та спростовуються наданими первинними документами. Заперечення щодо посилання на розпорядження Голосіївської районної ради в місті Києві від 28.03.2011 №209 «Про передачу комунальних закладів до сфери оперативного відання управління освіти Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації» відповідно до якого передаються комунальні заклади, є безпідставні. Оскільки, школа ІІ-ІІІ ступенів №319 імені Валерія Лобановського міста Києва є закладом загальної середньої освіти - комунальної власності району , тому забезпечення комунальними послугами закладу покладено на балансоутримувача- управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. Крім того, оскільки приміщення технікуму є власністю відповідача, останній мав право укласти договори з постачальниками комунальних послуг. Посилання відповідача на рішення суду № 910/2823/16 від 31.05.2016 не приймається судом до уваги, оскільки, не має відношення до предмету даної справи.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73, 74, 86, 123, 129, 178, 232, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного Вищого навчального закладу "Економіко-правовий технікум при Міжрегіональній Академії управління персоналом" (просп. Червонозоряний, буд.146, м.Київ, 03118, ) на користь Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації (пр-т Голосіївський, буд. 118-Б, м.Київ, 03127, ) 431 803 (чотириста тридцять одну тисячу вісімсот три) грн 16 коп заборгованості з теплопостачання та 6 477 (шість тисяч чотириста сімдесят сім) грн. 05 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 23.09.2019

Суддя Н.І. Ягічева