ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" вересня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2100/19

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Володар (09310, Київська обл., Володарський р-н, с. Городище-Пустоварівське, вул. Центральна, 51)

до Товариства з обмеженою відповідальністю АПКДінар (07442, Київська обл., Броварський р-н, смт. Велика Димерка, вул. Бобрицька, буд. 62)

про стягнення 25849,93 грн. заборгованості за договором поставки № 73-5Вол/АП-І/2017 від 13.05.2017 р., у тому числі 10719,15 грн. основного боргу, 2097,76 грн. інфляційних втрат, 641,39 грн. 3% річних, 7040,87 грн. пені, 2143,83 грн. штрафу, 3206,93 грн. 15% річних за користування чужими грошовими коштами,

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 15.08.2019 р. (вх. № 2174/19 від 19.08.2019 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПКДінар» про стягнення 25849,93 грн. заборгованості за договором поставки № 73-5Вол/АП-І/2017 від 13.05.2017 р., у тому числі 10719,15 грн. основного боргу, 2097,76 грн. інфляційних втрат, 641,39 грн. 3% річних, 7040,87 грн. пені, 2143,83 грн. штрафу, 3206,93 грн. 15% річних за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.08.2019 р. у справі № 911/2100/19 згідно з частинами 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вказану позовну заяву було залишено без руху з підстав, встановлених пунктами п.п. 3, 5 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164, ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України.

12.09.2019 р. до господарського суду Київської області надійшло клопотання ТОВ Сільськогосподарське підприємство Володар б/н від 12.09.2019 р. (вх. № 17381/19 від 12.09.2019 р.) про усунення недоліків позовної заяви. Як вбачається із поданого клопотання, позивачем, на усунення недоліків позовної заяви, було надано копії видаткових накладних, що підтверджують здійснення поставки на загальну суму 48482,45 грн. за договором поставки № 73-5Вол/АП-І/2017 від 13.05.2017 р., надано розрахунок заявленої до стягнення суми, а також надано копії актів звірки взаємних розрахунків за період з 01.05.2017 р. по 17.10.20107 р., за період з 01.11.2017 р. по 22.01.2019 р. та станом на 01.08.2019 р., як доказ надходження від відповідача часткових оплат за вказаним договором.

Однак, зазначені акти звірки взаємних розрахунків не є доказами, що підтверджують надходження від відповідача часткових оплат за договором поставки № 73-5Вол/АП-І/2017 від 13.05.2017 р. з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно зі ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Згідно п. 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р. первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (п. 2.2. Порядку).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2.4 Положення).

З наведеного слідує, що акт звірки не є первинним документом в розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій, а саме поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Також слід зазначити, що акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 р. у справі № 910/1389/18.

Оскільки надані позивачем акти звіряння взаємних розрахунків за період з 01.11.2017 р. по 22.01.2019 р. та станом на 01.08.2019 р. не містять підписів та печаток з боку контрагента, то вказані акти не є документами, що підтверджують будь-які обставини утворення заборгованості у контрагента.

Водночас, згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст. 68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до п. 43 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 р. № 75, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій.

Пунктом 57 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України визначено, що інформація, яка міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).

Згідно з п. 60 Положення особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

При цьому, п. 62 Положення визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З наведеного вбачається, що належними, в розумінні ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, доказами наявності заборгованості за господарськими операціями є банківські виписки, довідки з банків, платіжні доручення тощо, що формуються за наслідками виконаних операцій по особовому рахунку клієнта (позивача).

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що позивачем не подано належних і достатніх доказів надходження від відповідача часткових оплат за договором поставки № 73-5Вол/АП-І/2017 від 13.05.2017 р., а відтак, ТОВ Сільськогосподарське підприємство Володар не було дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Таким чином, наведені в ухвалі господарського суду Київської області від 23.08.2019 р. недоліки позовної заяви б/н від 15.08.2019 р. (вх. № 2174/19 від 19.08.2019 р.) були усунуті позивачем не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, вказана позовна заява підлягає поверненню.

Поряд з цим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 174, 234, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Володар» б/н від 15.08.2019 р. (вх. № 2174/19 від 19.08.2019 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПКДінар» про стягнення 25849,93 грн. заборгованості за договором поставки № 73-5Вол/АП-І/2017 від 13.05.2017 р., у тому числі 10719,15 грн. основного боргу, 2097,76 грн. інфляційних втрат, 641,39 грн. 3% річних, 7040,87 грн. пені, 2143,83 грн. штрафу, 3206,93 грн. 15% річних за користування чужими грошовими коштами вважати неподаною і повернути заявнику.

Додаток: позовна заява з додатками на 25 арк. та конверт, клопотання про усунення недоліків на 25 арк. позивачу.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 17.09.2019 р.

Суддя В.М. Бабкіна