ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2019 р. Справа № 910/5962/18

Господарський суд Київської області у складі судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Бучанської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова група Алькор

про зобов`язання вчинити певні дії

За участю представників:

від позивача: Черевко М.І. (дов. № 04-09/279 від 20.03.2019);

від відповідача: Глазков Є.С. (дов. б/н від 30.05.2019).

Обставини справи:

Бучанська міська рада (далі позивач) звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова група Алькор (далі відповідач) про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова група Алькор знести об`єкт самочинного будівництва за адресою: м. Буча, вул. Ковельська, 8 (асфальтозмішувальна установка КДМ 208) та за власний рахунок відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірними діями відповідача щодо зведення об`єкта будівництва, яке є самовільним і щодо якого відповідачем не одержано ні вихідних даних, ані дозвільної документації, не розроблено і не погоджено у передбаченому законом порядку проекту будівництва.

Зокрема, Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було проведено позапланову перевірку, за результатами якої складено акт від 12.03.2018 № Т-1203/2. З даного акта позапланової перевірки вбачається, що відповідачем розпочато виконання будівельних робіт на об`єкті класу наслідків СС3 без дозволу.

Враховуючи, що перебудова об`єкта самочинного будівництва за адресою: м. Буча, вул. Ковельська, 8 є неможливою, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.05.2018 матеріали справи № 910/5962/18 за позовом Бучанської міської ради Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова група Алькор про зобов`язання вчинити певні дії, передано до господарського суду Київської області за територіальною підсудністю в порядку ст. 31 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.08.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5962/18, підготовче засідання призначено на 14.09.2018.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.09.2018 зупинено провадження у справі № 910/5962/18 за позовом Бучанської міської ради Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова група Алькор про зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/10896/18.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.07.2019 поновлено провадження у справі № 910/5962/18, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 02.08.2019.

30.07.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 14833/19 від 30.07.2019), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, який прийнято судом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.08.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, розгляд справи відкладено в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 06.09.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.09.2019 закрито підготовче провадження у справі № 910/5962/18, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 13.09.2019.

09.09.2019 до канцелярії Господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача № 04-09/934 від 04.09.2019 (вх. № 17117/19 від 09.09.2019), згідно якої останній заперечив проти доводів відповідача про безпідставність позовних вимог, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю, яка прийнята судом.

Також суду позивачем подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Враховуючи те, що позивачем не зазначено поважних причин неможливості надання висновку експерта у строки, встановлені для подання доказів, суд вирішив відмовити у задоволенні вищезазначеного клопотання, у зв`язку із його необґрунтованістю та обмеженістю строку здійснення підготовчого провадження.

У судовому засіданні 13.09.2019 представник позивача підтримав задоволення позовних вимог, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши промови (заключні слова) представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

В якості обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що в межах м. Буча розташована земельна ділянка, площею 2,9118 га, з кадастровим номером :01:139:0059 по вул. Ковельська, 8, яка перебуває у приватній власності ТОВ «Фінансово-промислова група «Алькор».

На даній земельній ділянці ведеться самовільне будівництво та монтаж устаткування, що пов`язане з виробництвом сумішей для діяльності асфальтного заводу, позивач вважає дане будівництво незаконним та таким, що підлягає знесенню.

Згідно містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки № 24 на будівництво основних, підсобних, транспортних та допоміжних промислових споруд і приміщень, цільове призначення земельної ділянки за адресою: м. Буча, вул. Ковельська, 8 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Відповідно до наявного в матеріалах справи та дослідженого судом Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 94642581 від 15.08.2018 цільове призначення земельної ділянки площею 2,9118 га з кадастровим номером :01:139:0050 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Суд встановив, що згідно наказу ТОВ «Фінансово-промислова група «Алькор» від 24.11.2017 затверджено проектно-кошторисну документацію по об`єкту: «Розміщення основних, підсобних, транспортних та допоміжних промислових спору і приміщень» в повному обсязі, згідно якої об`єкт за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Відповідно до п. 2.2. Книги 1 Робочого проекту на об`єкті передбачається розміщення низки будівель та споруд для виконання адміністративних та охоронних функцій, складських, вантажно-розвантажувальних, контрольних та переробних робіт, зберігання транспортних та спеціалізованих машин та механізмів.

Таким чином, суд вважає, що об`єкти нерухомості, які будувалися по вул. Ковельська, 8 у м. Буча Київської області згідно з проектом відповідають цільовому призначенню земельної ділянки, наведеному у містобудівних умовах і обмеженнях, які розроблені з урахуванням генерального плану міста.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо цього об`єкту були подані позивачем до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (25.10.2017, 17.11.2017, 28.12.2017, 09.02.2017). Дані обставини визнаються обома сторонами в позовній заяві та відзиві на позов, а відтак не підлягають доказуванню на підставі ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у відповідача були у наявності документи, які дають право виконувати будівельні роботи та належно затверджений проект.

Водночас позивач в якості недотримання відповідачем під час спірного будівництва вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, посилається на висновки Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, які містяться у складеному за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт акті № Т-1203/2 від 12.03.2018.

У даному акті зазначено про те, що: розроблення проектної документації проектувальником відбулося з порушенням вимог містобудівного законодавства та будівельних норм, у тому числі із заниженням класу наслідків об`єкту; мала місце невідповідність складу проектної документації вимогам додатку Е ДБН А.2.2-3-20147 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»; відсутня стадія ТЕО проекту; експертиза проекту не проводилась; затверджено проектну документацію яка не відповідає будівельним нормам; розпочато виконання будівельних робіт на об`єкті класу наслідків ССЗ без дозволу; замовником наведені недостовірні дані в повідомленні стосовно класу наслідків об`єкту, та коду об`єкту відповідно до Державного класифікатора; початок виконання будівельних робіт генпідрядником на об`єкті класу наслідків ССЗ відбувся без дозволу на виконання будівельних робіт.

На підставі вказаного Акту Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції України 13.03.2018 було прийнято припис № С-1303/4, яким від відповідача вимагалося усунути виявлені перевіркою порушення у строк до 13.05.2018 та припис № 1303/3, яким від відповідача вимагалося зупинити роботи з 14.03.2018.

Дані приписи були оскаржені відповідачем у судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2018 у справі № 826/10896/18, яке набрало законної сили, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова група Алькор до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправними, скасування приписів та постанов, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова група "АЛЬКОР" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області задоволено, визнано протиправним та скасовано приписи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 13 березня 2018 року №1303/4, від 13 березня 2018 року №1303/3, від 21 травня 2018 року №2105/4, від 21 травня 2018 року №2105/3, визнано протиправним та скасовано постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №З-2303/4-10/10-44/2303/06/02 від 23 березня 2018 року, №З-2303/5-10/10-45/2303/06/02 від 23 березня 2018 року, №З-2303/6-10/10-46/2303/06/02 від 23 березня 2018 року, №З-0106/2-10/10-37/0106/06/02 від 01 червня 2018 року, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова група "АЛЬКОР" (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 35, офіс 412, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 34 561 (тридцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят одна) грн. 63 коп.

Даним судовим рішенням встановлено протиправність та необґрунтованість висновків Державної архітектурно-будівельної інспекції України про спорудження на земельній ділянці Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-промислова група "АЛЬКОР" об`єкта із значними наслідками.

Доводи позивача на здійснення відповідачем будівництва об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил не містять конкретних будівельних норм та правил, з порушенням яких відбулося спірне будівництво.

Посилання позивача на те, що згідно звіту про роботу робочої групи з вивчення ситуації, пов`язаної з забудовою земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Ковельська, 8 від 20.02.2018, розпочате будівництво суперечить вимогам містобудівної документації та містобудівним умовам і обмеженням, встановлене устаткування не відповідає функціональному призначенню будівель та споруд, що мають право розташовуватися на вказаній земельній ділянці, оцінюються судом критично, оскільки на відміну від Департамента державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, до повноважень позивача не належить встановлення порушень містобудівних норм, висновки утвореної позивачем робочої групи не можуть прийматися судом до уваги, оскільки не носять обов`язкового характеру, спростовуються іншими доказами у справі, у тому числі рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.12.2018 у справі № 826/10896/18, яке набрало законної сили.

Усі інші твердження та заперечення сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Разом із тим, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та відповідача, які викладені останніми у своїх письмових заявах та їх відображення у судовому рішенні, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У відповідності до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що позивачем належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, не доведено суду, що спроектовані та частково збудовані споруди за адресою: вул. Ковельська, 8 у м. Буча Київської області можна вважати самочинним будівництвом, оскільки вони збудовані: - на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети; - з наявністю відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи на належно затвердженого проекту; без істотних порушень будівельних норм і правил.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова група Алькор знести об`єкт самочинного будівництва за адресою: м. Буча, вул. Ковельська, 8 (асфальтозмішувальна установка КДМ 208) та за власний рахунок відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Бучанської міської ради (08292, Київська обл., місто Буча, вул. Енергетиків, буд. 12; ідентифікаційний код 04360586) до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансово-промислова група Алькор (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 35, офіс 412; ідентифікаційний код 39503364) про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 18.09.2019.

Суддя П.В.Горбасенко