ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019р. Справа № 917/865/19

за позовною заявою Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (; 39623, Полтавська область, м. Кременчук, провулок Героїв Бреста, буд. 35-А)

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава (; 36000, м. Полтава, вул. Сінна, буд. 36)

про стягнення 61 226 грн. 79 коп.

Суддя господарського суду Полтавської області Ореховська О.О.

Секретар судового засідання Кобець Н.С.

Представники сторін:

від позивача: Пархоменко Н.В., довіреність № 01/555 від 21.01.2019р.;

від відповідача: Полюхович І.М., довіреність № 71 від 08.01.2019р.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні 27.08.2019р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рушення згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України та повідомлено, що повний текст рішення буде виготовлено протягом 10 днів з дня проголошення вступної і резолютивної частин рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (позивач) звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава (відповідач) про стягнення заборгованості за Договором № 3505/1/86 про закупівлю послуг за державні кошти від 18.03.2019р. в розмірі 61 226 грн.79 коп., з яких основний борг - 60 232,26грн., 3% річних - 220,07грн. та інфляційні нарахування - 774,46 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.06.2019р. зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/865/19. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання з розгляду справи призначено на 04.07.2019р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.07.2019 р. розгляд даної справи відкладено на 05.08.2019 р.

У зв`язку з перебуванням судді Ореховської О.О. у відпустці судове засідання 05.08.2019 р. не відбулося. Ухвалою суду від 16.08.2019р. визначено нові дату та час розгляду справи в судовому засіданні - 27.08.2019р.

Сторони у справі належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення - копії ухвали суду від 16.08.2019р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати наданих позивачем послуг з водовідведення, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість, яка ним до цього часу не погашена.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 6517 від 24.06.2019р.) проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві. Зокрема зазначає:

- позивачем при визначені суми основного боргу враховано заборгованість за січень 2019р., тобто за зобов"язаннями які виникли до укладання сторонами Договору № 3505/1/86 про закупівлю послуг за державні кошти від 18.03.2019р.;

- подані позивачем копії акту прийняття послуг не містять підпису відповідача;

- позивачем включено спірний період до позову у судовій справі № 917/866/19р., що на думку відповідача, є бажанням позивача стягнути різними рішеннями суму заборгованості у подвійному розмірі.

У відзиві на позов відповідач, з посиланням на специфічний вид діяльності, а також те, що дії відповідача щодо несвоєчасного виконання прийнятих на себе зобов`язань за Договором не мали негативних наслідків для позивача у вигляді збитків, просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 70%.

Позивач надав відповідь на відзив (вх. № 7235 від 15.07.2019р.) та письмові пояснення (вх. № 7865 від 29.07.2019р.).

В письмових поясненнях (вх. № 7865 від 29.07.2019р.) позивач повідомив, що відповідачем сплачено суму основного боргу за Договором № 3505/1/86 про закупівлю послуг за державні кошти від 18.03.2019р. в сумі 60 232,26грн., на підтвердження чого надав копію платіжного доручення № 870 від 08.07.2019р., копію виписки по особовому рахунку за період з 08.07.2019р. по 09.07.2019р.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що сума основного боргу за січень та квітень 2019р. згідно Договору про закупівлю послуг за державні кошти № 3505/1/86 від 18.03.2019р., який покладено в основу позовних вимог, відповідачем сплачена у повному обсязі. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 220,07грн. та інфляційних нарахувань в сумі 774,46 грн. представник позивача вказані вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що після відкриття провадження у справі сума основного боргу ним погашена у повному обсязі, просить суд врахувати зазначену обставину при прийнятті рішення, а також зменшити розмір штрафних санкцій на 70%.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

18.03.2019р. між Комунальним підприємством "Кременчукводоканал" (позивач, за умовами договору - Учасник) та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Полтави (відповідач, за умовами договору - Замовник) укладено Договір № 3505/1/86 про закупівлю послуг за державні кошти (надалі по тексту - Договір № 3505/1/86) (а.с. 15), який набрав чинності з 18.03.2019 р. і діє по 31.12.2019 р. (п. 10.1 Договору)

За змістом Розділу 1 Договору № 3505/1/86 Учасник зобов"язався у січні - грудні 2019р. надати Замовнику вчасно та відповідної якості послуги з відведення стічних вод (послуги каналізаційні), відповідно до вимог нормативно-правових актів в сфері водопостачання та водовідведення, а Замовник зобов`язався приймати та оплачувати послуги, відповідно до умов Договору №3505/1/86.

Місце надання послуг: м. Кременчук, проспект Свободи, 69 А (в/ч А1546) та вул. Г. Жадова, 6 (Кременчуцький ОМВК) (п.5.2. Договору № 3505/1/86 ).

Облік кількості каналізаційних стоків, що приймаються Учасником від Замовника ведеться за показниками водолічильників, зареєстрованих Учасником (п.4.4 Договору № 3505/1), а саме: 1) ЛK, 25 мм., заводський номер 3312981, 2) ЛK, 20 мм., заводський номер 3328991, 3) ЛК, 20 мм., заводський номер 3329039, 4) ЛK, 15 мм., заводський номер 3336290, 5) ЛK, 15 мм., заводський номер 3405650, що відображено у Додатку №1 до Договору № 3505/1/86

Відповідно до п. 4.6. Договору № 3505/1/86 фактичний об`єм поверхневий стічних вод, що утворюється на території об`єктів Замовника внаслідок випадання атмосферних опадів та сніготанення і неорганізовано потрапляє в мережі водовідведення Учасника, як при загальній сплавній, так і при розподільній системі водовідведення, визначається згідно з п.4.10.-4.12 Правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, що затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 190 від 27.06.2008 року (далі по тексту Правила користування) відповідно до фактичного рівня опадів на території міста Кременчука за звітний період.

Додатком №3 до Договору № 3505/01/86 сторонами погоджено розрахунок кількості поверхневих стічних вод, що потрапляють в каналізаційні мережі КП "Кременчукводканал" з території об`єктів, розташованих у м. Кременчук, які належать Квартирно-експлуатаційному відділу м. Полтави.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. Договору № 3505/1/86 розрахунковим періодом оплати послуг водопостачання та водовідведення є один умовний місяць. Оплата наданого рахунку за отримані послуги проводиться замовником протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання рахунку. У разі неотримання рахунку та акту виконаних робіт протягом 5-ти робочих днів з дати зняття показань приладів обліку замовник повинен звернутись до служби обліку і реалізації води для їх отримання. Замовник розраховується з Учасником в грошовій формі відповідно до діючих тарифів. Учасник інформує замовника про розмір тарифів у платіжних документах, які надаються замовнику для оплати щомісячно.

На моменту укладення Договору № 3505/01/86 діє тариф: на водовідведення для бюджетних установ 8,75 за 1 куб. в т.ч. ПДВ.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що умови Договору № 3505/1/86 він виконує своєчасно та належним чином. Так, зазначає, що:

у січні 2019 р. поставив 358,51 м. куб. холодної води, обсяг послуг з водовідведення склав: 358,51 м. куб на суму 2 613,54 грн., та водовідведення води, що утворилася внаслідок атмосферних опадів 4 279,00 м. куб. на суму 31 193,91 грн., що разом становить 40 568, 94 грн. (у тому числі ПДВ);

у квітні 2019 р. поставив 489,51 куб.м. холодної води, обсяг послуг з водовідведення склав: 489,51 куб.м на суму 3 979,72 грн., та відведення води, що утворилася внаслідок атмосферних опадів 1 526,00 куб.м на суму 12 406,38 грн., що разом становить 19 663,72 грн. (у тому числі ПДВ).

На підтвердження вищевикладеного позивач, зокрема, надав:

- Договір №3505/1/86 від 18.03.2019 року про закупівлю послуг за державні кошти з додатками до нього (№№ 1, 2, 3);

- акт прийняття вузлів обліку споживання води на комерційний облік від 25.07.2017р.;

- довідку від 01.02.2019р. до Договору - контрольні показники приладів обліку холодної та гарячої води;

- довідку від 08.05.2019 року до Договору - контрольні показники приладів обліку холодної та гарячої води;

- довідку про стан метеорологічних показників за січень 2019р. від 01.02.2019р. № 02-01-032/19;

- довідку про стан метеорологічних показників за квітень 2019 р. від 02.05.2019 р. № 02-01-113/19;

- довідку від 05.02.2019 року про об`єм стічних вод у січні 2019р.;

- довідку від 08.05.2019 року про об`єм стічних вод у квітні 2019 р.;

- рахунок № 350510/307513 від 20.02.2019 р.;

- рахунок № 350510/312477 від 08.05.2019 р.;

- односторонній акт виконаних робіт № 180681 від 05.02.2019 р.;

- односторонній акт виконаних робіт № 186979 від 08.05.2019 р.

Позивач стверджує, що в супереч взяти на себе договірним зобов`язанням відповідач оплату послуг не здійснив, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за січень та квітень 2019 року на загальну суму 60 232,26 грн.

Позивач зазначає, що в порядку досудового врегулювання спору 18.02.2019 р. направив на адресу відповідача лист за вих. № 16/1210 про стан та погашення заборгованості, який був залишений відповідачем поза увагою. 10.04.2019р. позивач вдруге направив відповідачу лист за вих. № 16/2408, в якому повідомив останнього про стан заборгованості та попередив, що у разі її непогашення буде змушений звернутись до господарського суду Полтавської області. Відповідач, в свою чергу, 02.05.2019р. направив відповідь за вих. № 2578 в якій повідомив, що визнає заборгованість на загальну суму 127 970,68 грн. станом на 01.04.2019р., проте, не може її погасити у зв`язку з відсутністю фінансування.

З урахуванням вищевикладеного, на момент звернення позивача до суду заборгованість відповідача за надані послуги склала 60 232,26 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача.

Також, за неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач, із посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України, заявив до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 220,07грн. за період з 07.03.2019р. по 11.05.2019р. та інфляційні нарахування в сумі 774,46 грн. за період березень-квітень 2019р. (розрахунок - а.с. 31).

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст.631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред"ялення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред"явлення вимоги, якщо обов"язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивач належним чином виконував зобов`язання за Договором № 3505/1/86 про закупівлю послуг за державні кошти від 18.03.2019р.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором своєчасно оплату наданих позивачем послуг за січень 2019р. та квітень місяць 2019р. не здійснив, у зв"язку з чим у нього виникла заборгованість, розмір якої на момент звернення позивача до суду з позовом склав 60 232,26грн.

В ході розгляду справи позивач в своїх письмових поясненнях (вх. № 7865 від 29.07.2019р.) повідомив, що відповідач сплатив суму основного боргу за Договором № 3505/1/86 про закупівлю послуг за державні кошти від 18.03.2019р. в сумі 60 232,26грн., на підтвердження чого надав копію платіжного доручення № 870 від 08.07.2019р., копію виписки по особовому рахунку за період з 08.07.2019р. по 09.07.2019р.(а.с. 91 - 93).

Вказана обставина є підставою для закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 60 232,26 грн., згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, яким передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

За неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач, із посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 220,07грн. за період з 07.03.2019р. по 11.05.2019р. та інфляційні нарахування в сумі 774,46 грн. за період березень-квітень 2019р. (розрахунок - а.с.31 ).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат суд прийшов до висновку, що заявлений розмір зазначених нарахувань відповідає вимогам чинного законодавства і є правомірним (перевірка правильності розрахунку здійснена за допомогою калькулятора підрахунку штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон"), а тому вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 70%, викладене у відзиві на позов, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Стаття 233 ГК України також встановлює, що у разі, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що за рішенням суду може бути зменшений тільки розмір неустойки, до якої належать штраф та пеня.

Суд зауважує, що інфляційні втрати та 3% річних, на зменшенні яких наполягає відповідач, мають компенсаційний, а не штрафний характер. Так, в п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" роз`яснено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов"язань" ).

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 60 232,26 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 220,07грн. та інфляційних втрат в сумі 774,46грн. обґрунтовані, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по вказаній справі суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 60 232,24грн. підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору, то судовий збір, сплачений за подання позову в частині стягнення заборгованості в сумі 60 232,26 грн., який становить 11 398,51грн., підлягає поверненню з Державного бюджету позивачу, який сплатив вказаний судовий збір. Решта витрат по сплаті судового збору, понесених позивачем при зверненні до суду з даним позовом, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 231 (п. 2 ч. 1), 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава (; 36000, м. Полтава, вул. Сінна, буд. 36) на користь Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (; 39623, Полтавська область, м. Кременчук, провулок Героїв Бреста, буд. 35-А) 220,07грн. 3 % річних та 774,46грн. інфляційних втрат, а також 31,20грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Закрити провадження в частині стягнення основного боргу в сумі 60 232,26грн.

4. Повернути Комунальному підприємству "Кременчукводоканал" (; 39623, Полтавська область, м. Кременчук, провулок Героїв Бреста, буд. 35-А) з Державного бюджету України 1 889,80грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 2890 від 25.04.2019р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 917/865/19.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 16.09.2019р.

Суддя О.О. Ореховська