ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" вересня 2019 р. Справа№ 910/5791/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Ткаченка Б.О.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 19.09.2019

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантье Плюс" про відвід судді Майданевича А.Г.

у межах розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "РВС Банк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.05.2019

у справі № 910/5791/19 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Компанії ПРЕСАН ЛТД (PRESAN LTD)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантье Плюс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство "РВС Банк"

про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

19.09.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантье Плюс" подано заяву про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Майданевича А.Г. від розгляду справи №910/5791/19.

Заява мотивована тим, що існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Північного апеляційного господарського суду Майданевича А.Г., яка полягає у тому, що апеляційну скаргу прийнято без наявності документального підтвердження процесуального статусу скаржника у справі №910/5791/19 та відсутності права Акціонерного товариства "РВС Банк" на подання апеляційної скарги.

У судовому засіданні 19.09.2019 представник відповідача підтримав заяву про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Майданевича А.Г. та просив її задовольнити. Представник позивача залишила вирішення питання щодо вказаної заяви на розсуд суду. Представник третьої особи заперечував проти заявленої заяви.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно зі статті 35 Господарського процесуального кодексу України України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) у випадках, визначених статтями 35, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України).

Пунктом 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Згідно з частинами 3, 4 статті 43 Господарського процесуального кодекс України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Колегія суддів не приймає як належне твердження заявника (як на доказ упередженості судді) про те, що апеляційний суд протиправно прийняв до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "РВС Банк" без наявності документального підтвердження процесуального статусу скаржника, з огляду на частину 1 статті 254 Господарського процесуального кодекс України, в якій встановлено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/5791/19 та доручено Господарському суду міста Києва надіслати до Північного апеляційного господарського суду копію заяви Акціонерного товариства "РВС Банк" про вступ у справу в якості третьої особи від 09.07.2019 та копію ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/5791/19 від 18.07.2019.

Колегією суддів досліджено матеріали справи №910/5791/19 та встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 залучено Акціонерне товариство "РВС Банк" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2019 оголошено перерву у розгляді справи № 910/5791/19 до 19.09.2019.

19.09.2019 у день судового засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантье Плюс" подав до суду заяву про відвід судді Майданевича А.Г.

Отже, суд апеляційної інстанції вказує, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантье Плюс" про відвід судді Майданевича А.Г. подана з пропуском строків встановлених частиною 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України", no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ у справі "Мусієнко проти України", no. 26976/06, від 20.01.2011).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.05.2018 у справі №910/14716/17.

З огляду на вказане вище, колегія суддів відповідно до частини 3 статті 38, пункту 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України прийшла до висновку, що в даному випадку дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантье Плюс" свідчать про зловживання процесуальними правами, з метою затягування розгляду справи, що згідно з пунктом 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України є підставною для залишення відповідної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 35, 38, 43, 207, 234, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рантье Плюс" про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Майданевича А.Г. від 19.09.2019 - залишити без розгляду.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

Б.О. Ткаченко