ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року Справа № 923/371/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. за участю секретаря судового засідання Борхаленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Таврія", м. Херсон

про визнання договору недійсним та стягнення коштів

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Макаров В.В. - адвокат

Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ідентифікаційний код: 00131771) звернулося до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Таврія" (м. Херсон, проспект Текстильників, 8, ідентифікаційний код: 41420992) про визнання договору про надання послуг контролю за несенням служби персоналу охорони № 1/144 від 02.07.2018 року недійсним та стягнення з ТОВ "Альянс Таврія" 84000 грн. в якості реституції.

Позов обґрунтовано твердженням, що Договір № 1/144 був підписаний не посадовою особою АТ «Херсонська ТЕЦ», а третьою особою (особа, яка не має відношення до АТ «Херсонська ТЕЦ») Педченко Б ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що оскаржуваний договір не відповідає вимогам ст. 203 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019 р. визначено суддю по справі ОСОБА_2 .П.

Ухвалою суду від 30.05.2019 року відкрито провадження у справі № 923/371/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Судове засідання у справі призначено на 27.06.2019.

Ухвалою суду від 27.06.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, до 27.08.2019 та відкладено підготовче засідання на 15.08 2019.

08.07.2019 до канцелярії суду надійшла заява від позивача про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

19.07.2019, в межах встановленого судом строку, до суду надійшов відзив ТОВ "Альянс Таврія". Відповідач не визнає позовних вимог АТ «Херсонська теплоелектроцентраль», оскільки вважає їх необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами. У відзиві обґрунтовується необізнаність Відповідача щодо відсторонення генерального директора Педченка ОСОБА_3 від здійснення повноважень на момент укладення договору, що оскаржується. Попри твердження Позивача про перевищення повноважень особою, яка від імені АТ «Херсонська ТЕЦ» уклала оскаржуваний Договір, відповідач зазначає, що Договір виконувався і його виконання приймалось Позивачем, а підтвердженням виконання та прийняття виконання Договору є акти здачі-прийняття робіт. ТОВ "Альянс Таврія" зазначає, що за оскаржуваним Договором Відповідач не брав на себе зобов`язань надавати послуги з охорони об`єкта Позивача, а повинен був здійснювати контроль за несенням служби персоналом охорони.

06.08.2019, в межах встановленого судом строку, до суду надійшла від позивача відповідь на відзив, клопотання про витребування доказів. Позивач вважає, що відзив ТОВ «Альянс Таврія» на позовну заяву є необґрунтований. Зазначає, що ТОВ «Альянс Таврія» діяла недобросовісно не перевіривши хто саме є Генеральним директором АТ «Херсонська ТЕЦ» на момент укладення оскаржуваного договору.

Ухвалою суду від 15.08.2019 року підготовче засідання відкладено на 22.08.2019.

21.08.2019 до канцелярії суду від відповідача надійшло заперечення проти клопотання позивача щодо витребування доказів. У судовому засіданні відповідач підтримав свою позицію.

Ухвалою суду від 22.08.2019 підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 17 вересня 2019 року об 11:30. В ухвалі суд відмовляє в задоволенні клопотанні про витребування доказів виходячи з того, що позивач відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 81 ГПК України належним чином не обґрунтував обставини, які можуть підтвердити докази, що підлягають витребуванню, не обґрунтував аргументи, які можуть спростувати ці докази.

У судові засідання 27.06.2019, 15.08.2019, 22.08.2019 не з`явився представник позивача, належно повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

16.09.2019 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі.

У судове засідання 17.09.2019 року представник позивача не з`явився. Неявка представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд

в с т а н о в и в:

Між ТОВ «Альянс Таврія» (Відповідачем) та АТ «Херсонська ТЕЦ» (Позивачем) 02 липня 2018 року був укладений Договір № 1/144 про надання послуг контролю за несенням служби персоналу охорони (далі по тексту рішення - Договір № 1/144).

Зі сторони ТОВ «Альянс Таврія» даний Договір був підписаний А. ОСОБА_4 . Ластовецьким, а зі сторони АТ «Херсонська ТЕЦ» - Б.А. Педченко.

За умовами вказаного договору, позивач прийняв на себе зобов`язання здійснювати контроль за несенням служби персоналу охорони під час виконання заходів охорони на Об`єкті, розташованого за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, 1 (АТ "Херсонська ТЕЦ", територія КТЦ та головного щита управління. Для виконання цих заходів виконавець залучає: одного, охоронника вдень окрім вихідних та святкових днів та двох працівників охорони цілодобово (п.1.1. договору).

Сторонами погоджено, що даний договір не є договором охорони у розумінні ст. 978 Цивільного кодексу України.

Строк дії договору становить 1 рік та набуває чинності з 02.07.2018 року.

Разом з тим, у відповідності до п. 17.3 (14) статуту АТ «Херсонська ТЕЦ» та статті 55 Закону України «Про акціонерні товариства», Протоколом № 7/2018 наглядової ради АТ «Херсонська ТЕЦ» 13 червня 2018 року було прийнято рішення про відсторонення Генерального директора АТ «Херсонська ТЕЦ» ОСОБА_5 .А. від здійснення повноважень Генерального директора підприємства.

Протокол наглядової ради АТ «Херсонська ТЕЦ» датований 13.06.2018 року, тобто до укладення Договору № 1/144, який датований 02.07.2018 року.

Даний протокол, за твердженням позивача, був оскаржений ОСОБА_6 до Херсонського міського суду Херсонської області та рішенням суду від 25.06.2018 у справі №766/11332/18 позовні вимоги задоволено в повному обсязі та скасовано протокол наглядової ради АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" 13.06.2018 №1/144. В подальшому, постановою Херсонського апеляційного суду від 10.04.2019 рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 червня 2018 року скасовано та провадження у справі закрито.

Протокол № 7/2018 від 13.06.2018 про відсторонення ОСОБА_6 від виконання повноважень Генерального директора АТ «Херсонська ТЕЦ» є чинний на сьогоднішній день.

Таким чином, як стверджує позивач, ОСОБА_6 не мав права укладати Договір № 1/144, так як не мав відповідно до ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України необхідного обсягу цивільної дієздатності та всупереч вимогам ст.ст. 91, 92 здійснив перевищення своїх повноважень, а відтак правочин щодо укладання Договору № 1/144 є недійсним.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч.3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація базується на таких основних принципах: 1) обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; 2) публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення; 3) врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом; 4) державної реєстрації за заявницьким принципом; 6) єдності методології державної реєстрації; 7) об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі; 8) внесення відомостей до Єдиного державного реєстру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; 9) відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

За положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Частинами 1, 4, 5 ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Тобто, Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» презюмує зазначені в Єдиному державному реєстрі відомості про юридичну особу як такі, що є достовірними.

Відповідно до Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманих на запит судді ОСОБА_7 , станом на 02.07.2018 (дату укладання Договору № 1/144) та станом на 30.09.2018 р. (дати здійснення акту звірки взаєморахунків) керівником підприємства зазначено - Педченко Богдана Антоновича з 31.08.2012.

Відтак посилання позивача на те, що протоколом наглядової ради АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" від 13.06.2018 було прийнято рішення про відсторонення генерального директора АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" Педченка ОСОБА_8 . від здійснення повноважень генерального директора підприємства є безпідставними, оскільки такі зміни не були зареєстровані у встановленому законодавством порядку на дату укладання оскаржуваного Договору.

Враховуючи відсутність реєстрації змін щодо відсторонення генерального директора АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" ОСОБА_6 від здійснення повноважень генерального директора підприємства, посилання позивача на вказані обставини суперечать приписам ч.3 ст. 92 ЦК України та ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань".

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт обізнаності відповідача щодо відсторонення генерального директора ОСОБА_6 від здійснення повноважень на момент укладення договору, що оскаржується.

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що відсутні реальні правові наслідки укладання Договору № 1/144, що повинні були виникнути відповідно до ч. 5. ст. 203 ЦК України. З приводу цього суд зазначає наступне.

Згідно з п. 2.5. Договору № 1/144 замовник протягом трьох днів з дня отримання від охорони Актів виконаних робіт, за умов відсутності заперечень щодо обсягу та якості наданих послуг, підписує надані акти і направляє один примірник охороні.

За умов наявності заперечень щодо обсягу та якості на наданих послуг замовник зобов`язаний протягом трьох днів надати виконавцю обґрунтовані зауваження в письмовій формі (п. 2.6. договору).

Відповідно до п. 3.2.3. договору замовник зобов`язаний прийняти послуги охорони у визначений сторонами час дії договору та здійснювати оплату послуг охорони в порядку і в строки, передбачені цим договором.

Так наявними матеріалами справи, а саме актами здачі-приймання робіт №А-00000001 від 02.07.2018 на суму 84000 грн., №А-00000007 від 01.08.2018 на суму 84000 грн. та №А-00000017 від 01.09.2018 на суму 84000 грн., підтверджується, що відповідачем (ТОВ «Альянс-Таврія») у липні, серпні, вересні 2018 було надано позивачеві послуги у відповідності до укладеного між сторонами договору про надання послуг контролю за несенням служби персоналу охорони.

Акти здачі-прийняття робіт за липень, серпень, вересень 2018 року підписані сторонами обох підприємств та скріплені їх печатками.

Суд зазначає, що печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 23.07.2019 р. у справі №918/780/18 печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин, а не доведення фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, та доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки, свідчить про відсутність підстав вважати, що печатка товариства використовувалась проти волі підприємства.

Таким чином, оскаржуваний Договір виконувався і його виконання приймалося Позивачем, а відтак судом не приймаються до уваги твердження позивача з приводу підписання актів здачі-приймання робіт за даним договором не уповноваженою на вчинення таких дій особою.

Крім того, в матеріалах справах наявний лист від 21.12.2018 №01-4-1/2496 АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" до директора ТОВ «Альянс Таврія», відповідно до якого, позивач повідомляє відповідача, що у зв`язку із скрутним фінансовим становищем, що склалося у АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" та з урахуванням ч. 2 ст. 188 ГК України, просить укласти додаткову угоду про розірвання договору №1/144 від 02.07.2018 р. Означений лист підписано т.в.о. генерального директора АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" Судаком В.І.

Постанова Південно-західного Апеляційного господарського суду по справі №923/108/19 від 09.09.2019, учасниками справи якої є ті самі юридичні особи, містить преюдиційні факти для справи № 923/371/19. Так Південно-західним Апеляційним господарським судом досліджувався вищезазначений лист від 21.12.2018, в результаті чого суд дійшов до висновку, що лист підтверджує факт укладання договору № 1/144 та не містить жодних посилань на протокол наглядової ради АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" від 13.06.2018, а також про відсторонення генерального директора АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" Педченка Б.А. від здійснення повноважень генерального директора підприємства.

За приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Південно-західним Апеляційним господарським судом досліджувалась також наявна в матеріалах справи Додаткова угода №1 від 01.11.2018, яка підписана від імені АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" генеральним директором ОСОБА_9 В. ОСОБА_4 ., відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання з 01.11.2018 договору №1/144 від 02.07.2018. Суд вищої інстанції розцінює даний доказ як належний, який також підтверджує факт настання реальних правових наслідків укладення договору №1/144 для обох сторін договору (позивача та відповідача).

Спростовуються наявними матеріалами справи й доводи позивача з приводу того, що відсутність реальних правових наслідків укладення договору №1/144 знайшло своє відображення в мотивувальній часині ухвали Господарського суду Херсонської області від 25.04.2019 у справі №923/108/19 щодо відсутності з боку ТОВ «Альянс Таврія» доказів виконання умов договору, так як ухвала Господарського суду Херсонської області від 25.04.2019 у справі №923/108/19 не є судовим рішенням та не містить жодних преюдиційних фактів.

Згідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, оскільки позовні вимоги АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами, такі вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 ГПК України у зв`язку з відмовою в позові, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Херсонська теплоелектроцентраль відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 19.09.2019.

Суддя В.П.Ярошенко