РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2019Справа № 910/9461/19
Господарський суд міста Києва у складі:

судді: за участю секретаря:Данилової М.В. Бордунової К.Е.

Представники сторін: від позивача, Гаврилова В.А., , адвокат; від відповідача, Парфенюк В.А., , адвокат

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД»
до проКомунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» визнання договору дійсним та зобов`язання вчинити дію
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17 липня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» (позивач) надійшла позовна заява № 726 від 17.07.2019 року до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- визнати дійсним договір генпідряду № 26/01-18/1 від 26.01.2018 року між Комунальним підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД»;

- зобов`язати Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до виконання зобов`язань за договором генпідряду № 26/01-18/1 від 26.01.2018 року, укладеним між Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» шляхом передання за двостороннім актом закріплену на місцевості геодизичну основу, затверджену проектну документацію до початку відповідних робіт, дозвіл або декларацію на право виконання будівельних робіт та будівельний майданчик.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором генпідряду № 26/01-18/1 від 26.01.2018 року, зокрема, не передав позивачу жодного документу передбаченого вищевказаним договором, а отже, позивач позбавлений можливості належно виконувати взяті на себе зобов`язання з незалежних від нього причин.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 266.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи № 910/9461/19 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі № 910/9461/19 призначено на 14.08.2019 року.

12.08.2019 року через відділ діловодства суду від Відповідача надійшов Відзив на позовну заяву.

11.09.2019 року через відділ діловодства суду від Позивача надійшла Відповідь на відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2017 на електронній платформі «РК.020КК0» Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» (далі - Відповідач) оголошено про проведення процедури закупівлі та розміщено тендерну документацію. Предметом закупівлі є будівництво каналізаційного колектора по бульвару Лесі Українки в Печерському районі м. Києва (ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013) (45000000-7 Будівельні роботи) (генпідрядні роботи).

ТОВ «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» (далі - Позивач) надано тендерні пропозиції на тендерну

документацію Відповідача. Позивача було визначено переможцем процедури закупівлі по зазначеному вище предмету. Відповідно, недоліків в тендерній пропозиції Позивача виявлено не було.

Згідно із п. 15. сх. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що переможцем процедури закупівлі є учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.

26 січня 2018 між Позивачем та Відповідачем укладений договір генпідряду № 26/01-18/1 (далі - Договір) у відповідності до якого Відповідач (за термінологією Договору - Замовник) доручає, а Позивач (за термінологією Договору-Генпідрядник) зобов`язується виконати на свій ризик власними і залученими силами, засобами і способами роботи по об`єкту «Будівництво каналізаційного колектора по бульвару Лесі Українки в Печерському районі м. Києва (ДСТУ Б.Д.1.1.-1:2013) (45000000-7 Будівельні роботи) (надалі Роботи/Об`єкт) відповідно до затвердженої проектної документації, діючих норм і стандартів, здати у встановлені цим Договором строки Об`єкт в експлуатацію Замовнику, усунути за свій рахунок недоробки/недоліки/дефекти, що зумовлені неякісним виконанням робіт та виявлені в процесі приймання робіт і в гарантійні строки експлуатації Об`єкту, а Замовник зобов`язується передати затверджену проектну документацію, прийняти закінчені роботи та оплатити їх.

Відповідно до п.5.1. Договору, строки виконання робіт встановлюються Договором та визначаються датою їх початку та закінчення.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, календарною датою початку робіт: 01 лютого 2018, кінцевий строк закінчення робіт: 21 січня 2019.

Згідно із п. 21.1. Договору, даний Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін та діє до 31 січня 2019 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань.

Замовник зобов`язаний до початку робіт передати Генпідряднику за двостороннім актом:

закріплену на місцевості геодезичну основу;

затверджену проектну документацію до початку відповідних робіт (також при внесенні змін до проектної документації) - 2 екземпляра згідно Акту прийому-передачі;

дозвіл або декларацію на право виконання будівельних робіт (п. 9.1.1. Договору).

У травні 2018року Позивач отримав від Відповідача повідомлення від 14.05.2018 № 31-1118 (далі - Повідомлення) про дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку.

Обґрунтовуючи розірвання Договору в односторонньому порядку, Відповідач посилається на п.17.2. Договору та лист Державної аудиторської служби України від 04.05.2018 № 31-14/600 про усунення порушень законодавства (лист ДАС України від 28.03.2018).

На сайті https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-10-27-001167-c Замовником розміщений звіт про виконання договору закупівлю, в якому вказано причини розірвання договору: лист Державної аудиторської служби України від 04.05.2018 №31-14/600.

Відповідно до п. 17.2. Договору, Відповідач має право у будь-який час до закінчення робіт достроково розірвати даний Договір в односторонньому порядку, оплативши Позивачу фактично виконану частину робіт за таких обставин, але не виключно:

1. якщо Позивач впродовж 10 робочих днів від запланованої за цим Договором дати не розпочав роботи або має місце відставання від календарного плану виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів за виключенням передбачених цим Договором випадків, коли таке відставання не залежить від Позивача.

2. за наявності істотних порушень Позивачем умов Договору генпідряду;

3. порушення Позивачем будівельних норм і правил, вимог проектної документації;

4. набрання законної сили рішенням суду про визнання Позивача банкрутом;

5. ліквідація Позивача.

По першій обставині правові підстави для розірвання Договору Позивачем відсутні у зв`язку із тим, що Відповідачем всупереч умовам Договору та чинному законодавству України не надано Позивачу документів передбачених пунктом 9.1.1. Договору.

Згідно із ч.1, 2 ст. 598 ЦК України передбачено, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.2. ст. 651 ЦК України, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідачем не надано жодного доказу або документу, який би підтверджував факт істотного порушення Договору Позивачем, в тому числі порушення будівельних норм і правил, вимог проектної документації, набрання законної сили рішення суду про визнання банкрутом, ліквідації тощо. Отже, перелік обставин, зазначених в п.17.2. Договору при яких наявна можливість Відповідача розірвати його в односторонньому порядку з Позивачем відсутня.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину (ст. 202 ЦК України).

Відповідно до 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 188 ГК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1. ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Коли сторона реалізує своє право на одностороннє розірвання договору, вона зобов`язана достеменно довести підставу для такого розірвання, тобто об`єктивні обставини, що склались у сторони, яка вимагає розірвання договору. Отже, виходячи із норм чинного законодавства та Договору підстав для односторонньої відмови у Відповідача не було. Позивачем не здійснено жодних порушень для розірвання Договору в односторонньому порядку на підставі п.17.2. Договору.

Відповідно до п. 17.4. Договору передбачено, що Договір генпідряду вважається розірваним уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками, крім випадків, визначених у п. 17.2. Договору генпідряду. У зв`язку із тим, що правових підстав для розірвання договору немає. Сторонами не підписувались додаткові угоди, Договір є дійсним.

У тендерній документації оприлюдненої Відповідачем на електронній платформі «PROZORRO» (п. 1 «Зміст і спосіб подання тендерної документації» та п. 6 «Інформація про технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі» розділу: «Інструкція з підготовки тендерної пропозиції») вимагало, від учасників процедури закупівлі, надати у складі тендерних пропозицій інформацію та документи, які підтверджують відповідність тендерної пропозиції учасника технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам до предмета закупівлі, установленим замовником, а саме: кошторисний розрахунок.

Інших вимог до учасників процедури закупівлі щодо підтвердження відповідності її пропозицій технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам до предмета закупівлі, в тому числі до кошторисного розрахунку Відповідачем окремо не вимагалося.

На виконання вимог тендерної документації Відповідача в складі тендерної пропозиції Позивачем надано кошторисний розрахунок, який розраховано відповідно до ДСТУ БД. 1.1-1:2013 про що вказано в кошторисному розрахунку.

У Листі ДАС України від 28.03.2018 зазначає «З метою попереджень порушень у сфері закупівель, керуючись пунктом 2 статті 8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в України» Державна аудиторська служба рекомендує:

1) усунути зазначені порушення законодавства у сфері закупівель;

2) за умови неможливості усунення вказаних порушень провести нову процедуру закупівлі з дотриманням чинного законодавства;

3) у майбутньому здійснювати закупівлі з дотриманням вимог чинного законодавства у сфері закупівель.

Відповідач розтлумачив зазначені рекомендації Державної аудиторської служби України як обов`язок розірвання Договору з Позивачем.

При цьому, Лист Державної аудиторської служби України не є нормативно-правовим актом, за своєю природою він носить інформаційний, рекомендаційний характер.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Так, окрім умов Договору, право на односторонню відмову замовника від Договору в будь-який час до закінчення роботи встановлено імперативними нормами Цивільного кодексу України (ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється згідно з ст. 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими ст. 213 ЦК України.

Якщо правила встановленні ст. 213 ЦК України не дозволяють визначити зміст відповідної умови договору потрібно застосовувати тлумачення contra proferentem.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.05.2019 року у справі № 911/1366/18.

Суд дійшов висновку, що у даному випадку має бути використане тлумачення Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the diminant sinfluence of the party). Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення Воловік проти України від 06.12.2007).

За поясненнями Позивача, не спростованими Відповідачем, спірний пункт 17.2 був включений у Договір за ініціативою Відповідача.

У зв`язку з чим при з`ясуванні можливості відмови від Договору, судом зроблено висновок, що зміст пункту 17.2 Договору не можливості Відповідача відмовитись від Договору в односторонньому порядку за відсутності обставин, що визначені в п. 17.2. Договору.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме визнання дійсним договору генпідряду № 26/01-18/1 від 26.01.2018 року між Комунальним підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД»; зобов`язання Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до виконання зобов`язань за договором генпідряду № 26/01-18/1 від 26.01.2018 року, укладеним між Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» шляхом передання за двостороннім актом закріплену на місцевості геодизичну основу, затверджену проектну документацію до початку відповідних робіт, дозвіл або декларацію на право виконання будівельних робіт та будівельний майданчик.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 519,1 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати дійсним договір генпідряду № 26/01-18/1 від 26.01.2018 року між Комунальним підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД»;

3.Зобов`язати Комунальне підприємство «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» до виконання зобов`язань за договором генпідряду № 26/01-18/1 від 26.01.2018 року, укладеним між Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» шляхом передання за двостороннім актом закріплену на місцевості геодизичну основу, затверджену проектну документацію до початку відповідних робіт, дозвіл або декларацію на право виконання будівельних робіт та будівельний майданчик.

4.Стягнути з Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд міста Києва» (01014, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 6 код ЄДРПОУ 7) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-БУД-ТРЕЙД» (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 18, офіс 325, ) судовий збір в розмірі 3 842 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві грн.).

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24 вересня 2019р.

Суддя М.В. Данилова