ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.09.2019 Справа № 905/1433/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., при секретарі судового засідання Турко А.В., розглянувши справу

за позовом: Приватного підприємства «Глобус-Транс», м. Луцьк, Волинська область

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Васильконова Віталія Олександровича, м.Курахове, Донецька область

про стягнення заборгованості за договором перевезення автомобільним транспортом у розмірі 28956,05грн

Представники учасників справи:

від позивача: представник не з`явився

від відповідача: представник не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне підприємство «Глобус-Транс», м. Луцьк, Волинська область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця Васильконова Віталія Олександровича, м.Курахове, Донецька область, про стягнення заборгованості у розмірі 28956,05грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань в частині повної оплати здійсненого позивачем перевезення згідно з заявками на перевезення автомобільним транспортом №19/02-1Р від 20.02.2019 та №01/02-1Р від 04.03.2019.

Приймаючи позовну заяву до розгляду та відкриваючи провадження у справі, суд, виходячи з вимог ч.3 ст.12, ч.1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про розгляд даної справи як малозначної в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Висновок щодо визначення даної справи як малозначної зроблений судом з огляду на приписи п.1 ч.5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для цілей цього Кодексу визначені як малозначні.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 08.08.2019; судове засідання призначене на 28.08.2019 з подальшим оголошенням перерви до 18.09.2019.

У судові засідання позивач представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника.

Відповідач у судові засідання не з`явився, відзиву на позов не надав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Виходячи з того, що під час розгляду справи судом було створено необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті в даному судовому засіданні.

Враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, згідно зі ст.178 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів позову, 19.02.2019 та 01.03.2019 між Приватним підприємством «Глобус-Транс» (перевізник) та Фізичною особою-підприємцем Васильконовим Віталієм Олександровичем (замовник, експедитор) підписані заявки на перевезення автомобільним транспортом №19/02-1Р та №01/03-1Р відповідно.

За умовами заявки №19/02-1Р перевізник зобов`язався надати замовнику (експедитору) автотранспортні послуги на перевезення вантажу, дата завантаження 20.02.2019 за маршрутом Бровари (Україна) - Київ (Україна) - Вільнюс (Литва), строк доставки 22-23.02.2019. Відповідно до заявки №19/02-1Р вартість перевезення (сума фрахту) складає 550 євро по курсу НБУ на день розвантаження. У заявці узгоджено порядок розрахунків, а саме: безготівковий розрахунок по отриманню оригіналів документів.

За умовами заявки №01/03-1Р перевізник зобов`язався надати замовнику (експедитору) автотранспортні послуги на перевезення вантажу, дата завантаження 04.03.2019 за маршрутом Бровари (Україна) - Київ (Україна) - Вільнюс (Литва), строк доставки 06-07.03.2019. Відповідно до заявки №01/03-1Р вартість перевезення (сума фрахту) складає 400 євро по курсу НБУ на день розвантаження. У заявці узгоджено порядок розрахунків, а саме: безготівковий розрахунок по отриманню оригіналів документів до 10днів.

На виконання умов заявки №19/02-1Р позивачем здійснено перевезення вантажу автомобільним транспортом, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR А№026352. Доказів наявності у відповідача претензій щодо якості та строків надання послуг матеріали справи не містять. Як зазначає позивач, датою розвантаження товару за заявкою №19/02-1Р є 25.02.2019, курс НБУ 3059,7106грн/100 євро.

На виконання умов заявки №01/03-1Р позивачем здійснено перевезення вантажу автомобільним транспортом, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR А№026359. Доказів наявності у відповідача претензій щодо об`єму, якості та строків надання послуг матеріали справи не містять. Як зазначає позивач, датою розвантаження товару за заявкою №01/03-1Р є 06.03.2019, курс НБУ 3031.9096грн/100 євро.

У зв`язку з наданням позивачем послуг з перевезення вантажу за умовами заявки №19/02-1Р та заявки №01/03-1Р позивачем були складені та підписані акти надання послуг №382 від 25.02.2019 на суму 16828,41грн та №522 від 06.03.2019 на суму 12127,64грн; виставлено рахунки-фактури №382 від 25.02.2019 на суму 16828,41грн та №522 від 06.03.2019 на суму 12127,64грн відповідно. 12.03.2019 та 28.03.2019 відповідачу були направлені оригінали документів для оплати (міжнародні товарно-транспортні накладні CMR, акти надання послуг, рахунки-фактури на оплату, податкові накладні), що підтверджується експрес-накладними ТОВ «Нова Пошта» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Необхідні для оплати документи відповідач отримав 03.04.2019, на підтвердження чого позивач надав роздруківку із сайту ТОВ «Нова Пошта» про відстеження пересилання поштових відправлень. Відповідачем оплати наданих послуг здійснено не було, акти надання послуг не підписано.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача із претензією №15204 від 20.05.2019 з проханням перерахувати кошти у розмірі 28956,05грн за надані послуги у 3-денний термін з дня отримання претензії, докази направлення та отримання містяться у матеріалах справи, відповіді на вказану претензію відповідач не надав, послуги не оплатив.

Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 28956,05грн. Розглядаючи позов суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пункт 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Як встановлено судом, на підставі укладених сторонами заявок №19/02-1Р та №01/03-1Р позивач (перевізник) зобов`язався надати замовнику автотранспортні послуги на перевезення вантажу, а відповідач прийняв на себе зобов`язання у встановлені в заявках строки сплатити за надані послуги з перевезення відповідну плату.

Зі змісту заявок №19/02-1Р та №01/03-1Р вбачається наявність всіх істотних умов договорів перевезення. Таким чином, заявки №19/02-1Р та №01/03-1Р є юридичними фактами, з якими п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України пов`язує виникнення між сторонами цивільних прав та обов`язків з надання послуг з міжнародного перевезення вантажу.

Статтею 908 Цивільного кодексу України встановлено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956, м.Женева (Швейцарія), ратифікованою Законом України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів Україною» від 01.08.2006, ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін. Для цілей цієї Конвенції «транспортний засіб» означає автомобілі, автопоїзди, причепи і напівпричепи як це визначено в статті 4 Конвенції про дорожній рух від 19 вересня 1949 року.

За приписами ст.ст.4, 9 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, яка є первинним доказом укладання договору перевезення, і є підтвердженням прийняття вантажу перевізником.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем належним чином виконано зобов`язання за заявками №19/02-1Р та №01/03-1Р та здійснено погоджене сторонами міжнародне перевезення згідно з міжнародними товарно-транспортними накладними CMR А№026352 та А№026359 з відмітками митного контролю; вантаж було отримано замовником, що підтверджується печаткою вантажоодержувача - UAB «Tomvesta» у вказаних міжнародних товарно-транспортних накладних CMR. Вказані обставини відповідачем не спростовані.

За вимогами ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно із ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, положення чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті та визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті.

Як визначено умовами заявки №19/02-1Р вартість наданих послуг з перевезення вантажу (сума фрахту) становить 550 євро по курсу НБУ на день розвантаження (курс НБУ євро на день розвантаження становить 3059,7106 за 100 євро), таким чином, вартість послуг з перевезення вантажу на день розвантаження становить 16828,41грн; за умовами заявки №01/03-1Р - вартість наданих послуг з перевезення вантажу (сума фрахту) становить 400 євро по курсу НБУ на день розвантаження (курс НБУ євро на день розвантаження становить 3031.9096 за 100 євро), таким чином, вартість послуг з перевезення вантажу на день розвантаження становить 12127,64грн.

Для оплати послуг з перевезення позивачем було складено рахунки-фактури №382 від 25.02.2019 на суму 16828,41грн та №522 від 06.03.2019 на суму 12127,64грн.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Обставини справи свідчать про те, що позивачем 12.03.2019 та 28.03.2019 відповідачу за адресою, вказаною в заявках на перевезення, були направлені оригінали документів для оплати (міжнародні товарно-транспортні накладні CMR, акти надання послуг, рахунки-фактури на оплату, податкові накладні), що підтверджується експрес-накладними ТОВ «Нова Пошта» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 . Необхідні для оплати документи відповідач отримав 03.04.2019, у підтвердження чого свідчить надана позивачем роздруківка із сайту ТОВ «Нова Пошта» про відстеження пересилання поштових відправлень.

Між тим, доказів здійснення відповідачем розрахунку за надані позивачем послуги з перевезення автомобільним транспортом вантажу за заявками №19/02-1Р та №01/03-1Р матеріали справи не містять. Внаслідок несплати за надані позивачем послуги з перевезення у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 28956,05грн, наявність якої відповідачем не спростовано.

При цьому, невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих послуг з перевезення є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України. З огляду на невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати за надані послуги з перевезення у строки, встановлені заявками №19/02-1Р та №01/03-1Р, суд дійшов висновку, що відповідач згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

З огляду на таке, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 28956,05грн, отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи задоволення позовних вимог, за приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства «Глобус-Транс», м. Луцьк, Волинська область, до Фізичної особи-підприємця Васильконова Віталія Олександровича, м.Курахове, Донецька область, про стягнення заборгованості за договором перевезення автомобільним транспортом у розмірі 28956,05грн задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Васильконова Віталія Олександровича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного підприємства «Глобус-Транс» (43020, Волинська область, м. Луцьк, вул. Захарова, 7В, ) заборгованість у сумі 28956,05грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 18.09.2019 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.09.2019.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова