ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/551/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Багай Н. О., Дроботової Т. Б.,

секретар судового засідання - Савінкова Ю. Б.,

за участю представників:

позивача - Іванов О.В. ,

відповідача - Купенко М.Ю., Муравйов О.В. (адвокат),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Гаражного кооперативу "Барвінок"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 (судді: Скрипка І. М, Тищенко А. І., Михальська Ю.Б.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 (суддя Босий В. П.)

за позовом Обслуговуючого кооперативу "Індивідуальних забудовників "Новосел"

до Гаражного кооперативу "Барвінок"

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст і підстави позовних вимог

1.1. У січні 2018 року Обслуговуючий кооператив "Індивідуальних забудовників "Новосел" (далі - ОК "Індивідуальних забудовників "Новосел") звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Гаражного кооперативу "Барвінок" (надалі - ГК "Барвінок") про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення капітальної нежитлової споруди, проїзд з асфальтовим покриттям і обмежуючим бордюрним камінням, та приведення земельної ділянки у первісний стан.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані незаконними діями ГК "Барвінок", які перешкоджають ОК "Індивідуальних забудовників "Новосел" у здійсненні його права на користування належної йому на праві власності земельною ділянкою.

Зокрема ОК "Індивідуальних забудовників "Новосел" вказує, що під час виконання робіт з відновлення частини межі своєї земельної ділянки була виявлена капітальна споруда та проїзд з асфальтовим покриттям і обмежуючим бордюрним камінням, які знаходяться на стадії будівництва; такий проїзд організовано від воріт сусіднього землекористувача - ГК "Барвінок"; загальна площа землеволодіння.

За твердженнями позивача, будівництво споруди та проїзду до воріт відповідача відбувалося без погодження з позивачем як власником земельної ділянки, що свідчить про порушення відповідачем його права власності.

1.3. ГК "Барвінок" надав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, оскільки зведений ним об`єкт розташований на земельній ділянці, яка не належить позивачу.

2. Короткий зміст судових рішень у справі

2.1. Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.05.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 у справі №910/551/18, позов задоволено. Зобов`язано ГК "Барвінок" усунути перешкоди у користуванні ОК "Індивідуальних забудовників "Новосел" земельною ділянкою шляхом знесення капітальної нежитлової споруди - проїзд з асфальтовим покриттям і обмежуючим бордюрним камінням та привести земельну ділянку у первісний стан.

2.2. Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний господарський суд, обґрунтовано тим, що ОК "Індивідуальних забудовників "Новосел" доведено факт вчинення ГК "Барвінок" перешкод у користуванні позивачем належною йому на праві власності земельною ділянкою. При цьому судом було враховано, що такий спосіб захисту не може призвести до порушень права відповідача, як власника спірної споруди, оскільки станом на момент рішення у цій справі така споруда не введена в експлуатацію та жодних прав на неї не зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

3. Короткий зміст вимог, викладених у касаційній скарзі

3.1. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій ГК «Барвінок» у касаційній скарзі просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 і рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2018 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

3.2. Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суди прийняли рішення, неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи. Зокрема заявник зазначає, що поза увагою господарських судів залишилися умови надання позивачеві у власність спірної земельної ділянки, викладені в рішенні Київської міської ради від 23.04.2009 №450/1506, якими позивача зобов`язано забезпечити під`їзд до об`єктів та земельних ділянок інших землекористувачів. При цьому дорога, яку зобов`язано знести, була побудована ще в 1997 році, тобто існувала до моменту виникнення у позивача прав на земельну ділянку та її існування є обов`язковим для забезпечення потреб членів кооперативу "Барвінок".

3.4. Обслуговуючий кооператив "Індивідуальних забудовників "Новосел" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій залишити без змін, наголошуючи на правомірності висновків господарських судів і безпідставності доводів, викладених у касаційній скарзі.

4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду

4.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача відповідача, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

4.2. Суди попередніх інстанцій установили, що рішенням Київської міської ради від 23.04.2009 №450/1506 передано ОК "Індивідуальних забудовників "Новосел" у власність земельну ділянку загальною площею 29,36 га між вул. Новомостицькою та вул. Замковецькою у Подільському районі міста Києва , в тому числі:

- ділянку №1 площею 9,984 га - за рахунок земель, переданих відповідно до рішення Київської міської ради від 15.03.2007 №290/951 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Укрспецторг" земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з соціально-побутовою інфраструктурою на вул. Замковецькій, 94-102 у Подільському районі м. Києва", право користування якої посвідчено договором оренди земельної ділянки від 09.02.2008 №85-6-00385;

- ділянку №2 площею 9,804 га - за рахунок земель, переданих відповідно до рішення Київської міської ради від 15.03.2007 №298/959 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Столиця" земельної ділянки для будівництва багатопрофільного житлового комплексу з торгово-соціальною інфраструктурою між вул. Новомостицькою та вул. Замковецькою у Подільському районі м. Києва", право користування якою посвідчено договором оренди земельної ділянки від 09.02.2008 №85-6-00386;

- ділянку №3 площею 9,568 га - за рахунок земель, переданих відповідно до рішення Київської міської ради від15.03.2007 №284/945 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "НОВЕ МІСТО" земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з соціально-побутовою інфраструктурою між вул. Новомостицькою та вул. Замковецькою у Подільському районі м. Києва", право користування якою посвідчено договором оренди земельної ділянки від 09.02.2008 №85-6-00387.

4.3. На підставі вказаного рішення позивачу видано державний акт серії ЯЖ№931249 від 25.05.2010 на право власності на земельну ділянку площею 10,0359 га з цільовим призначенням - для житлового будівництва, що знаходиться між вул. Новомостицькою та вул. Замковецькою у Подільському районі міста Києва.

4.4. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.01.2018 №109881324, право власності на вказану земельну ділянку було зареєстроване за позивачем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.04.2016 індексний номер 29345834.

4.5. Отже, спір у цій справі виник у зв`язку з неправомірним, на думку ОК "Індивідуальних забудовників "Новосел", будівництвом ГК "Барвінок" нежилої споруди на земельні ділянці, яка належить позивачу на праві власності.

4.6. Відповідно до частини першої статті 316, частини першої статті 317 та частини першої статті 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

4.7. Згідно із частиною другою статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

4.8. За приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

4.9. Згідно із частиною першою статті 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

4.10. Водночас за змістом статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

4.11. У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

4.12. Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

4.13. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

4.14. Господарські суди, урахувавши наведені положення законодавства, дослідивши обставини та зібрані у справі докази, установили, що ОК "Індивідуальних забудовників "Новосел" у встановленому законодавством порядку набув та зареєстрував право власності на земельну з цільовим призначенням - для житлового будівництва, що знаходиться між вул. Новомостицькою та вул. Замковецькою у Подільському районі міста Києва. Під час виконання робіт із відновлення в натурі (на місцевості) межі спірної земельної ділянки, в північній частині землеволодіння позивачем була виявлена капітальна споруда та проїзд з асфальтовим покриттям і обмежуючим бордюрним камінням, які знаходяться на стадії будівництва. ГК "Барвінок" не заперечував проти того факту, що будівництво капітальної споруди та проїзду здійснюється саме ним без правових підстав.

4.15. Матеріали справи не містять і судами не встановлено, що відповідачем оскаржувались будь-які дії позивача пов`язані із набуттям прав на спірну земельну ділянку з будь-яких міркувань в тому числі щодо обмеження права користування власним майном та під`їзними шляхами.

4.16. Суди першої та апеляційної інстанцій визнали доведеною протиправність поведінки відповідача, тобто вчинення ним дій, спрямованих на порушення прав позивача, та дійшли до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

4.17. Інші доводи, викладені у касаційній скарзі заявника, не спростовують висновків господарських судів та стосуються лише переоцінки обставин справи, тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.2. Частиною другою статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

5.3. Згідно зі статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.4. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.5. Відповідно до частини першої статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.6. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що судові рішення у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.

5.7. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послалися суди як на підставу для відмови у позові, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржених у справі постанови суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції не вбачається.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Гаражного кооперативу "Барвінок" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 та рішення Господарського суду м. Києва від 21.05.2018 у справі №910/551/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Зуєв

Судді Н. О. Багай

Т. Б. Дроботова