ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 року м.Дніпро Справа № 904/5627/18

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Кузнецової І.Л., Дарміна М.О.

секретар судового засідання Грачов А.С.

Представники сторін:

від позивача: Зайцева О. М., довіреність №52-16/150 від 20.12.2018 р., адвокат;

від відповідача: Ольховська А. М., довіреність № б/н , представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 року ( суддя Євстигнеєва Н.М.) у справі № 904/5627/18

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання укладеною додаткову угоду до договору №01051 оренди земельної ділянки від 07.02.2012

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся до Криворізької міської ради із позовом про визнання укладеною додаткову угоду до договору №01051 оренди земельної ділянки від 07.02.2012 у запропонованій позивачем редакції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 року у справі №904/5627/18 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат до Криворізької міської ради про внесення змін до договору оренди земельної ділянки - задоволено у повному обсязі.

Суд визнав укладеною додаткову угоду №2 до договору №01051 оренди земельної ділянки від 07.02.2012 між Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" та Криворізькою міською радою у запропонованій позивачем редакції.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач - Криворізька міська рада звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування обставин справи, недоведеність обставин, які господарський суд визнав встановленими, просив рішення господарського суду скасувати, та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції

зроблено помилковий висновок про те, що орендована земельна ділянка була надана позивачу для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, оскільки спірна земельна ділянка була надана для розміщення Правобережного відвалу (рекультивована ділянка), яка знаходиться у Інгулецькому районі м.Кривого Рогу; не надано належної оцінки викладеним обставинам, котрі підтверджують протиправність вимог позивача про внесення змін до укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки в частині розрахунку орендної плати, що призвело до неправильного вирішення існуючого спору між сторонами.

Апелянт також посилається на те, що судом першої інстанцій без наведення відповідного обґрунтування своїх висновків, посилаючись лише на імперативність приписів Податкового кодексу України, вказує на наявність достатніх підстав для внесення змін до договору оренди земельної ділянки, тим самим порушуючи імперативну норму ст. 288 ПК України, що в свою чергу обумовило невідповідність оскаржуваного судового рішення принципам законності та обґрунтованості.

При цьому, судом жодним чином не мотивовано, з яких підстав він дійшов висновку про можливість застосування до орендних правовідносин Криворізької міської ради та ПАТ «ПІВДГЗК», котрі регулюються імперативними приписами ст. 288 ПК України, положень п. 284.4 ст. 284 ПК України, котрими визначаються саме особливості оподаткування платою за землю у виді земельного податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу.

Крім того, позивачем не доведено, що орендована ним земельна ділянка площею 68,6907 га, земельна ділянка, зазначена у спеціальному дозволі, площею 400 га, та земельна ділянка, зазначена в акті про надання гірничого відводу, площею 837,0 га, якимось чином співвідносяться між собою. Також не доведено, що орендована земельна ділянка знаходиться в межах гірничого відводу.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про використання спірної земельної ділянки позивачем саме з метою видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, обґрунтовані наданими в якості доказів спеціальним дозволом на користування надрами та актом про надання гірничого відводу, не можна вважати такими, що зроблені на підставі належних засобів доказування в розумінні процесуального закону.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду та відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Криворізької міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 року у справі № 904/5627/18, розгляд призначено на 19.09.2019 колегією суддів у складі: головуючий суддя -Березкіна О.В. (доповідач); судді : Кузнецова І.Л., Дармін М.О.

Позивачем - публічним акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні 19.09.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 07.02.2012 між Криворізькою міською радою (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (орендар) укладено договір №01051 оренди земельної ділянки.

Відповідно до п.1. договору Орендодавець на підставі рішення міської ради від 29.12.2011 №874 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення Правобережного відвалу (рекультивована ділянка), яка знаходиться в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу.

В оренду передається земельна ділянка площею 68,6907га (п.2. договору). Кадастровий номер земельної ділянки :05:059:0010 (п.4 договору). Нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 52548385,5грн. (п.4.1. договору).

Згідно п.6. договору, Договір укладено терміном на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар, у разі належного виконання обов`язків відповідно до умов договору, має переважно право на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар зобов`язаний повідомити орендодавця про намір поновити договір оренди земельної ділянки за два місяця (але не пізніше ніж за місяць) до спливу строку договору оренди, додавши до листа-повідомлення проект додаткової угоди. Поновлення договору здійснюється на підставі ухваленого орендодавцем відповідного рішення.

Пунктом 7 Договору (в редакції Додаткової угоди від 02.10.2014 до вказаного Договору (далі - додаткова угода, а.с.31-32), сторонами узгоджено, що річна орендна плата вноситься Орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України, з урахуванням рішення Криворізької міської ради від 26.06.2013 №2088 "Про ставки податку за земельні ділянки на території Кривого Рогу".

Плата вноситься орендарем на рахунок №0023 управління Державної казначейської служби України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області.

Згідно пункту 9 договору орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою. Строки платежу не є сталими і можуть змінюватися відповідно до вимог чинного законодавства України.

Розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог діючого законодавства. Орендар самостійно зобов`язується щорічно відповідно до інформації Держкомзему про коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки. Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору (п.10.договору).

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженою Кабінетом Міністрів формою, що заповнюється під час укладання або зміни договору чи продовження його дії (п.7 договору).

За пунктом 12 договору розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього Договору у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджується документами;

- в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором.

Актом приймання-передачі земельної ділянки (а.с 29) орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення площею 68,6907 га для розміщення Правобережного відвалу (рекультивована ділянка) в Інгулецькому районі міста.

Звертаючись до Криворізької міської ради із позовом про визнання укладеною додаткову угоду до договору №01051 оренди земельної ділянки від 07.02.2012, позивач - Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» посилався на необхідність приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства України, зокрема податкового, та укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди, від укладення якої ухиляється відповідач.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, господарський суд першої інстанції виходив з того, що договором та законом передбачена можливість зміни розміру орендної плати, при тому, що плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, а тому запроваджені Законом України від 07.12.2017 року № 2245-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", зміни (зменшення розміру такої плати), передбачені пунктом 50 якого визначено, що статтю 284 ПК України доповнено пунктом 284.4 такого змісту: "284.4. Плата за землю за земельні ділянки, надані для залізниць у межах смуг відведення, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу", є підставою для внесення відповідних змін до договорів оренди землі. Доводи відповідача з посиланням на недоведення факту використання наданої позивачу в оренду земельної ділянки, безпосередньо для здійснення видобутку корисних копалин, спростовуються наданими у справу доказами, зокрема, змістом договору оренди земельної ділянки №01051 від 07.02.2012, згідно якого, земельна ділянка надана позивачу безпосередньо для розміщення Правобережного відвалу, тобто, під розміщення відкритої гірничої виробітки, призначеної для розробки та видобутку корисних копалин, а також, наданим у справу спеціальним дозволом на користування надрами та актом про надання гірничого відводу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Обґрунтовуючи необхідність внесення змін до умов спірного договору оренди земельної ділянки, Позивач посилається на зміни в законодавстві, а саме доповнення статті 284 ПК України пунктом 284.4, який визначає розмір орендної плати за користування землею для гірничодобувних підприємств, зокрема, встановлює спеціальну ставку плати за земельні ділянки, надані для видобування корисних копалин та розробку родовищ корисних копалин.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним, Податковим та Цивільним кодексами України, іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо зазначено про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ст. 6 Цивільного кодексу України).

Відповідно до змісту статей 759 та 762 Цивільного кодексу України, законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору найму (оренди), і договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно ст. 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форми платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди.

Зміна умов договору оренди здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається в судовому порядку (ст. 30 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до частини другої статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 Цивільного кодексу України).

Отже, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість внесення змін до договору, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Як вбачається з матеріалів справи основною діяльністю позивача є видобування кварцитів залізистих магнетитових та кварцитів залізистих окіслених. З цією метою позивач орендує земельні ділянки, на яких розміщені об`єкти нерухомості, які безпосередньо задіяні в процесі видобування корисних копалин у вигляді залізної руди. Вказані обставини підтверджуються Спеціальним дозволом на користування надрами з є видобування кварцитів залізистих магнетитових та кварцитів залізистих окіслених та Актом про надання гірничого відводу.

01.01.2018 року набув чинності Закон України від 07.12.2017 року № 2245-VІІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році".

Пунктом 50 названого Закону, статтю 284 ПК України доповнено пунктом 284.4 такого змісту: " 284.4. Плата за землю за земельні ділянки, надані для залізниць у межах смуг відведення, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу".

Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 30.12.2015, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м. Кривий Ріг, Інгулецький район, яка знаходиться у користуванні позивача (кадастровий номер :05:059:0010) становить 79399580,13 грн. (а.с.41).

В силу п. 289.1 ст. 289 ПК України управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 ПК України, на своєму офіційному сайті (http://1апd.gоу.uа) публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, згідно яких для земель несільськогосподарського призначення вони становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік -1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433, 2016 рік - 1,06, 2017 рік - 1,0.

Держгеокадастр не пізніше 15 січня поточного року інформує Державну фіскальну службу України і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до Витягу управління Держгеокадастру у Криворізькому районі від 30.12.2015, з урахуванням коефіцієнтів індексації за 2016 рік - 1,06, 2017 рік - 1,00 (79399580,13грн. х 1,433х 1,06х 1,00), нормативно грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2018 складає 120 606 374,23 грн.

Річний розмір орендної плати складає 753 789,84грн.

Враховуючи, що має місце зміна законодавства щодо визначення розміру орендної плати за користування землею, а саме, що плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про внесення змін до пункту 4.1. договору оренди земельної ділянки щодо визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2018 в розмірі 120 606 374,23грн., внесення змін в п. 7 договору в частині зміни розміру річної орендної плати за користування земельною ділянкою та встановлення її в розмірі 753 789,84грн.

Частиною 3 статті 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Колегія суддів не погоджується з доводами відповідача щодо того, що приписи пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України, які встановлюють пільги щодо плати за землю відповідної категорії, не розповсюджуються на орендарів земель комунальної власності, оскільки останні є платниками плати за землю у формі орендної плати, а зазначені вище норми Податкового кодексу встановлені для платників земельного податку, якими є власники або постійні користувачі земельних ділянок.

Стаття 284 Податкового кодексу України регулює особливості оподаткування платою за землю. Поняття "плати за землю" наведено у підпункті 147 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якої платою за землю є обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Тобто, поняття плати за землю має подвійну правову природу, оскільки, з одного боку, є передбаченим договором оренди землі платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, з іншого - є однією з форм плати за землю як загальнодержавного податку нарівні із земельним податком.

Таким чином, положення пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України встановлюють розмір плати за землю відповідної категорії у вигляді орендної плати, що має наслідком внесення відповідних змін у договірні відносини сторін щодо оренди земельних ділянок визначених категорій. Імперативні приписи Податкового кодексу України мають пріоритет в частині визначення розміру орендної плати.

Враховуючи вищенаведене, прийняття змін до Податкового кодексу України в частині розрахунку плати за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин є підставою для внесення відповідних змін в умови укладеного між сторонами договору оренди землі з огляду на імперативність приписів вказаного кодексу.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій в постанові від 10.04.2019 р. у справі № 904/3714/18.

Доводи апелянта про те, що позивачем не доведено, що спірна земельна ділянка використовувалась саме з метою добування корисних копалин, що орендована ним земельна ділянка площею 68,6907 га, земельна ділянка, зазначена у спеціальному дозволі, площею 400 га, та земельна ділянка, зазначена в акті про надання гірничого відводу, площею 837,0 га, якимось чином співвідносяться між собою, що орендована земельна ділянка знаходиться в межах гірничого відводу, є неспроможними з огляду на наступне.

Публічне акціонерне товариство "ПІВДГЗК" є гірничодобувним підприємством основним видом господарської діяльності якого є добувна промисловість 11.01 - код розділу КВЕД 07,09.

Відповідно до ст. 24 Гірничого Закону України гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати: спеціальний дозвіл на користування надрами; акт про надання гірничого відводу (крім користувачів нафтогазоносними надрами); технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку; геолого-маркшейдерську, технічну та обліково-контрольну документацію (календарні плани розвитку гірничих робіт, проекти, паспорти, схеми).

Стаття 18 Кодексу України про надра передбачає, що надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України.

Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів.

З метою здійснення господарської діяльності з видобування залізних руд, ПАТ "ПІВДГЗК" 29 липня 1996 року отримано спеціальний дозвіл на користування надрами №585 (мета: видобування кварцитів залізистих магнетитових та кварцитів залізистих окислених, назва родовища Скелеватське-Магнетитове; строк дії дозволу продовжено до 29.07.2036), а також акт про надання гірничого відводу (додаються).

Так, земельна ділянка, яка надана відповідачем в оренду ПАТ "ПІВДГЗК" використовується останнім з метою видобування корисних копалин, а саме для розміщення Правобережного відвалу. Відвал - гірничо-технічна споруда, яка призначена для тимчасового або постійного розміщення розкривних порід, некондиційної мінеральної сировини (Наказ Міністерства промислової політики України від 17 серпня 2004 року №412 "Про затвердження Положення про проектування внутрішнього відвалоутворення та складування відходів виробництва в залізорудних і флюсових кар`єрах"). Технологічний процес видобування корисних копалин не обмежується лише вилученням корисних копалин, роботі з безпосереднього видобування корисних копалин передують інші гірничі роботи, в тому числі гірничорозвідувальні (експлуатаційна розвідка).

Підпункт 14.1.51 п.14.1. ст.14 ПК України передбачає, що добування корисних копалин - сукупність технологічних операцій з вилучення, у тому числі з покладів дна водойм, та переміщення, у тому числі тимчасове зберігання, на поверхню частини надр (гірничих порід, рудної сировини тощо), що вміщує корисні копалини.

Відповідно до ст.66 Земельного кодексу України до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під`їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд. Землі промисловості можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Розміри земельних ділянок, що надаються для зазначених цілей, визначаються відповідно до затверджених в установленому порядку державних норм і проектної документації, а відведення земельних ділянок здійснюється з урахуванням черговості їх освоєння.

Надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим відповідним робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки.

Місцеві ради при наданні земельної ділянки для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення одночасно надають у користування і надра.

Відповідно до ст. 1 Гірничого закону України гірничі роботи - це комплекс робіт із проведення, кріплення та підтримки гірничих виробок і виймання гірничих порід в умовах порушення природної рівноваги, можливості прояву небезпечних і шкідливих виробничих факторів. Класифікація цих робіт наводиться в наказі Міністерства промислової політики України "Про затвердження Положення про проектування гірничодобувних підприємств України та визначення запасів корисних копалин за ступенем підготовленості до видобування" від 07.05.2004 № 221 (далі - Положення).

Пунктом 2.26 вказаного Положення зазначено, що система розробки родовищ - це визначений порядок виконання гірничо-підготовчих, нарізних, розкривних і видобувних робіт.

Корисні копалини-природні мінеральні речовини, які можуть використовуватися безпосередньо або після їх обробки (п.2.16 Положення).

Тобто, вилучені з надр корисні копалини (мінеральна сировина) можуть використовуватися безпосередньо (наприклад, деякі загальнопоширені корисні копалини, які не потребують вилучення їх із надр, оскільки вони фактично знаходяться на поверхні землі) або після їх обробки.

Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» спеціалізується на видобутку та переробці залізистих кварцитів Скелеватського родовища. Технологія переробки на Публічному акціонерному товаристві «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» включає: видобуток гірничої маси (відкритим способом) з вологістю 1,0% та доставку її на збагачувальну фабрику; крупне, середнє та дрібне дроблення; подрібнення гірничої маси мокрим способом до розкриття мінералів; розділення подрібненого продукту мокрим способом на концентрат і хвости/вскришні породи за допомогою магнітної сепарації; відвантаження концентратів і складування хвостів/вскришних порід. Таким чином, кінцевим процесом гірничого виробництва Позивача є отримання концентратів, що за якісними характеристиками відповідають вимогам установлених законодавством стандартів, та відходів (хвостів/вскришних порід).

При цьому, площа земельної ділянки наданої для видобування корисних копален та площа ділянки надр, є пов`язаними між собою, проте не є тотожніми, і тому не можуть співпадати між собою, оскільки землі, надані для користування надрами, не утворюють єдиного земельного масиву, а розташовані в різних частинах земельного фонду.

Доказів, які спростовують використання спірної земельної ділянки з іншою метою, ніж за цільовим призначенням - відповідачем не надано.

Враховуючи вищезазначене, надана в оренду земельна ділянка відповідно до Договору оренди №01051 від 07.02.2012 використовується Публічним акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, про що зазначено і у п. 284.4 ст. 284 ПК України.

Отже, враховуючи обставини даної справи та наведені вище норми права, апеляційний суд приходить до висновку, що ПАТ "Південий гірничо-забагчувальний комбінат" є гірничодобувним підприємством і має право на визначення розміру орендної плати відповідно до п. 284.4 ст. 284 Податкового кодексу. Тому наявні підстави для внесення відповідних змін в умови укладеного між сторонами договору оренди землі з огляду на імперативність приписів вказаного Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що умови додаткової угоди, запропоновані позивачем, до договору оренди земельної ділянки №01051 від 07.02.2012р. відповідають приписам п. п. 274.1 ст. 274, 284.4 ст. 284 та 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України.

Інші доводи є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Витрати за подання апеляційної скарги покладаються відповідача.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області- залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 року у справі № 904/5627/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 23.09.2019року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя І.Л.Кузнецова

Суддя М.О.Дармін