СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2019 р. Справа № 922/3695/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М. , суддя Хачатрян В.С. ,

за участю секретаря судового засідання Стойки В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Ріпка В.О., керівник за наказом,

від відповідача: Чижиченко Р.В., адвокат за дов,

від відповідача: Авсетисян М.Ю., особисто за паспортом,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача за вх. №2277 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від "03" липня 2019 р. (повний текст складено 05.07.2019, суддя Присяжнюк О.О.) у справі № 922/3695/18

за позовом Приватного підприємства "Торгівельні ряди", смт.Кегичівка, Харківський район, Харківська область,

до Фізичної особи - підприємця Аветисяна Мурада Юрійовича, смт. Кегичівка, Харківський район, Харківська область,

про стягнення 175 461, 00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Торгівельні ряди" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Аветисян Мурада Юрійовича про стягнення з відповідача 175461,0грн., з яких: 80 000,0грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди, інфляційних витрат в сумі 13626,0грн., 3% річних в сумі 3308,0грн., пені в сумі 3527,0грн., неустойки в сумі 75 000,000 грн. нарахованої на підставі ст.785 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3695/18; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду від 13.03.2019 року, позовні вимоги Приватного підприємства "Торгівельні ряди" залишено без розгляду.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що господарським судом Харківської області було порушено норми матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу від 13.03.2019 в даній справі та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 року, апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгівельні ряди" задоволено. Ухвалу господарського суду Харківської області від 13.03.2019 у справі №922/3695/18 скасовано. Справу №922/3695/18 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду від 27.05.2019 року, прийнято справу № 922/3695/18 до розгляду.

Господарським судом Харківської області 03.07.2019 р. у справі № 922/3695/18 прийнято рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Аветисяна Мурада Юрійовича на користь Приватного підприємства "Торгівельні ряди" (64003, Харківська область, Кегичівський район, смт. Кегичівка, вул. Миру, буд. 57; ) - неустойку в розмірі 75000,00 грн.; витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 125, 04 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог в частині їх задоволення. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що договори оренди торговельного місця припинили свою дію, і, як наслідок, у відповідача виник обов`язок повернути орендоване майно позивачу. Оскільки зазначений обов`язок не було виконано, то позивач правомірне просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі подвійної орендної плати.

Не погодившись з прийнятим рішенням фізична особа-підприємець Аветисян Мурад Юрийовича звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Наполягає, що договори оренди торговельного місця є продовженими, оскільки протягом одного місяця після його закінчення орендодавець не висловив свого заперечення щодо його продовження, а тому у нього відсутній обов`язок повертати орендоване майно. Вважає, що договори оренди є договорами користування земельною ділянкою. Крім того наполягає, що судом першої інстанції не було застосовано строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки, який, на його думку, складає один рік.

28.08.2019 р. від позивача по справі на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилається, що неустойка, передбачена частиною 2 ст.785 ЦК України, є особливим видом майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка полягає у сплаті наймачем який не виконує обов`язку з повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення, а тому річний строк позовної давності не застосовується. Наполягає, що предметом Договору найму (оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП «Торгівельні ряди» від 15.06.2015 р. є торговельне місце на ринку, а не земельна ділянка. Торговельні місця та Договори оренди торговельного місця не підлягають та не підлягали державній реєстрації, оскільки ч.1 ст.210 ЦК України передбачає державну реєстрацію лише у випадках, встановлених законом. Чинним законодавством не передбачено державної реєстрації як торговельних місць так і договорів їхньої оренди.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця Аветисяна Мурада Юрийовича на рішення господарського суду Харківської області від 03.07.2019 р. у справі № 922/3695/18.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 р. розгляд справи призначено на 10.09.2019 р.

В судовому засіданні, яке відбулося 10.09.2019 р. оголошувалася перерва до 19.09.2019 р.

12.09.2019 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від відповідача по справі надійшли письмові пояснення в яких, відповідач стверджує, що предметом договору оренди є земельна ділянка.

17.09.2019 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшли заперечення на письмові пояснення відповідача від 12.09.2019 р., в яких позивач наголошує, що відповідач безпідставно змінив підстави апеляційної скарги та свою позицію по справі. Вважає, це порушенням норм процесуального права.

В судових засіданнях, представники відповідача підтримали свою вимогу, викладену у апеляційній скарзі.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив рішення по справі залишити без змін.

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, письмові пояснення відповідача та заперечення на письмові пояснення, які надав позивач, заслухавши представників сторін, які з`явилися у судове засідання, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи нижчевикладене.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

15.06.2015 між Приватним підприємством "Торгівельні ряди" (позивач) та Фізичною особою - підприємцем Аветисян Мурадом Юрійовичем (відповідач) було укладено Договори найму (оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП "Торгівельні ряди" за № 7 та за № 26, згідно п. 1.1. яких позивач, як наймодавець, передав, а відповідач, як наймач, прийняв у тимчасове платне користування торговельне місце у вигляді ділянки із твердим покриттям (далі - об`єкт найму), яке розташоване на ринку ПП "Торгівельні ряди" за адресом: 64003, вул. Миру, 30, смт Кегичівка Харківської області.

Загальна площа об`єкту найму становить 10 кв.м. ділянки з твердим покриттям (п. 1.2. договорів).

Згідно п. 1.3. договорів, торгівельне місце було передано в тимчасове платне користування для торгівлі товарами на розсуд наймача з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Вступ відповідача у користування об`єктом найму наставав одночасно з підписанням сторонами Договору (п. 2.1. Договорів).

Отже, умовами Договору не передбачено передачі об`єкту найму наймачу за актом приймання-передачі, а факт передачі в найму торговельного місця прив`язаний лише до підписання сторонами Договору.

При цьому згідно до пункту 2.4. Договорів, об`єкт найму вважається поверненим наймодавцю з часу підписання сторонами акту приймання-передачі про фактичне повернення майна з оренди.

Розмір плати за користування об`єктом найму в межах строку дії Договору становив щомісячно 670 грн. та 580 грн відповідно (пункт 3.1. договорів)

Додатково сторони у Договорах погодили, що наймач зобов`язаний здійснювати виплату орендної плати наймодавцю і поза межами строку дії цього Договору у випадку затримки з вини наймача повернення торговельного місця після припинення дії цього Договору, але вже у подвійному розмірі за період фактичного користування наймачем об`єктом найму до дня фактичної передачі об`єкта найму за актом приймання-передачі.

Так, у пункті 5.1.6. Договорів встановлено, що при затримці повернення з вини наймача торговельного місця після припинення дії цього Договору наймач сплачує плату за користування об`єктом найму у подвійному розмірі.

Плата за користування об`єктом найму повинна була сплачуватись відповідачем помісячно в готівковій формі у якості передоплати до 20 числа щомісячно (пункт 3.4. Договорів).

Відповідач за договором зобов`язався своєчасно, наперед до 20 числа щомісячно, і в повному обсязі сплачувати наймодавцю плату за користування об`єктом найму (п. 4.1.2.), мати всі необхідні документи для здійснення торгівлі у відповідності до правил торгівлі на ринках та вимог чинного законодавства (п. 4.1.3.), дотримуватися правил торгівлі та вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють торговельну діяльність на ринках, правил охорони праці, санітарно-гігієнічних та протипожежних норм та вимог на об`єкті найму (п. 4.1.6.), мати на об`єкті найму всі документи на право торгівлі на ринку та на товар, що реалізується, згідно з вимогами чинного законодавства України (п. 4.1.7. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань відповідач повинен нести відповідальність, передбачену чинним законодавством України, зокрема, за порушення строку перерахування коштів, встановлених в п. 4.1.2, наймач сплачує пеню в розмірі 10% від суми боргу за кожний день прострочення (п. 5.1.1. Договорів)

Згідно п. 5.1.9. Договорів, сплата штрафу, пені, встановлених цим договором та законодавством України, не звільняє сторони від виконання покладених на них зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 6.1. Договорів, договори діють з 15.06.2015 по 05.01.2016 (але не більше одного року).

За умовами п. 4.4.3. Договорів, позивач має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до Договору або його дострокового розірвання у випадку несвоєчасної сплати плати за користування об`єктом найму або використання об`єкта найму на цілі, не обумовлені договором, недосягнення згоди про збільшення розміру плати за користування об`єктом найму, тощо.

Згідно п. 6.4. Договорів, дія Договору припиняється внаслідок: закінчення строку його дії; загибелі об`єкта найму; продажу об`єкта найму; дострокового його розірвання на вимогу наймодавця або наймача; банкрутства та/або ліквідації наймача або наймодавця; несплати наймачем плати за користування об`єктом найму більше 3-х місяців; неузгодження з наймодавцем проведення капітального ремонту, реконструкції, переобладнання; інших підстав, передбачених законодавством.

У пункті 6.6. Договору сторони визначили, що у випадку відсутності заперечень наймодавця та наймача про припинення дії Договору протягом одного місяця до його закінчення він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені Договором, про що укладається додаткова угода у письмовому вигляді.

07.02.2016 позивач, на підставі пункту 4.4.3. Договору, у зв`язку із зростанням роздрібних цін та розміру орендної плати за землю, надав відповідачу для підписання додаткову угоду до Договору щодо збільшення розміру плати за користування об`єктом.

Не підписання відповідачем додаткової угоди свідчить про недосягнення сторонами згоди щодо збільшення розміру плати за користування об`єктом найму.

23.02.2016 р., у зв`язку із неотриманням відповіді на попередній лист, позивач направив відповідачу претензію, згідно з якою виступив з ініціативою розірвання Договору на підставі пунктів 4.2.2., з урахування пункту 4.4.3. та пункту 6.4. (дострокового розірвання на вимогу Наймодавця або Наймача) Договору та повідомив про припинення Договору. При цьому позивач заперечував проти будь-якого користування відповідачем об`єктом найму, виступав проти продовження у будь-який спосіб строку дії цього Договору на майбутнє та вимагав на підставі пункту 4.1.10. Договору повернути об`єкт найму згідно з Актом приймання-передачі та попереджав, що при затримці повернення з вини Наймача торговельного місця після припинення дії цього Договору Наймач сплачує плату за користування об`єктом найму у подвійному розмірі до дня фактичної передачі об`єкта найму за актом приймання-передачі передачі. Відповідач відмовився від одержання вищезазначеної поштової кореспонденції.

Отже, враховуючи, що строк дії Договорів не було продовжено сторонами (в межах однорічного терміну) після кінцевої дати їх дії - 05.01.2016 шляхом укладення відповідної додаткової угоди, суд першої інстанції дійшов висновку, що Договори найму (оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП "Торгівельні ряди" за №7 та за № 26 від 15.06.2015 припинили свою дію 05.01.2016.

Згідно п. 4.1.10. Договору, наймач зобов`язався повернути наймодавцю об`єкт найму згідно з актом приймання-передачі в стані, не гіршому від його стану на момент передачі в найму з урахуванням зносу у встановлених розмірах.

При цьому згідно п. 2.4. Договору, об`єкт найму вважається поверненим наймодавцю з часу підписання сторонами акту приймання-передачі про фактичне повернення майна з оренди.

Проте, станом на час розгляду справи відповідач об`єкт найму, відповідно до умов Договору, не повернув, доказів такого повернення до матеріалів справи не надано.

Відповідно до положень пунктів 3.4., 4.1.2, 4.1.3, 4.1.6 Договору, а також пункту 22 Правил торгівлі на ринках смт. Кегичівки та вимог Закону України від 06.07.1995 № 265/95-вр "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", плата за користування об`єктом найму повинна вноситися наймачем наймодавцю у готівковій формі щомісячно до 20 числа до початку торгівлі. При цьому, доказом належного внесення орендної плати є отриманий наймачем від касира (контролера) ринку чек реєстратора розрахункових операцій. Торгівля без вищезазначеного чеку реєстратора розрахункових операцій забороняється.

Судом першої інстанції було встановлено, що з 20.02.2016, в порушення умов Договору та вищенаведених Правил, відповідач здійснює торгівлю без вищевказаного чеку РРО та не сплачує за користування торговельними місцями.

Також на рахунок позивача не поступало безготівкових коштів від відповідача, про що свідчить довідка Ощадбанку від 21.11.2016 вих. № 43-683/16.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача неустойки у розмірі 75 000 грн. на підставі ч.2 ст.785 ЦК України, дійшовши висновку, що договори оренди торговельного місця припинили свою дію 05.01.2016 р, а відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення об`єкту оренди.

Відповідач (заявник апеляційної скарги) просить рішення по справі в частині стягнення неустойки скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судова колегія переглянувши справу у межах доводів та вимог апеляційної скарги зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (пункт 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України).

За приписами частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (частина 2 статті 785 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

Задовольняючи позов в частині стягнення неустойки суд першої інстанції зазначив, що оскільки матеріали справи не містять виконання відповідачем умов пункту 6.3 договорів, останні припинили свою дію 05.01.2016 р.

Предмет доказування під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій складають факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення. Господарський суд визначає предмет доказування, виходячи з вимог і заперечень сторін, керуючись нормами матеріального права, які повинні бути застосовані у такому випадку.

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, стверджує, що відповідач, всупереч умовам договору та положенням чинного законодавства протягом 2016 - 2018 р. року користувався спірним орендованим майном без наявності діючих договорів оренди торговельного місця.

Згідно статті 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто обов`язок доказування покладається на сторони. Докази повинні бути належними та допустимими.

Як зазначалося вище, п.6.1. договорів оренди торговельних місць встановлює, що Договір діє з 15 червня 2015 р по 05 січня 2016 р. ( але не більш одного року)

Після 05.01.2016 відповідач продовжував користуватися торговельними місцями. Зазначена обставина визнається представниками позивача та відповідача.

Протягом одного місяця, після закінчення строку дії договору оренди, від позивача не надходило заперечень проти його продовження.

Тільки 07.02.2016 року, тобто після спливу місячного строку, встановленого ст.764 ЦК України, позивач запропонував відповідачу підписати додаткові угоди до договору № 26 від 15. 06. 2015 р. найму ( оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП «Торговельні ряди» та до договору № 7 від 15.06.2015р. найму ( оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП «Торговельні ряди», якими змінювався розмір орендної плати та продовжувався строк дії договорів.

Зазначені угоди не було підписано.

За таких обставин, з огляду на приписи ст.764 ЦК України судова колегія приходить до висновку, що договори оренди торговельного місця було продовжено до 15.06.2016 (граничний термін строку дії договорів, встановлений сторонами у п.6.1. Договору)

Матеріали справи також містять претензію позивача на адресу відповідача від 02.07.2016 р. в якій позивач вимагає повернення орендованого майна та повідомляє про свої наміри не продовжувати дію договорів оренди.

Таким чином, позивач (орендодавець) у строк, встановлений статтею 764 Цивільного кодексу України, заперечив проти дій відповідача щодо користування спірними об`єктами оренди та вимагав їх повернення.

За таких обставин, договір № 26 від 15. 06. 2015 р. найму (оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП «Торговельні ряди» та договір № 7 від 15.06.2015р. найму (оренди) торговельного місця на Кегичівському ринку ПП «Торговельні ряди» припинили свою дію і у відповідача виник обов`язок щодо повернення позивача орендованого майна.

Зазначений обов`язок відповідач не виконав та продовжував користуватися орендованим майном протягом 2016, 2017, 2018 р, вважаючи договори оренди діючими. Ця обставина визнається представниками як відповідача так і позивача. При цьому, доказів здійснення відповідачем відповідно до умов договорів оплати орендної плати за користування торговельними місцями матеріали справи не містять. Матеріали справи також не містять доказів перерахування з боку відповідача орендної плати саме орендодавцю (Приватному підприємству «Торгівельні ряди») Перерахування орендної плати фізичній особі - директору зазначеного підприємства , як стверджує представник відповідача, не є належним доказом виконання відповідачем умов договорів оренди торговельних місць.

Крім того, директор ПП «Торговельні ряди», який приймав участь у судових засіданнях пояснив, що зазначені кошти він не отримував. Доказів протилежного суду не надано.

Як зазначалося вище, стаття 785 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. (ч.2 ст. 785 ЦК України)

З огляду на наведене, суд першої прийшов до обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки у розмірі 75000,00 грн. за період з 15.06.2016 по 21.12.2018 р.

Що стосується посилання заявника апеляційної скарги на не застосування судом першої інстанції строків позовної давності, то судова колегія зазначає наступне.

Неустойка, передбачена частиною 2 ст.785 ЦК України, є особливим видом майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка полягає у сплаті наймачем який не виконує обов`язку з повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення, а тому річний строк позовної давності не застосовується.

Про це неодноразово наголошував як Верховний Суд України, зокрема у постанові від 20.03.2012 р. у справі № 40/117, так і Верховний Суд, зокрема, у постанові від 11 05.2018 р. по справі № 915/1030/16

Тому посилання відповідача, що судом першої інстанції не правомірне не було застосовано однорічного строку позовної давності до вимоги про стягнення неустойки є безпідставним.

Що стосується посилання заявника апеляційної скарги, що договори оренди торговельного місця на ринку є договорами оренди ( суборенди земельних ділянок)

Як правильно зазначив у відзиві на апеляційну скаргу позивач, з посиланням на існуючу судову практику, торгівельне місце на ринку, що надається для розміщення необхідного для здійснення підприємницької діяльності тимчасового спорудження (павільйону) не є земельною ділянкою у розумінні Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», адже між власником землі (землекористувачем) та користувачем торговельного місця на ринку не виникають правовідносини з землекористування, оскільки ринки надають послуги з передачі в користування саме торговельних місць на своїй території (замощення, площадки, покриття, тощо), відтак, зайняття відповідачем торговельного місця на ринку не є тотожним з зайняттям земельної ділянки.

Слід зазначити, що правовідносини щодо оренди торговельних місць на ринках неодноразово розглядалися Верховним Судом. При цьому, на цей час , висновки Верховного Суду, що зазначені правовідносини є такими, що витікають з землекористування, відсутні.

З огляду на наведене, твердження заявника апеляційної скарги щодо не правильного застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Відповідно до приписів ст. 275 ГПК України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ст.276 ГПК України)

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення по справі в частині яка оскаржується відповідачем, прийнято судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, ст.ст.281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Авсетисяна Мурада Юрійовича на рішення господарського суду Харківської області від 03.07.2019 р. у справі №922/3695/18 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 03.07.2019 р. у справі №922/3695/18 - залишити без змін з підстав, викладених у постанові.

Постанова набуває чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена на адресу Верховного Суду протягом 20 днів з дати виготовлення та підписання повного тексту постанови в порядку встановленому ст.ст. 287- 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.09.2019.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.С. Хачатрян