ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2019 року м. Дніпро Справа № 904/5181/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Кузнецов В.О., Чус О.В.

розглянувши без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2019 року (повний текст складено 06.02.2019 року)

у справі № 904/5181/18 (суддя - Васильєв О.Ю., м. Дніпро)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин", с. Красноіванівка П`ятихатського району Дніпропетровської області

про стягнення 71 385,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2019 року позов задоволений частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" 36 059,40 грн. - заборгованості за договором, 5 609,89 грн. - пені, 1 283,73 грн. - інфляційних втрат, 1 060,20 грн. - витрат на сплату судового збору, в решті позовних вимог відмовлено.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2019 року про стягнення з нього на користь позивача 36 059, 40 грн. - заборгованості за договором, 5 609,89 грн. - пені, 1 283,73 грн. - інфляційних втрат, 1 060,20 грн. - витрат на сплату судового збору; ухвалити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" 17 142,72 грн. основного боргу, в решті позовних вимог відмовити.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права. Відповідно до вимог статті 180 Господарського процесуального кодексу України представником ТОВ "Млин" 28.12.2018 року у встановлений законом строк був поданий до місцевого господарського суду зустрічний позов та належним чином повідомлений відповідач у зустрічному позові - ТОВ "Автодистриб`юшн Карго Партс". Суд першої інстанції не маючи в матеріалах справи доказів того, що позивач у зустрічному позові належним чином повідомлений про винесення судом ухвали від 02.01.2019 року про залишення зустрічної позовної заяви без руху, прийняв незаконне рішення від 28.01.2019 року про повернення зустрічної позовної заяви. Такими діями суд першої інстанції порушив встановлені статтею 180, пунктом 1-4 статті 174, пунктами 8-10 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, права ТОВ "Млин", а саме в можливості пред`явлення зустрічного позову, не надавши можливість вчинити певні дії по усуненню недоліків зустрічного позову, на які вказав суд в ухвалі від 02.01.2019 року. В зв`язку з наведеними обставинами, представником ТОВ "Млин" було подано до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області апеляційну скаргу на ухвалу від 28.01.2019 року у даній справі. На даний час розмір прямої заборгованості (без врахування штрафних санкцій) ТОВ "Автодистриб`юшн Карго Партс" перед ТОВ "Млин" становить 18 916,68 грн. Тобто, розмір заборгованості ТОВ "Млин" перед ТОВ "Автодистриб`юшн Карго Партс" складає не 36 059,40 грн. - основної суми заборгованості, а 17 142,72 грн. без розрахунків пені, оскільки відповідно до частини 3 статті 538 Цивільного кодексу України ТОВ "Млин" не порушило умов спірного договору.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивач наданими йому процесуальними правами не скористався та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2019 року (головуючий суддя - Пархоменко Н.В., судді - Коваль Л.А., Чередко А.Є.) відкрито апеляційне провадження у справі, постановлено справу розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Через неможливість головуючого судді - Пархоменко Н.В. продовжувати розгляд апеляційної скарги у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені законом, розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 10.05.2019 року призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, за результатами якої для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Коваль Л.А., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.05.2019 року вказаною колегією суддів прийнято до свого провадження справу № 904/5181/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2019 року.

З огляду на те, що місцевим господарським судом після скасування апеляційним господарським судом ухвали про повернення зустрічної позовної заяви у даній справі не було вирішено питання щодо зустрічної позовної заяви, а розгляд апеляційної скарги ТОВ "Млин" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2019 року безпосередньо пов`язаний із результатом розгляду Господарським судом Дніпропетровської області матеріалів зустрічної позовної заяви, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення апеляційного провадження у даній справі. В зв`язку з чим, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.06.2019 року апеляційне провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням за результатами розгляду Господарським судом Дніпропетровської області матеріалів зустрічної позовної заяви ТОВ "Млин" до ТОВ "Автодистриб`юшн Карго Партс" про стягнення 18 916,68 грн. заборгованості за договором поставки № 3079-04/2016 від 13.05.2016 року, яка виникла внаслідок поставки неякісного товару та відмови здійснити заміну неякісного товару.

Справу № 904/5181/18 було направлено до Господарського суду Дніпропетровської області.

01.08.2019 року на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява ТОВ "Автодистриб`юшн Карго Партс" про поновлення розгляду справи у зв`язку з усуненням обставин, що призвели до зупинення її розгляду.

07.08.2019 року до Центрального апеляційного господарського суду надійшла дана справа з Господарського суду Дніпропетровської області.

У зв`язку з відпусткою судді Чередка А.Є. розпорядженням керівника апарату суду від 12.08.2019 року призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів, за результатами якої для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Коваль Л.А., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2019 року вказаною колегією суддів прийнято до свого провадження дану справу та поновлено провадження у справі.

Через неможливість судді Коваль Л.А. продовжувати розгляд апеляційної скарги у зв`язку із перебуванням у відпустці розпорядженням керівника апарату суду від 18.09.2019 року призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів, за результатами якої для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Кузнецов В.О., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2019 року справу прийнято вказаною колегією суддів до свого провадження.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин" 71 385,95 грн., з яких 36 059,40 грн. - основна заборгованість, 29 080,81 грн. - пеня, 1 283,73 грн. - інфляційні втрати, 1 926,53 грн. - 12 % річних, 3 035,48 грн. - проценти за користування коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на порушення відповідачем умов Договору поставки № 3079-04/2016 від 13.05.2016 року щодо здійснення своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Як вбачається із матеріалів справи, 13.05.2016 року між ТОВ "Автодистриб`юшн Карго Партс" (постачальник) та ТОВ "Млин" (покупець) укладено Договір № 3079-04/2016.

Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти покупцю визначені цим Договором запчастини та експлуатаційні матеріали (товар), а також виконувати шиномонтажні послуги. Покупець зобов`язується в порядку і на умовах, визначених цим Договором, приймати товар та оплачувати його (пункт 1.1. Договору).

Товар за домовленістю сторін продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на умовах відстрочення платежу, термін відстрочення платежу зазначається у накладній, у разі відстрочення платежу товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно (пункт 2.3. Договору).

Оплата згідно Договору здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальнику (пункт 3.1. Договору).

В разі прострочення платежу більше 3-х календарних днів, покупець сплачує пеню у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу (пункт 5.2. Договору).

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України сторони домовились, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також штраф у розмірі 12 % річних від простроченої суми (пункт 5.3. Договору).

На виконання умов Договору постачальник у період квітень - травень 2018 року здійснив поставку товару на загальну суму 49 506,12 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: № SI від 18.04.2018 року на суму 4 706,16 грн. (строк платежу - до 02.05.2018 року), № SI від 05.05.2018 року на суму 12 800,04 грн. (строк платежу - до 03.06.2018 року), № SI від 17.05.2018 року на суму 12 799,98 грн. (строк платежу - до 16.06.2018 року), № SI від 17.05.2018 року на суму 12 799,98 грн. (строк платежу - до 16.06.2018 року) та №SI від 21.05.2018 року на суму 6 399,96 грн. (строк платежу - до 20.06.2018 року) (а. с. 22, 24, 26, 28, 30).

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань поставлений на його адресу товар у встановлений договором строк у повному обсязі не оплатив.

Відповідачем сплачено лише 13 446,72 грн., що підтверджується банківськими виписками ПАТ "Кредит Агріколь" від 20.06.2018 року № ПД 1353 на суму 13 015,92 грн. та від 03.07.2018 року № ПД 1382 на суму 430,80 грн.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом, в якому позивач, окрім стягнення з відповідача 36 059,40 грн. основного боргу, просив суд стягнути з відповідача ще 29 080,81 грн. - пені, 1 283,73 грн. - інфляційних втрат, 1 926, 53 грн. - 12 % річних та 3 035,48 грн. - процентів за користування коштами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2019 року позов задоволений частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" 36 059,40 грн. - заборгованості за договором, 5 609,89 грн. - пені, 1 283,73 грн. - інфляційних втрат, 1 060,20 грн. - витрат на сплату судового збору, в решті позовних вимог відмовлено.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3). У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (частина 5).

Предметом даного спору є стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій згідно укладеного між сторонами Договору поставки.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із вказаною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (частина 1 статті 693 Цивільного кодексу України).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін й погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач взятих на себе зобов`язань по оплаті вартості товару в установлені Договором строки у повному обсязі не виконав.

За наведених обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 36 059,40 грн. господарським судом правомірно задоволені.

Щодо посилання відповідача на те, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає не 36 059,40 грн. - основної суми заборгованості, а 17 142,72 грн. колегія суддів враховує наступне.

Відповідач в даній апеляційній скарзі звертає увагу на те, що місцевий господарський суд не врахував заборгованість позивача перед відповідачем на суму 18 916,68 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Млин" подало до Господарського суду Дніпропетровської області зустрічний позов про стягнення з ТОВ "Автодистриб`юшн Карго Партс" 18 916,68 грн. заборгованості за договором поставки № 3079-04/2016 від 13.05.2016 року, яка виникла внаслідок поставки неякісного товару та відмовою здійснити заміну неякісного товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2019 року зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" про стягнення 18 916,68 грн. повернуто без розгляду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин" задоволено. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2019 року скасовано. Справу передано на розгляд Господарському суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2019 року повернуто без розгляду зустрічну позовну заяву (копію) від 27.12.2018 року про стягнення з ТОВ "Автодистриб`юшн Карго Партс" на користь ТОВ "Млин" 18 916,68 грн. заборгованості за договором поставки № 3079-04/2016 від 13.05.2016 року.

Таким чином, з огляду на приписи частини 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги зустрічного позову не можуть прийматися до розгляду судом апеляційної інстанції, оскільки зустрічна позовна заява не була предметом розгляду в суді першої інстанції, а оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене без урахування вимог зустрічної позовної заяви.

Разом з тим, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із самостійним позовом про стягнення з позивача заборгованості за наявності відповідних правових підстав.

Щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 5 609,89 грн. колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо недопущення господарського правопорушення. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно із статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

У разі порушення ним господарського зобов`язання суб`єкт господарювання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами (стаття 229 Господарського кодексу України).

За приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно із статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

В пункті 5.2. Договору сторонами погоджено, що в разі прострочення платежу більше 3-х календарних днів, покупець сплачує пеню у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу

Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені за період з 02.05.2018 року по 12.11.2018 року складає 29 080,81 грн.

Відповідно до пункту 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини 2 статті 343 Господарського кодексу України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня; якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Враховуючи вищезазначені приписи чинного законодавства та рекомендації Вищого господарського суду України, суд першої інстанції здійснив перерахунок розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача, обмежившись подвійною обліковою ставкою НБУ. Внаслідок здійсненого судом перерахунку розміру пені, яка підлягала стягненню з відповідача за період з 02.05.2018 року по 12.11.2018 року, її розмір склав 5 609,89 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що підлягає стягненню з відповідача пеня в розмірі 5 609, 89 грн.

.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 1 283,73 грн. колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що порушень нарахувань інфляційних втрат не виявлено. В зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 283, 73 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні в оскаржуваній частині.

Звертаючись із апеляційною скаргою, відповідач не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування ним норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення в оскаржуваній частині.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

На підставі викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що місцевим господарським судом повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог має бути залишено без змін.

3.5.Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2019 року у справі № 904/5181/18 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Млин" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" 36 059,40 грн. - заборгованості за договором, 5 609,89 грн. - пені, 1 283,73 грн. - інфляційних втрат - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ В.О. Кузнецов

Суддя _________________ О.В. Чус