ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2030/19

Господарський суд Одеської області у складі суді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Заболотної Я.О. розглянувши справу № 916/2030/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Клевер Тім (65014, м. Одеса, вул. Маразлієвська, 1/20, офіс 236, код - 38296824)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Амекс Техніка Кріплення (03134, м. Київ, вул. Пшенична, буд. 4, код - 36391799)

про стягнення ін інфляційні 2087,44 грн., пеню 10102,04 грн., штраф 11434,74 грн. та витрати на правничу допомогу.

з підстав порушення зобов`язань за договором транспортного експедирування

За участю представників сторін:

від позивача: Соколовська А.В. - довіреність

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: 16.07.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Клевер Тім (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Амекс Техніка Кріплення (далі Відповідач) про стягнення 103910,44 грн.

17.07.2019 року, суд відкрив провадження по справі, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін, судове засіданні призначив на 13.08.2019 року о 14:00.

12.08.2019 року через канцелярію суд отримав від Відповідача відзив на позовну вимогу, яким відповідач позов не визнав

13.08.2019 року Позивач надав суду заяву про зменшення позовних вимог: стягнути з Відповідача суму боргу по Договору № 2506/18/03 транспортного експедирування від 25.06.2018р. у розмірі 40251,19 грн.; інфляційне збільшення за весь час прострочення у розмірі 2087,44 грн.; пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення у розмірі 10102,04 грн.; штраф у розмірі 15 % від суми заборгованості у розмірі 11434,74 грн. та стягнути судові витрати, у тому числі витрати на правничу допомогу.

28.08.2019 року Позивач подав суду заяву про зменшення позовних вимог: стягнути інфляційні 2087,44 грн., пеню 10102,04 грн., штраф 11434,74 грн. та витрати на правничу допомогу та відповідь на відзив Відповідача, якою заперечив проти правової позиції Відповідача.

Обидві заяви про зменшення позовних вимог Позивача мотивовані частковим погашенням боргу з боку Відповідача, частково таке погашення боргу відбулось до звернення позивача з цим позовом до суду: 20.03.2019 року на суму 20000 грн. та 10.04.2019 року на суму 15980,41 грн.

13.08.2019 року судом оголошувалась перерва у судовому засіданні до 29.08.2019 року о 11:20 та 29.08.2019 року до 13.09.2019 року 12:00.

Відповідач звертався до суду із клопотаннями про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, проте, 13.08.2019 року суд залишив таке клопотання без розгляду у зв`язку із пропуском строку на його подання, а листом від 16.08.2019 року суд повідомив Відповідача про відсутність технічної можливості забезпечити проведення судового засідання, призначеного на 29.08.2019 року о 11:20 в режимі відеоконференції по цій справі.

В С Т А Н О В И В:

25.06.2018 року між Позивачем (експедитор) та Відповідачем (клієнт) було укладено Договір № 2506/18/03 транспортного експедирування, на підставі якого Позивач зобов`язався за плату та за рахунок Відповідача виконати або організувати виконання транспортно-експедиційних послуг, що пов`язані з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних вантажів та транзитних вантажів Клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (п.п. 1.1. Договору).

В свою чергу, Відповідач, взяв на себе зобов`язання оплатити вартість послуг (винагороду), а також відшкодувати витрати, штрафи та інші платежі понесені експедитором в інтересах клієнта з метою виконання такого Договору, на підставі виставлених Позивачем рахунків, протягом 3-х банківських днів з моменту їх виставлення (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п.п. 3.5. Договору вартість послуг Експедитора, а також, розмір додаткових видатків, витрат, інших платежів, які необхідно провести Експедитору для виконання своїх обов`язків за договором в інтересах Клієнта узгоджуються Сторонами в Додатках до Договору або шляхом обміну оригінальними листами, факсимільними та електронними повідомленнями, які є невід`ємною частиною Договору. Такі додатки також можуть мати вигляд додаткових угод, письмової заявки, доручення Клієнта, Акту виконаних робіт, рахунку Експедитора.

Відповідно до п. 3.6. Договору усі витрати, що пов`язані з організацією морського перевезення вантажу Клієнта сплачуються останнім на підставі рахунку Експедитора протягом 3-х банківських днів з моменту його виставлення, але у будь-якому випаду до завершення Експедитором внутрішньо портового експедирування та митного оформлення вантажу у порту призначення.

Згідно п. 3.8. Договору після виконання робіт (надання послуг) оформлюється Акт виконаних робіт (надання послуг), який, у випадку відсутності письмово обґрунтованих заперечень зі сторони Клієнта, повинен бути підписаний останнім протягом 3-х робочих днів з моменту його отримання.

Так, 03 січня 2019 року між сторонами узгоджено вартість транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезення імпортного вантажу ТОВ „Амекс Техніка Кріплення в 1x20 DV контейнері RFCU2136964 по маршруту Гаосюн - Київ (коносамент № COSU), шляхом виставлення Позивачем рахунків № СФ - 6086 від 28.12.2018р., № СФ - 6067 від 28.12.2018 р., № СФ - 13794 від 03.01.2019 р. та укладання, підписання між Позивачем та Відповідачем двосторонніх Актів надання послуг № 6086, № 6067.1, № 6093 від 03 січня 2019р..

03 січня 2018 року Позивач виконав свої зобов`язання та організував доставку вантажу Відповідача, про що свідчать відмітки ТОВ „Амекс Техніка Кріплення про прийняття вантажу на товарно-транспортній накладній № 28.12.2018 року від 28 грудня 2018 р. та Акти надання послуг № 6086, № 6067.1, № 6093 від 03 січня 2019р. на загальну суму у розмірі 76 231,6 грн., які підписані Відповідачем без заперечень.

Позов ґрунтується на тому, що граничний строк виконання взятих на себе зобов`язань ТОВ „Амекс Техніка Кріплення перед ТОВ „Клевер Тім по сплаті за надані послуги згідно п. 3.1., 3.6. Договору № 2506/18/03 від 25 червня 2018 р. по виставленим рахункам № СФ - 6086 від 28.12.2018р. та № СФ - 6067 від 28.12.2018 р. на загальну суму 75 638,58 грн., минув ще 04.01.2019р. (три банківських дня з моменту виставлення рахунку). А по рахунку № СФ - 13794 від 03.01.2019 р. на загальну суму 593,02 грн. минув 10.01.2019 р.(три банківських дня з моменту виставлення рахунку).

Тому, на момент звернення Позивача до суду, сума боргу Відповідача за розрахунками Позивача складала 76231,60 грн.

В подальшому, Позивач подав суду заяву про зменшення позовних вимог: стягнути інфляційні 2087,44 грн., пеню 10102,04 грн., штраф 11434,74 грн. та витрати на правничу допомогу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (позовні вимоги до зменшення) послався на те, що не отримував рахунків не сплата яких спричинила звернення Позивача до суду.

Заслухавши пояснення сторін, надані під час розгляду справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно п. 1. ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України.

Аналогічні положення містить і ГК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначалось вище, позивач по Договору № 2506/18/03 транспортного експедирування від 25.06.2018р. надав відповідачу відповідні послуги, що підтверджено актами Акти надання послуг № 6086, № 6067.1, № 6093 від 03 січня 2019р. на загальну суму у розмірі 76 231,6 грн.

Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання по оплаті наданих йому послуг на вищевказану суму протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення відповідних рахунків.

28.12.2018р. позивач виставив відповідачу рахунки № 6086 на суму 39658,17грн. та №6067 на суму 35980,41грн., а 03.01.2019р. рахунок № 13794 на суму 593,02грн.

Оплату за надані послуги відповідач здійснив з порушенням, передбачених пунктом 3.1. строків, що підтверджується, доданими до матеріалів справи, копіями платіжних доручень №2152 від 20.03.2019р., №2332 від 10.04.2019р. №3486 від 08.08.2019р., №3487 від 08.08.2019р. та витягом з банківського рахунку позивача станом на 08.08.2019р.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені в договорі або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Статтями 230-232 Господарського кодексу України передбачено застосування господарських санкцій у вигляді, зокрема пені, у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Пунктом 4.3.6., укладеного між сторонами договору, серед іншого, встановлено, що у разі несвоєчасної оплати рахунків по цьому договору, клієнт (відповідач по справі) сплачує експедитору (позивачу) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення платежу за кожен день прострочення, а у разі прострочення оплати на строк більш ніж один місяць, крім пені, відповідач зобов`язався виплатити позивачу штраф у розмірі 15% від суми заборгованості.

Також, відповідно до частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору, правомірно нараховані інфляційні, пеня та штраф, які підлягають до стягнення з відповідача. Їх розміри, відповідно, становлять: 2087,44грн. - інфляційні, 10102,04грн. - пеня та 11434,74грн. штраф.

Суд не приймає до уваги заперечень відповідача про те, що рахунків на оплату йому позивачем не виставлялось, тому прострочення оплати не мало місця, оскільки факт отримання відповідних рахунків на оплату підтверджується, доданими до матеріалів справи вищевказаними копіями актів надання послуг, в яких міститься посилання на номер і дату, укладеного між сторонами договору та на номер і дату рахунку, виставленого на оплату.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Що стосується вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 36000грн., суд зазначає, що у відзиві на позов відповідачем наряду з проханням про відмову у задоволенні позову, також, зазначено про неспівмірність таких судових витрат із складністю справи.

Частиною 4 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із:

- складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

- обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що ця справа не є складною, оскільки містить беззаперечні докази прострочення відповідачем строків оплати за надані послуги. Існування боргу на момент порушення справи не заперечувалось відповідачем.

Крім того, як вбачається з Акту №28/08/19 від 28.08.2019р. прийому-здачі наданих послуг з правової допомоги, до наданих послуг включено підготовку, складання та подання до суду письмової заяви від 13.08.2019р. про зменшення позовних вимог, зв`язку з частковою оплатою відповідачем боргу. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, суму боргу в розмірі 35980,41грн. відповідачем було погашено частинами ще 20.03.2019р. та 10.04.2019р. Тобто, первісний позов містив вимоги по яким права позивача не були порушені, приймаючи до уваги, що позовну заяву було надано до суду 16.07.2019р. Тобто, витрати на підготовку, складання та подання до суду заяви про зменшення позовних вимог на 35980,41грн. виникли внаслідок безпідставного включення вказаної суми боргу до первісного позову.

Також, неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу полягає у тому, що розмір позовних вимог внаслідок його зменшення позивачем, становить 23624,22грн., що навіть менше ніж заявлений розмір витрат на правничу допомогу (36000грн.).

Позивачем не надано доказів, що справа будь-яким чином вплинула на його ділову репутацію або до неї існує публічний інтерес.

Оскільки правову позицію відповідача про неспівмірність судових витрат на професійну правничу допомогу викладено у відзиві на позов, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити суд вважає можливим, відповідно до ч.5 ст.126 ГПК України, зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу до 12000грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Амекс Техніка Кріплення (03134, м. Київ, вул. Пшенична, буд. 4, код - 36391799) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Клевер Тім (65014, м. Одеса, вул. Маразлієвська, 1/20, офіс 236, код - 38296824): 2087 гривень. 44 коп. інфляційних, 10102 гривні 04 коп. пені, 11434 гривні 74 коп. штрафу, 1921 гривню судового збору та 12000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Повне рішення складено 17 вересня 2019 р.

Суддя О.А. Демешин