ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

16.09.2019 Справа № 920/678/19

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В. при секретарі судового засідання Гордієнко Ж.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін матеріали справи № 920/678/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ПРАЙД-ГРУП (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21, ),

до відповідача: Дочірнього підприємства Завод обважених та бурильних труб (40020, м. Суми, вул. Комарова, 2, ),

про стягнення 5032922 грн. 62 коп. заборгованості за договором поставки №79/9-162-18 від 30.10.2018

УСТАНОВИВ:

До господарського суду Сумської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ПРАЙД-ГРУП з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5032 922 грн. 62 коп. за Договором поставки №79/9-162-18 від 30.10.2018, у тому числі: 4 290 646 грн. 80 коп. основного боргу, 560 487 грн. 78 коп. пені за прострочення оплати за товар, 134 532 грн. 15 коп. інфляційних втрат внаслідок знецінювання неотриманих грошей, що супроводжується ростом цін на товар і послуги, 47 255 грн. 80 коп. 3% річних від простроченої суми. А також просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 75 493 грн. 84 коп. та 25 000 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.

09.07.2019 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

12.09.2019 позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в розмірі заборгованості: 503922,62 грн. основного боргу з урахуванням штрафних санкцій, 75493,84 грн. суми судового збору, 25000,00 грн. суми витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, в загальному розмірі 5 133 416,46 грн., що знаходяться на поточних рахунках відповідача, зокрема на поточному рахунку відповідача № НОМЕР_1 в ПАТ «Сбербанк», МФО 320627.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що особа, яка подала таку заяву, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно із ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, наведеною у пункті першому постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову.

В обґрунтування своїх вимог щодо забезпечення позову, заявник посилається на поведінку відповідача щодо ухилення від добровільного погашення суми боргу та затягування досудового врегулювання спору.

Однак, саме лише посилання на ймовірність витрачання юридичною особою коштів наявних на його рахунку на день звернення до суду з заявою, на думку суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що відповідач в травні та липні 2019 частково сплатив борг.

Разом з тим, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, доводи, викладені позивачем в заяві про забезпечення позову, відхиляються судом за необґрунтованістю, оскільки не доводять факту неможливості у майбутньому виконати судове рішення через неправомірні дії відповідача.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД-ГРУП» (вх. № 2840к від 12.09.2019) про забезпечення у позову - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 16.09.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її складення.

Суддя С.В. Заєць