ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2465/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі філії "Центр управління промисловістю" акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК УКРПРОМБУД", м. Дніпро

про стягнення пені та штрафу в розмірі 547 243,35 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі філії "Центр управління промисловістю" акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК УКРПРОМБУД" про стягнення 547 243,35 грн. пені та штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані простроченням виконання відповідачем договору №ЦУП-04/0126/18 від 04.06.20018р. в частині своєчасної доставки товару.

Ухвалою суду від 18.06.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 18.07.2019р.

Ухвалою суду від 18.07.2019 підготовче засідання відкладено на 27.08.2019.

25.07.2019 до суду від відповідача надійшла заява від 09/07-1 від 09.07.2019р. про зменшення пені та штраф до 1 грн. Дана заява обґрунтована тим, що після укладення Договору поставки ЦУП 04/0126/18 від 04.06.18 р. його підприємство не може частинами виконувати договір, оскільки потрібно спочатку отримати рознарядку на поставку товару. А заздалегідь вироблені шпали, літом та при високих температурах навколишнього середовища, дуже швидко приходять в непридатність та при передачі ПОКУПЦЮ переходять в розряд браку, що приводе до великих збитків для постачальника. Оскільки ціна на ліс кругляк, електричну енергію, паливо, постійно зростала його підприємство неодноразово зверталось до покупця з проханням підвищення ціни на продукцію, у межах умов договору на 10%. Всі неодноразові звернення, у листах до покупця лишились проігнорованими, відповідь на ці листи від Покупця йому не надійшла, пропозиція, щодо зміни ціни, у вигляді Додаткової угоди до договору поставки не була розглянута. Тому, відповідач вважає, що ніяких збитків покупцю та шкоди ним завдано не було. Договір поставки ЦУП 04/0126/18 від 04.06.18 р. було виконано на 100%, не дивлячись на вісі перешкоди, розрахунки по ньому отримані повністю, забезпечення виконання договору (договірне забезпечення) у розмірі 3% від суми Договору у вигляді грошової застави на суму 70 124,94грн. було повернуто на його рахунок. Зазначене доводить відсутність нанесення збитку Покупцю.

Ухвалою суду від 28.09.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.09.2019р.

Згідно зі ст. 252 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 12.09.2019р. підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) укладено договір поставки № ЦУП-04/0126/18 від 04.06.2018 (договір) Відповідно до умов якого ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язується за Рознарядками (заявками) ПОКУПЦЯ поставити і передати у його власність продукцію виробничо-технічного призначення: шпали дерев`яні до залізничних колій, не просочені (код ЄЗС 03410000-7 Деревина (Шпали та бруси дерев`яні)), далі - Товар, найменування, асортимент, кількість та ціни якого вказуються у Додатку до Договору-Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору, а ПОКУПЕЦЬ зобов`язується прийняти Товар та здійснити оплату відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 1.2 договору сторони погодили найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість товару: шпали дерев`яні І тип, ДСТУ ГОСТ 78-2009 - 3 500 штук; шпали дерев`яні ІІ тип, ДСТУ ГОСТ 78-2009 - 1 500 штук.

Відповідно 3.1Договору, сума Договору в редакції додаткової угоди №1 становить 2 337498,00 грн. в тому числі ПДВ 20% - 389583,00 грн.

Згідно з п. 3.2 Договору, ціна за одиницю Товару включає: вартість Товару, митні платежі, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством України, витрати по навантаженню на транспортний засіб, інші додаткові збори, пов`язані з відправленням вантажу, транспортні витрати, пов`язані з доставкою Товару на адресу Вантажоодержувачів, та становить:

- пункт призначення: склад ВП «Новомосоковський ШПЗ» або склад ВП «Рава-Руський ШПЗ»:

шпала дерев`яна 1 тип не просочена - 486,00 грн. (з ПДВ), шпала дерев`яна 2 тип не просочена - 424,33рн. (з ПДВ).

У п. 5.5 Договору визначений порядок надання Рознарядки:

- Рознарядка (заявка) на поставку Товару надається ПОСТАЧАЛЬНИКУ через мережу електронного зв`язку (Інтернет) на адресу .

- після отримання Рознарядки (заявки) ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язаний підтвердити її отримання протягом одного робочого дня або вчинити дії які підтверджують отримання Рознарядки (заявки).

- надіслання ПОКУПЦЕМ Рознарядки(заявки) через мережу електронного зв`язку (Інтернет) є достатньою підставою для початку перебігу строку поставки Товару.

- у Рознарядці (заявці) повинно бути вказано: номенклатура, кількість партії Товару, що підлягає поставці, Вантажоодержувачі Товару їх реквізити та терміни поставки.

Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у Рознарядці (заявці) несе ПОКУПЕЦЬ.

- у разі ненадходження ПОКУПЦЮ від ПОСТАЧАЛЬНИКА підтвердження про отримання Рознарядки (заявки) відмітка (звіт) про її направлення через мережу електронного зв`язку (Інтернет) є в любому випадку достатньою підставою для початку перебігу строку поставки Товару.

Згідно п.5.6 Договору, товар вважається поставленим з дати підписання акту приймання-передачі Товару на складах Вантажоодержувачів.

Термін дії даного договору, встановлюється з моменту його підписання до 04.06.2019, а в частині оплати - до повного виконання (п.12.1 Договору).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень статті 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору покупцем надані заявки:

- №ЦУП-8/3882 від 05.06.2018 на відвантаження згідно з Договором поставки до 30.06.2018 шпал дерев`яних на склад Виробничого підрозділу «Новомосковський шпалопросочувальний завод» в кількості 700 шт. І тип, 300 шт. II тип. Дану заявку надіслано Постачальнику електронною поштою на адресу 13.06.2018;

- №ЦУП-8/4165 від 13.06.2018 на відвантаження згідно з Договором поставки до 30.06.2018 шпал дерев`яних на склад Виробничого підрозділу «Новомосковський шпалопросочувальний завод» в кількості 300 шт. II тип. Дану заявку надіслано Постачальнику електронною поштою на адресу 13.06.2018.

- №ЦУП-8/4166 від 13.06.2018 на відвантаження згідно з Договором поставки до 30.06.2018 шпал дерев`яних на склад Виробничого підрозділу «Новомосковський шпалопросочувальний завод» в кількості 2 800 шт. І тип, 1 200 шт. II тип. Дану заявку надіслано Постачальнику електронною поштою на адресу 13.06.2018.

Зобов`язання по Договору щодо поставки товару Постачальником виконані з простроченням, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини 2 статті 546 Цивільного кодексу України, є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною 2 цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 Цивільного кодексу України, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною 1 статті 546 ЦК України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

Сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити у договорі господарську санкцію, що стягується за прострочення негрошового зобов`язання у відсотках до суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про її стягнення у зв`язку з простроченням зобов`язання (позиція, наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2018 року у справі № 912/2483/17).

Пунктами 8.1, 8.2 договору передбачено, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором СТОРОНИ несуть відповідальність, передбачену законодавством та даним Договором. У разі не поставки, недопоставки Товару, ПОСТАЧАЛЬНИК сплачує ПОКУПЦЮ пеню у розмірі 0,5% вартості непоставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 10 % вказаної вартості.

Також, згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи узгоджені сторонами договору умови нарахування пені, суд зазначає, що сторонами не визначено іншого періоду нарахування пені, ніж той, що встановлений законом, - шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Таким чином, позивачем доведено та підтверджено матеріалами справи, а відповідачем належними та допустимим доказами не спростовано порушення умов договору в частині прострочення поставки партій товару, яке розпочалося з 12.06.2018р. Перевіривши розрахунок позивача та здійснивши перерахунок пені та штрафу судом встановлено, що у відповідача виникло зобов`язання по сплаті штрафних санкцій за порушення умов договору, зокрема пені:

- за період прострочення 01.07.2018р. по 17.07.2018р. (від суми 2076586,52 грн.) - 166126,92 грн. пені;

- за період прострочення з 17.07.2018р. по 27.07.2017р. (від суми 1904 129,50 грн.) - 95206,50 грн. пені;

- за період прострочення 27.07.2018р. по 03.08.18р. (від суми 1 598 897,12 грн.) - 55961,40 пені;

- за період прострочення 03.08.18р по 10.08.2018р. (від суми 1 294 987,64 грн.) - 45321,42 пені;

- за період прострочення 10.08.2018р. по 18.08.2018 (від суми 534600,00 грн.) - 21 384,00 пені;

- за період прострочення 10.08.2018р. по 30.08.2018р. (від суми 55890,00 грн.) - 3353,40 пені.

Представлений позивачем розрахунок суми позовних вимог є правильним та обгрунтованим.

Крім того, позивачем нараховано штрафу за прострочення виконання зобов`язання по поставці товару понад 30 днів за період з 27.07.2018 по 03.08.2018 на загальну суму 159889,71 грн.

Суд перевіривши розрахунок суми штрафу зазначає, що він є правильним та обґрунтованим

У зв`язку з неналежним виконанням постачальником своїх зобов`язань по Договору поставки Філією «ЦУП» ПАТ «Укрзалізниця» надіслано постачальнику претензію від 15.04.2019 №ЦУП-8/2025 (а.с.45-46) про стягнення штрафних санкцій. На момент подання даного позову претензію відповідачем не задоволено.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об`єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачем позовні вимоги не спростовані, суд прийшов до висновку, що позов Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК УКРПРОМБУД" в частині стягнення пені та штрафу в розмірі 159889,71 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судові збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК УКРПРОМБУД" (49100, м. Дніпро, пр.Олександра Поля , б.36, оф. 48, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (003680, м. Дніпро, вул. Тверська, 5, ) в особі філії "Центр управління промисловістю" акціонерного товариства "Українська залізниця" ( 03038, м. Київ, вул.. Федорова,32, ) пеню у розмірі 387353,64 грн., штраф 159889,71 грн., а також судові збір у розмірі 8208,65 грн., про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.09.2019

Суддя С.П. Панна