номер провадження справи 32/63/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019 Справа № 908/753/19

м.Запоріжжя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Трейделектропром (51200, Дніпропетровська область, с. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, 156, кім. 4, кв. 8)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Електротехніка (69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, 10)

про стягнення суми 1776528,74 грн.,

Колегія суддів у складі: Головуючого судді Колодій Н.А.

Суддя Зінченко Н.Г., Мірошниченко М.В.

При секретарі: Лола Н.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТНІСТЬ СПОРУ

28.03.2019 до господарського суду Запорізької області від господарського суду Дніпропетровської області надійшли матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Трейделектропром до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Електротехніка про стягнення 1776528,74 грн., з яких: сума 1644901,01 грн. основний борг, сума 121442,82 грн. пеня, сума 10184,91 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.04.2019 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 10.04.2019 відкрито загальне провадження у справі № 908/753/19, підготовче засідання призначено на 13.05.2019. Ухвалою суду від 13.05.2019 відкладено підготовче засідання на 03.06.2019. У підготовчому засіданні 03.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження та оголошено перерву до 09.07.2019, за наслідками чого внесено відповідну ухвалу. Ухвалою суду від 09.07.2019 справу № 908/753/19 передано на колегіальний розгляд.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматичного визначання складу колегії суддів від 11.07.2019, справу № 908/753/19 передано на колегіальний розгляд у складі: головуючий суддя Колодій Н.А., судді: Зінченко Н.Г., Мірошниченко М.В. Ухвалою суду від 12.07.2019 колегією суддів справу прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 18.07.2019. У підготовчому засіданні 18.07.2019 оголошено перерву до 04.09.2019, про що сторони повідомлені під розписку. Ухвалою суду від 04.09.2019 продовжено строк підготовчого провадження, закрито підготовче провадження, судове засідання по суті призначено на 16.09.2019.

04.09.2019 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку із частковою сплатою боргу відповідачем. Просить стягнути з відповідача суму 1564901,01 грн. основного боргу, суму 121442,82 грн. пені та суму 10184,91 грн. 3% річних.

Заява про зменшення розміру позовних вимог не суперечить приписам ст. 46 ГПК України та прийнята судом до розгляду у підготовчому засіданні 04.09.2019.

Таким чином, предметом судового розгляду є вимоги про стягнення з відповідача суми 1564901,01 грн. основного боргу, суми 121442,82 грн. пені та суми 10184,91 грн. 3% річних.

У судове засідання 16.09.2019 представник позивача не з`явився, але направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. На виконання умов договору поставки № 20 від 27.12.2018 позивач у грудні 2018 та лютому 2019 поставив відповідачу товар на загальну суму 2524901,01 грн. Відповідач, в свою чергу, оплату з отриманий товар здійснив частково в розмірі 880000 грн. та 80000 грн. (сума на яку зменшено позовні вимоги). Несплаченою залишилась сума 1564901,01 грн. У зв`язку з чим, позивач, на підставі ст.ст. 526, 611, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 193 ГК України, просить стягнути з відповідача суму 1564901,01 грн. основного боргу, суму 121442,82 грн. пені та суму 10184,91 грн. 3% річних.

Представник відповідача у судове засідання 16.09.2019 не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Проте, у підготовчому засіданні 03.06.2019 представник позивача в усній формі заперечив проти позовної заяви, а також зазначив, що борг не може оплатити у зв`язку зі скрутним фінансовим становищем.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За приписами ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача на підставі наявних в справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін під час підготовчого провадження, суд

УСТАНОВИВ

27.12.2018 між ТОВ Трейделектропром (постачальник, позивач у справі) та ТОВ Виробниче підприємство Електротехніка (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 20, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставляти у власність покупцю катанку алюмінієву, а покупець - приймати продукцію та оплачувати її вартість на умовах даного договору (п. 1).

Відповідно до п. 10.1 договору він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019. Дія договору автоматично продовжується на наступний календарний рік, якщо ні одна із сторін не заявить іншій стороні в письмовій формі про його розірвання за один місяць до припинення договору.

За умовами п. 4.2 договору, датою переходу права власності на продукцію вважається дата передачі продукції постачальником покупцю, що підтверджується накладними на відпуск продукції.

Пунктом 5.2 договору визначено, що покупець проводить оплату продукції на умовах відстрочення платежу 15 календарних днів з моменту відвантаження продукції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на виконання умов договору, в грудні 2018 та в лютому 2019 поставив відповідачу товар на загальну суму 2524901,01 грн. факт поставки товару підтверджується видатковими накладними № Т-00000015 від 28.12.2018 на суму 823675,96 грн., № Т-00000014 від 28.12.2018 на суму 880713 грн., № Т-000000075 від 01.02.2019 на суму 820512,05 грн. підписаними обома сторонами, товарно-транспортними накладними та довіреностями на отримання матеріальних цінностей, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач, в свою чергу, договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за отриманий товар здійснив частково в розмірі 880000 грн. та 80000 (сума на яку зменшено позовні вимоги). Загальна сума оплаченого відповідачем товару становить 960000 грн. Залишок заборгованості складає 1564901,01грн.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів належного виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за договором поставки № 20 від 27.12.2018 в розмірі 1564901,01грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 1564901,01 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 10184,91 грн. 3% річних за загальний період з 10.01.2019 по 04.03.2019.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Суд перевіривши розрахунки 3% річних, встановив, що його зроблено невірно в частині періодів та розміру сум, на які нараховано річні (не враховано вихідні дні та 15 денний строк на оплату товару). У зв`язку з чим, суд зробив власний розрахунок не виходячи за межі загального періоду нарахування 3% річних.

Скоригувавши періоди розрахунків, суд встановив, що нарахування 3% річних повинно бути здійснено за загальний період з 15.10.2019 по 04.03.2019, розмір річних, при цьому, становить 5443,75 грн.

Таким чином, до стягнення підлягає сума 5443,75 грн. 3% річних.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 121442,82 грн. за загальний період з 10.01.2019 по 25.03.2019.

Пунктом 6.2 договору, сторонами погоджено, що за невиконання своїх зобовязань по оплаті продукції відповідач виплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розрахунок пені також зроблено позивачем невірно, у зв`язку з чим, суд зробив власний розрахунок не виходячи за межі загального періоду нарахування пені. Так, пеня повинна нараховуватися за загальний період з 15.10.2019 по 25.03.2019, розмір пені становить 99394,65 грн.

Таким чином, до стягнення підлягає сума 99394,65 грн. пені.

Згідно з ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати пов`язані з оплатою професійної правової допомоги в розмірі 20000 грн.

За приписами ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту ст. 126 ГПК України вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Склад, розмір та оплата витрат, пов`язаних з надання правничої допомоги, входить до предмету доказування в справі. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, в тому числі доказів їх сплати адвокату, є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

На підтвердження таких витрат позивачем надано лише договір про надання правової допомоги від 22.03.2019, укладений між ТОВ Трейделектропром та адвокатом Бондаренко С.О. За умовами договору адвокат бере на себе обов`язки надавати правову допомогу, яка полягає, зокрема, у консультаціях, складанні заяв, скарг, інших документів правового характеру, здійснення представництва позивача в господарських судах у всіх інстанціях.

Втім, як-то передбачено вимогами ст. 126 ГПК України, адвокатом не надано суду детального опису отриманих позивачем послуг правової допомоги при розгляді даної справи, а також на надано доказів оплати позивачем послуг адвоката в розмірі 20000 грн.

За таких обставин, витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн. є недоведеними та такими, що не підлягають відшкодуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

За таких обставин, судовий збір в розмірі 1200,01 грн. буде повернуто ухвалою суду за наявності відповідного клопотання позивача.

Згідно зі ст. 129 ГПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 25046,09 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство Електротехніка (69123, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, 10; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Трейделектропром (51200, Дніпропетровська область, с. Новомосковськ, вул. Зіни Бєлої, 156, кім. 4, кв. 8; ) суму 1564901 (один мільйон п`ятсот шістдесят чотири тисячі дев`ятсот одну) грн. 01 коп. основного боргу, суму 5443 (п`ять тисяч чотириста сорок три) грн. 75 коп. 3% річних, суму 99394 (дев`яносто дев`ять тисяч триста дев`яносто чотири) грн. 65 коп. пені, суму 25046 (двадцять п`ять тисяч сорок шість) грн. 09 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.09.2019.

Головуючий суддя Н.А.Колодій

Суддя Н.Г. Зінченко

Суддя М.В. Мірошниченко