ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2019 р. Справа№ 904/7527/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 03.09.2019,

розглянувши апеляційну скаргу Нікопольської міської ради Дніпропетровської області

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 (повний текст складено 23.05.2019)

у справі №904/7527/17 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Нікопольської міської ради Дніпропетровської області

до Підприємства з 100% іноземними інвестиціями «Білла - Україна»

про визнання договору укладеним

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Нікопольська міська рада Дніпропетровської області (далі, позивач) звернулася до господарського суду з позовом до Підприємства з 100% іноземними інвестиціями «Білла - Україна» (далі, відповідач ПзІІ «Білла-Україна») про визнання укладеним між Нікопольською міською радою Дніпропетровської області та ПзІІ «Білла-Україна» договору оренди земельної ділянки площею 0,4501 га по вул. Івана Богуна в м. Нікополь в редакції, запропонованій позивачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, всупереч вимогам статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 116, 124, 125 Земельного кодексу України, 1, 13, 14 Закону України «Про оренду землі», статей 179, 181, 187 Господарського кодексу України, статті 630 Цивільного кодексу України у двадцятиденний строк надісланий проект договору оренди землі, який відповідає типовому договору, не підписав, не повернув позивачеві та в добровільному порядку не уклав договір оренди землі. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати укладеним між ним та відповідачем договір оренди земельної ділянки площею 0,4501 га на вул. Івана Богуна в редакції, викладеній ним у прохальній частині позову.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №904/7527/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Прийняте рішення місцевого господарського суду мотивоване недоведеністю підстав для визнання укладеним спірного договору.

Місцевим господарським судом при прийнятті рішення відзначено наступне:

- із аналізу норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд не вбачає у даному випадку прямого законодавчо встановленого обов`язку для відповідача, як власника нерухомості на земельній ділянці, з укладення спірного договору, оскільки останній може не реалізовувати надане йому право та відмовитися від оренди земельної ділянки. Відтак, правові підстави для розгляду судом такого спору як визнання укладеним договору, що не є обов`язковим для укладення, відсутні;

- у даному випадку відповідач фактично відмовився від укладення спірного договору, оскільки ним не було підписано договір та не надано позивачеві протоколу розбіжностей до надісланого проекту договору, що свідчить про недосягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору оренди земельної ділянки та недотримання позивачем порядку, встановленого статтею 181 Господарського кодексу України;

- виходячи з наведених позивачем аргументів та наданих ним доказів суд дійшов висновку про недоведеність позивачем відповідно до вимог господарського процесуального законодавства факту порушення його права або охоронюваного законом інтересу Підприємством з 100% іноземними інвестиціями «Білла - Україна» у зв`язку з неукладенням оспорюваного договору;

- встановлені у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017, залишеному без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019, у межах справи №904/9302/17 обставини правомірності встановлення позивачем орендної плати за земельну ділянку в межах законодавчо встановленого граничного розміру цієї плати (12% нормативно грошової оцінки землі) не спростовують висновків суду щодо непогодження сторонами істотних умов договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, 18.06.2019 (про що свідчить відмітка поштового штемпелю на конверті), Нікопольська міська рада Дніпропетровської області звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №904/7527/17 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

До апеляційної скарги апелянтом також додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №904/7527/17, оскільки повний текст рішення складено 23.05.2019 та отримано позивачем 29.05.2019, а тому апелянт має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до наступного:

- судом першої інстанції проігноровані норми Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про оренду землі», Земельного, Цивільного, Господарського кодексів України;

- судом не взято до уваги наявність рішення Нікопольської міської ради від 25.11.2016 №23-14/УІІ про надання земельної ділянки в оренду, яке є чинним;

- безпідставними є твердження, що не вважається правопорушенням відсутність у власника нерухомості договору оренди землі.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду 25.07.2019, наголосив на наступному:

- відповідач звернувся до позивача з відповідною заявою про отримання права користування земельною ділянкою за адресою: м. Нікополь, вул. Івана Богуна, 2 (і ця заява була розглянута шляхом прийняття відповідного рішення) до прийняття Нікопольською радою рішення «Про звернення Нікопольської міської ради до громадян та суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території міста Нікополь» від 05.05.2017 №1-20/VII, а тому посилання позивача у листі №2580 від 22.05.2017 на те, що ставка орендної плати за земельні ділянки у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі розповсюджуються на орендні відносини, які виникли між позивачем і відповідачем на підставі рішення №23-14/VІІ від 21.11.2016, є безпідставними;

- у спірних правовідносинах відсутній прямий обов`язок у ПзІІ «Білла-Україна», як власника нерухомості на земельній ділянці, щодо укладення спірного договору, оскільки відповідач може не реалізувати надане йому право та відмовитись від оренди земельної ділянки. Відтак, правові підстави для розгляду судом такого спору як визнання укладеним договору, що не є обов`язковим для укладення, відсутні;

- між сторонами не було досягнуто в належній формі згоди з усіх істотних умов договору оренди земельної ділянки та позивачем не було дотримано порядку, встановленого статтею 181 Господарського кодексу України;

- посилання позивача у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції було проігноровано вирішення пов`язаної справи №904/9302/17 є безпідставними, оскільки в оскаржуваному рішенні суд дійшов висновку, що встановлені обставини правомірності встановлення позивачем орендної плати за земельну ділянку в межах законодавчо встановленого граничного розміру цієї плати (12% нормативної грошової оцінки землі) не спростовують вказаних висновків суду щодо непогодження сторонами істотних умов договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2019 апеляційну скаргу Нікопольської міської ради Дніпропетровської області передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Скрипки І.М., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 поновлено Нікопольській міській раді Дніпропетровської області пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №904/7527/17; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Нікопольської міської ради Дніпропетровської області на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №904/7527/17 та розгляд справи призначено на 03.09.2019.

За результатами проведеного у справі 03.09.2019 судового засідання суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 03.09.2019 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 03.09.2019 підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати, позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні 03.09.2019 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржене рішення суду залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно Підприємству з 100% іноземними інвестиціями «Білла - Україна» на праві приватної власності належить нежитлова будівля, розташована на земельній ділянці площею 0,4501 га у Дніпропетровській обл., м. Нікополь, вул. Івана Богуна, 2, на підставі Свідоцтва про право власності САС № 206348 від 30.09.2009, виданого Виконкомом Нікопольської міської ради.

21.09.2016 Підприємство з 100% іноземними інвестиціями «Білла - Україна» звернулося до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області із заявою про надання в оренду земельної ділянки, площею 0,4501 га, розташованої у м. Нікополі на вул. Івана Богуна, 2 терміном на 49 років за фактичним розміщенням нежитлової будівлі для будівництва й обслуговування будівель торгівлі (том 1, а.с. 22). Ця заява розглянута на засіданні постійної комісії Міськради з питань містобудування та землекористування і це питання вирішено винести на розгляд сесії Міськради.

25.11.2016 Нікопольська міська рада Дніпропетровської області прийняла рішення №23-14/VIІ «Про надання Підприємству з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна» в оренду земельної ділянки на вул. Івана Богуна , 2 у м. Нікополі за фактичним розміщенням нежитлової будівлі» (том 1, а.с. 24), яким вирішила надати позивачу в оренду терміном на 10 (десять) років земельну ділянку площею 0,4501 га (кадастровий номер :03:004:0029) на вул. Івана Богуна, 2, у м. Нікополі для будівництва й обслуговування будівель торгівлі та зобов`язала його укласти і зареєструвати відповідний договір оренди землі. При цьому, пунктом 2 вказаного рішення радою встановлено орендну плату в розмірі 12% від діючої нормативної грошової оцінки земель.

Підприємство з 100% іноземними інвестиціями «Білла - Україна» звернулося до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області з листом від 30.01.2017 №147 (том 1, а.с. 25) про перегляд цього рішення в частині розміру орендної плати та просило змінити його з 12% на 5% від діючої нормативної грошової оцінки землі.

У відповідь на вказаний лист позивач листом від 02.03.2017 № 1068 (том 1, а.с. 26) повідомив відповідача про те, що Нікопольська міська рада Дніпропетровської області вирішила не розглядати це питання на сесії.

Надалі відповідач звернувся до позивача з листом №464 від 21.03.2017 (том 1, а.с. 28), в якому повідомив про відсутність розгорнутої та вичерпної відповіді стосовно запитуваної інформації, та просив про проведення особистої зустрічі з метою вирішення питання щодо встановлення розміру орендної плати.

У відповідь на вказане звернення Підприємства з 100% іноземними інвестиціями «Білла - Україна» листом від 22.05.2017 № 2580 (том 1, а.с. 29) позивач повідомив, що за результатами розгляду комісія прийняла рішення залишити без змін ставку орендної плати на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Нікополь, вул. Івана Богуна, 2 за фактичним розміщенням супермаркету BILLA у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки, керуючись тим, що рішенням Нікопольської міської ради від 05.05.2017 №1-20/VII «Про звернення Нікопольської міської ради до громадян та суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території міста Нікополя» зазначено, що Нікопольська міська рада при визначенні ставки орендної плати за землю враховує наступне: ставка орендної плати за земельні ділянки, на яких здійснюють свою діяльність бензо/газозаправочні станції, супермаркети, гіпермаркети, фінансові або банківські установи, або які надають послуги в сфері страхування, послуги з ремонту або виготовлення ювелірних виробів, нотаріальні послуги встановлена у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі. З урахуванням викладеного, міська рада запропонувала укласти договір оренди землі, яка розташована за адресою: м. Нікополь, вул. Івана Богуна, 2, за фактичним розміщенням супермаркету BILLA відповідно до рішення Нікопольської міської ради від 25.11.2016 №23-14/VIІ.

Надалі, листом від 02.06.2017 №2814 (том 1, а.с. 30) позивач направив відповідачу для ознайомлення 2 примірники проекту договору оренди земельної ділянки площею 0,4501 га та просив розглянути можливість підписання договору оренди у запропонованій редакції та проінформувати Нікопольську міську раду про проведені заходи. Направлення відповідачу цього листа з додатками підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 15.06.2017, а його отримання - повідомленням про вручення поштового відправлення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач у двадцятиденний строк надісланий проект договору оренди землі не підписав, не повернув позивачеві та в добровільному порядку не уклав договір оренди землі. За доводами позивача, укладення договору оренди земельної ділянки є обов`язковим для споживача за умови, якщо запропонований орендодавцем договір відповідає типовому договору, а відмова орендаря від укладення такого договору в такому разі суперечить вимогам частини 1 статті 630 Цивільного кодексу України. У зв`язку з цим позивач просив суд визнати укладеним між ним та відповідачем договір оренди земельної ділянки площею 0,4501 га на вул. Івана Богуна, 2 в редакції, викладеній ним у прохальній частині позову.

Відповідач, заперечуючи проти позову, наголошував, зокрема, на тому, що між сторонами не було погоджено усіх істотних умов договору оренди, зокрема, ціну, оскільки ставка орендної плати за земельну ділянку у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі, на яких здійснюють діяльність, зокрема, супермаркети, гіпермаркети, визначена позивачем на підставі рішення від 05.05.2017 №1-20/VII, яке було прийняте позивачем більше ніж через півроку після рішення позивача №23-14/VIІ.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву неї, заслухавши пояснення представників учасників справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав.

За змістом статті 14 Конституції України, з якою кореспондуються приписи частин першої, другої статті 373 Цивільного кодексу України та статті 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Отже, положеннями чинного законодавства передбачено, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про передачу земельної ділянки в оренду.

Відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Як уже встановлено вище, 25.11.2016 Нікопольська міська рада Дніпропетровської області, розглянувши заяву відповідача, прийняла рішення №23-14/VIІ «Про надання Підприємству з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна» в оренду земельної ділянки на вул. Івана Богуна , 2 у м. Нікополі за фактичним розміщенням нежитлової будівлі» (том 1, а.с. 24), яким вирішила надати позивачу в оренду терміном на 10 (десять) років земельну ділянку площею 0,4501 га (кадастровий номер :03:004:0029) на вул. Івана Богуна, 2, у м. Нікополі для будівництва й обслуговування будівель торгівлі та зобов`язала його укласти і зареєструвати відповідний договір оренди землі.

При цьому, пунктом 2 вказаного Рішення радою встановлено орендну плату на земельну ділянку на вул. Івана Богуна, 2 в розмірі 12% від діючої нормативної грошової оцінки земель.

Частиною 8 статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

За статтею 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з частинами 1, 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 13 вказаного Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Враховуючи зміст вказаних норм законодавства України, суд зазначає, що вимога про врегулювання розбіжностей (у даному випадку щодо розмірі орендної плати), які виникли при укладенні договору оренди землі, шляхом визнання договору оренди земельної ділянки укладеним в редакції позивача є належним способом захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання, передбаченим нормами Господарського кодексу України або Цивільного кодексу України.

Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав підлягають захисту судом на підставі пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії.

Правова позиція висловлена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10.02.2012 у справі №6-110цс12.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу належить на праві власності об`єкт нерухомого майна (нежитлова будівля), розташований на спірній земельній ділянці площею 0,4501 га у Дніпропетровській обл., м. Нікополь, вул. Івана Богуна, 2.

Згідно з частиною 1 статті 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до приписів статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач відповідно до вимог статті 181 Господарського кодексу України листом від 02.06.2017 №2814 надіслав на адресу відповідача два примірники проекту договору оренди земельної ділянки площею 0,4501 га, який містить істотні умови, передбачені статтею 15 Закону України "Про оренду землі, відповідає Рішенню Нікопольської міської ради №23-14/VII від 25.11.2016 та відповідає Типовому договору оренди землі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 №220.

Водночас, колегією суддів встановлено, що відповідач, одержавши 19.06.2017 від позивача проект договору оренди, не повернув позивачу підписаний примірник договору та не склав протоколу розбіжностей до цього договору відповідно до частини 4 статті 181 Господарського кодексу України, що свідчить про відсутність належних заперечень до надісланого проекту договору та безпідставне ухилення від його укладення стороною.

Стосовно орендної плати, запропонованої позивачем у проекті договору, проти розміру якої заперечує відповідач, зазначаючи про непогодження однієї із істотних умов Договору, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з приписами статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту (стаття 648 Цивільного кодексу України).

Так, у абз. 1 пункту 9 розділу «Орендна плата» запропонованого позивачем відповідачу проекту договору визначено: «Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка складає 699 287 грн. 96 коп. за 1 (один) рік».

Вказаний розмір орендної плати визначений позивачем на підставі пункту 2 рішення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №23-14/VII від 25.11.2016 «Про надання ПП «Білла-Україна» в оренду земельної ділянки на вул. Івана Богуна, 2».

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019, у справі №904/9302/17 відмовлено у задоволенні позову Підприємства з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна» до Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання недійсним пункту 2 рішення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №23-14/VII від 25.11.2016 «Про надання ПП «Білла-Україна» в оренду земельної ділянки на вул. Івана Богуна, 2 за фактичним розміщенням нежитлової будівлі» та викладення пункту 2 цього рішення в наступній редакції: «Встановити на земельну ділянку на вул. Івана Богуна, 2, орендну плату у розмірі 3% від діючої нормативної грошової оцінки земель».

Приймаючи рішення у справі №904/9302/17, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що рішення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №23-14/VII від 25.11.2016, пунктом 2 якого було встановлено орендну плату в розмірі 12% від діючої нормативної грошової оцінки земель, було прийнято відповідачем в межах своїх повноважень та визначення розміру орендної ставки в розмірі 12% нормативної грошової оцінки землі є правом міськради відповідно до приписів Податкового кодексу України, Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; встановлена орендна плата за земельну ділянку знаходиться в межах законодавчо встановленого граничного розміру цієї плати, а тому підстави для її перегляду відсутні.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

За таких обставин, встановлені вищезазначеним рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019, у справі №904/9302/17 обставини щодо законності встановлення пунктом 2 рішення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №23-14/VII від 25.11.2016 орендної плати в розмірі 12% від діючої нормативної грошової оцінки земель, є преюдиційними та не підлягають повторному доведенню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що річний розмір ставки орендної плати визначений позивачем у проекті договору оренди відповідно до вимог статті 288 Податкового кодексу України на підставі рішення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області №23-14/VII від 25.11.2016, яке є чинним та не скасоване в судовому порядку, що свідчить про безпідставні твердження відповідача щодо відсутності погодження між сторони такої істотної умови договору оренди як ціна. Судом при цьому взято до уваги відсутність складеного відповідачем протоколу розбіжностей до цього договору відповідно до частини 4 статті 181 Господарського кодексу України.

Заперечення відповідача щодо необґрунтованості посилання позивача у листі від 22.05.2017 №2580 на Рішення №1-20/VII від 05.05.2017, оскільки останнє було прийнято Нікопольською міською радою більш ніж через півроку після прийняття Рішення №23-14/VII від 25.11.2016 «Про надання Підприємству з 100 % іноземними інвестиціями «Білла-Україна» в оренду земельної ділянки на вул.Івана Богуна, 2 за фактичним розміщенням нежитлової будівлі», не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у даній справі, оскільки, як встановлено у межах справи №904/9302/17, при прийнятті Рішення №23-14/VII від 25.11.2016 та встановленні орендної плати в розмірі 12% від діючої нормативної грошової оцінки земель відповідач діяв в межах повноважень, визначених чинним законодавством, та прийняв рішення щодо визначення розміру орендної плати відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України унормовано, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для укладення спірного договору в судовому порядку в редакції позивача.

Натомість судом апеляційної інстанції встановлено, що умови договору відповідають вимогам чинного законодавства, а відсутність укладеного між сторонами у даній справі договору оренди спірної земельної ділянки порушує права позивача як власника земель комунальної власності на отримання орендної плати за її користування.

Підприємство з 100% іноземними інвестиціями «Білла - Україна» в порушення вимог законодавства, з моменту прийняття позивачем у даній справі Рішення №23-14/VII від 25.11.2016 по дату звернення Нікопольською міською радою з відповідним позовом до суду безпідставно ухиляється від укладення договору оренди земельної ділянки.

Усе вищенаведене свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

Стосовно доводів відповідача та висновків суду першої інстанції про те, що нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку особи укласти договір оренди земельної ділянки на підставі рішення відповідно до органу, оскільки це є його правом, судова колегія зазначає, що у даному випадку спонукання до укладення договору ґрунтується на вказівці закону (статей 123, 124 Земельного кодексу України), який передбачає, що підставою користування земельною ділянкою із земель комунальної власності є договір оренди, який укладається з орендарем/власником нежитлових приміщень, які розташовані на ній.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.08.2019 у справі №914/1087/18.

Усі інші доводи та міркування сторін взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Частиною 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, за результатами апеляційного перегляду справи, встановила, що судом першої інстанції при прийнятті оскарженого рішення було неповно з`ясовано всі обставини справи, у результаті чого місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо прав та обов`язків сторін спірних правовідносин.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим оскаржене рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Апеляційна скарга Нікопольської міської ради Дніпропетровської області на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №904/7527/17 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрат за подання позовної заяви та апеляційної скарги у даній справі у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольської міської ради Дніпропетровської області на рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №904/7527/17 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №904/7527/17 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати укладеним між Нікопольською міською радою та Підприємством з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна» (код 25288083) договір оренди земельної ділянки площею 0,4501 га по вул. Івана Богуна, 2 в такій редакції:

«Орендодавець - Нікопольська міська рада, юридична адреса: Дніпропетровська область, 53200 м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3 в особі керуючого справами виконкому Харченко Ірини Володимирівни, що діє на підставі довіреності, посвідченої Максименко О.В., приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу від 17.08.2016 року за №767, яка мешкає: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Малиновського, буд.15 з одного боку, та

Орендар - Підприємство з 100% іноземними інвестиціями «Білла-Україна», в особі: керівника (генеральний директор, який діє лише спільно з членами ради директорів згідно Статуту) - Мандзюк Оксани Валеріївни, підписанта (фінансовий директор, який діє лише спільно з членами ради директорів згідно Статуту) - Меленного В`ячеслава Григоровича, підписанта (прокурист, який діє лише спільно з членами ради директорів згідно Статуту) - Сагателова Андрія Едуардовича, з другого, (далі - Сторони) уклали цей договір про нижченаведене:

Предмет договору

1. Орендодавець на підставі рішення сесії Нікопольської міської ради від 25 листопада 2016 року №23-14/VІІ надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, код цільового призначення - 03.07, яка розташована: м. Нікополь, вул. Івана Богуна, буд.2 (кадастровий номер земельної ділянки :03:004:0029)

Об`єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,4501 га.

3. На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна: нежитлова будівля.

4. Земельна ділянка передається в оренду за фактичним розміщенням нежитлової будівлі.

5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 5 827 399 грн. 69 коп. (за 0,4501 га).

6. Земельна ділянка, яка передається в оренду, придатна для використання за призначенням.

7. Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини - орендодавець повідомляє Орендаря про права третіх осіб на земельну ділянку (сервітути), а саме: прохід чи проїзд через земельну ділянку, використання земельної ділянки для прокладки і ремонту лінійних інженерних споруд, використання земельної ділянки для ремонту ліній електропередач.

Строк дії договору

8. Договір укладено на 10 (десять) років.

Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата

9. Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка складає 699 287 грн. 96 коп. за 1 (один) рік.

Спосіб та місце сплати орендної плати: грошова плата вноситься на розрахунковий рахунок: Держказначейство - 0029, код ЄДРПОУ - 38033121, код 18010600, МФО 805012, отримувач - УДКСУ в м.Нікополь.

10. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

11. Орендна плата вноситься у строк до 30 числа кожного місяця, рівномірно за кожен місяць.

12. Передача продукції в рахунок орендної плати не здійснюється.

13. Розмір орендної плати переглядається у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності;

- за взаємною згодою сторін (волевиявлення Орендодавця визначається у формі рішення сесії Нікопольської міської ради);

- в інших випадках, передбачених законом.

14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 2 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

Умови використання земельної ділянки

15. Земельна ділянка передається в оренду за фактичним розміщенням нежитлової будівлі.

16. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, код цільового призначення - 03.07.

17. Умови збереження стану об`єкта оренди:

- використання ділянки відповідно до проекту забудови з дотриманням вимог чинного законодавства, державних будівельних та інших норм і правил.

- орендар несе відповідальність за заростання даної земельної ділянки бур`янами відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Умови повернення земельної ділянки

18. Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

19. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.

20. Здійснені орендарем без згоди орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

21. Поліпшення стану земельної ділянки, проведені орендарем за письмовою згодою з орендодавцем землі, підлягають відшкодуванню. Умови, обсяги і строки відшкодування орендарю витрат за проведені ним поліпшення стану земельної ділянки визначаються окремою угодою сторін або у судовому порядку.

22. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором.

23. Збитками вважаються:

- фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

- доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

24. Розмір фактичних витрат орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання

земельної ділянки (земельних ділянок)

25. На орендовану земельну ділянку встановлено (не встановлено) обмеження (обтяження) інші права третіх осіб:

- земельну ділянку використовувати за визначеним цільовим призначенням;

- зміну цільового використання земельної ділянки проводити тільки за проектами землеустрою;

- будівництво, реконструкцію будівель та споруд, а також благоустрій території здійснювати відповідно до вимог чинного законодавства України;

- утримувати прилеглу територію відповідно до санітарних норм;

- забезпечити збереження та вільний доступ до міських інженерних комунікацій, я проходять по зазначеній території для проведення ремонтних та профілактичних робіт;

- дотримуватись правил добросусідства із суміжними землекористувачами;

- додержуватись вимог законодавства про охорону довкілля;

- дотримання вимог природоохоронного законодавства на відведеній та прилеглій території.

26. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

Інші права та обов`язки сторін

27. Права орендодавця:

27.1. Орендодавець має право вимагати від орендаря:

- використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

- дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил;

- дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

- своєчасного внесення орендної плати.

28. Обов`язки орендодавця:

- передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

- при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

- не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

- відшкодувати орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкта оренди, яке проводилося орендарем за згодою орендодавця;

- попередити орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкта оренди.

29. Права орендаря:

- самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

- за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження;

- отримувати продукцію і доходи;

- здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

30. Обов`язки орендаря:

- приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

- виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

- дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

- у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору в Нікопольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини

31. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкта оренди чи його частини несе орендар.

Страхування об`єкта оренди

32. Згідно з цим договором об`єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.

Зміна умов договору і припинення його дії

33. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (зі сторони орендодавця - на підставі рішення Нікопольської міської ради).

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

34. Дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- придбання орендарем земельної ділянки (земельних ділянок) у власність;

- викупу земельної ділянки (земельних ділянок) для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки (земельних ділянок) з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

- ліквідації юридичної особи-орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

35. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

36. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

37. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору

38. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

39. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо

вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Прикінцеві положення

40. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

41. Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря.

Реквізити сторін

Орендодавець Орендар

Нікопольська міська рада в особі Підприємство з 100% іноземними

Харченко Ірини Володимирівни , інвестиціями "Білла-Україна"

що діє на підставі довіреності, посвідченої в особі керівника (генеральний директор,

Максименко О.В., приватним нотаріусом який діє лише спільно з членами ради

Нікопольського міського нотаріального директорів згідно Статуту) - Меленного

округу від 17.08.2016 року за №767 В`ячеслава Григоровича, підписанта

Код ЄДРПОУ - 37338501, державна прокурист, який діє лише спільно з

реєстрація від 21.05.1997 р., номер запису членами ради директорів згідно Статуту)

1 003756 - Сагателова Андрія Едуардовича ,

дата державної реєстрації: 15.12.1997

дата запису: 08.09.2004,

номер запису:

1 000490

Місцезнаходження юридичної особи: Місцезнаходження юридичної особи:

53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, 02140, м. Київ,

вул. Електрометалургів, 3 вул. Гришка, буд. 3

Ідентифікаційний код

юридичної особи - 25288083

Підписи сторін

Орендодавець Орендар

____________ ______________

МП (за наявності печатки) МП (за наявності печатки)».

Стягнути з Підприємства з 100% іноземними інвестиціями «Білла - Україна» (02140, м. Київ, вул. Гришка, буд. 3; ) на користь Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3; ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. та 2 400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №904/7527/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.09.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка