ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" вересня 2019 р. м. ХарківСправа № 922/1747/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

(без виклику представників сторін)

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363", місто Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТБ Слобожанщина", місто Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна", місто Харків
про стягнення 260 500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходилась справа № 922/1747/19 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" (відповідача) про стягнення 260 500,00 грн. заборгованості за Договором купівлі-продажу транспортного засобу № 5676/19/016223 від 14 березня 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 липня 2019 року у справі № 922/1747/19 (суддя Рильова В.В.) прийнято відмову Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" від позову та закрито провадження у справі № 922/1747/19. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 907,50 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. Відмовлено у стягненні витрат на відрядження адвоката у розмірі 2 500,00 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15 серпня 2019 року ухвалу Господарського суду Харківської області від 15 липня 2019 року у справі № 922/1747/19 скасовано в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. та прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн. В іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 15 липня 2019 року у справі № 922/1747/19 залишено без змін.

22 серпня 2019 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшло клопотання Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" про приєднання доказів (вх. № 20234), в якому позивач у справі просить суд поновити пропущений процесуальний строк на подання доказів на понесення судових витрат, приєднати до справи № 922/1747/19 докази понесених позивачем судових витрат та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" понесені позивачем судові витрати на відрядження представника в сумі 2 500,00 грн.

28 серпня 2019 року до суду також надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" про поворот виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15 липня 2019 року у справі № 922/1747/19 (вх. № 20615).

У зв`язку із відпусткою судді Рильової В.В. розпорядженням керівника апарату суду від 28.08.2019 за № 503/2019 призначено повторний автоматизований розподіл заяви у справі № 922/1747/19. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019 для розгляду заяви визначено головуючого суддю Аюпову Р.М.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16 вересня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" задоволено та здійснено поворот виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 15 липня 2019 року у справі № 922/1747/19 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Розглянувши клопотання Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" про приєднання доказів за вх. № 20234 (після повернення матеріалів справи судді Рильовій В.В.), суд зазначає наступне.

Згідно приписів статті 80 Господарського процесуального кодексу України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу визначено наслідки пропуску процесуальних строків: право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку; заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, приписами статті 119 Господарського процесуального кодексу України також встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причину його пропуску поважною, крім випадку, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із заявою про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія, стосовно якої пропущено строк.

Зміст наведених норм свідчить про те, що право сторони на вчинення процесуальних дій обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З аналізу зазначених норм вбачається, що ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено присічний строк подання доказів в обгрунтування понесених стороною судових витрат (п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву), отже приписами ГПК встановлено неможливість поновлення такого строку ( ст. 119 ГПК).

Так, ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 липня 2019 року у справі № 922/1747/19 прийнято відмову Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" від позову та закрито провадження у справі № 922/1747/19 та розподілено витрати позивача на професійну правничу допомогу, зокрема: відмовлено у стягненні витрат на відрядження адвоката у розмірі 2 500,00 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15 серпня 2019 року залишено без змін ухвалу Господарського суду Харківської області від 15 липня 2019 року у справі № 922/1747/19 в частині відмови Товариству з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" у стягненні витрат на відрядження адвоката у розмірі 2 500,00 грн.

Відтак, питання щодо розподілу судових витрат позивача на відрядження представника в сумі 2 500,00 грн. вже було вирішено судами першої та апеляційної інстанції, а поновлення встановленого законом процесуального строку на подання до суду доказів на підтвердження понесених стороною судових витрат є неможливим, в силу приписів ст. 119, 129 Господарського процесуального кодексу України. З огляду на наведене, суд долучає відповідні докази до матеріалів справи, проте не приймає їх до розгляду, про що постановляє відповідну ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 80, 118, 119, 129, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів на понесення судових витрат - відмовити.

Подані Товариством з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" докази залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п. 17Перехідних положень ГПК України.

Ухвалу підписано 20.09.2019.

Суддя В.В. Рильова

№ 922/1747/19