ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2206/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків
до Приватного підприємства "Ремавто", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 8825,51 грн
за участю представників сторін:

позивача - Третяк О.О., дов. № Др-13-0719 від 18.07.2019;

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Приватного підприємства "Ремавто", м. Харків, про стягнення заборгованості за надані позивачем послуги з постачання природного газу в розмірі 8825,51 грн. за період: березень - травень 2019 року. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 15.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.07.2019 об 11:30 год.

Протокольними ухвалами від 25.07.2019, 02.09.2019 у судових засіданнях оголошувалась перерва, в порядку ст. 216 ГПК України.

У судовому засіданні 16.09.2019 представник позивача пояснив, що 08.07.2019 відповідачем було сплачено заборгованість за період з березня по травень у сумі 8825,51 грн., тобто сплачена у повному обсязі сума боргу, заявлена позивачем до стягнення з відповідача у даному спорі. Натомість, оскільки відповідачем не виконувались вимоги Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 щодо своєчасної оплати послуг з газопостачання, TOB "Харківгаз Збут" підтримує позов та просить суд покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати, в сумі 1921,00 грн.

Представник відповідача у судове засідання 16.09.2019 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. При цьому суд зазначає, що відповідач про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 61103 м. Харків, вул. Дерев`янка, 1-Б, а з матеріалів справи вбачається, що ухвала суду від 15.07.2019 про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу за вищезазначеною адресою, але не була ним отримана та повернута Укрпоштою до суду із зазначенням "інші причини не вручення".

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів по справі покладено на сторони, суд, враховуючи ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, згідно ч.9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Присутній в судовому засіданні представник позивача погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами, у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 16.09.2019, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (позивач, постачальник) надало Приватному підприємству "Ремавто" (відповідач, споживач) послуги з постачання природного газу у кількості:

- березень 2019 р. - 1,197 тис.м.куб. на загальну суму 12 815,46 грн.,

- квітень 2019 р. - 0,004 тис м.куб. на загальну суму 38,03 грн.,

- травень 2019 р. - 0,001 тис.м.куб. на загальну суму 9,14 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу № ХО 389007885 від 31.03.2019, № ХО 389011189 від 30.04.2019, № ХО 389012728 від 31.05.2019.

Натомість, як зазначив позивач у позовній заяві, відповідач за отриманий природний газ розрахувався частково та має заборгованість в сумі 8809,58 грн., що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду із вимогою про стягнення на свою користь суми основної заборгованості в розмірі 8809,58 грн. та суми 3% річних в розмірі 15,93 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно п. 2. ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, в тому числі, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно п. 1. ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Виходячи з приписів ст. 205 ЦК України сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.181 ГК України, допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, відповідно до наданих до матеріалів справи актів приймання-передачі природного газу № ХО 389007885 від 31.03.2019, № ХО 389011189 від 30.04.2019, № ХО 389012728 від 31.05.2019, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" надало Приватному підприємству "Ремавто" послуги з постачання природного газу у кількості:

- березень 2019 р. - 1,197 тис.м.куб. на загальну суму 12 815,46 грн.,

- квітень 2019 р. - 0,004 тис м.куб. на загальну суму 38,03 грн.,

- травень 2019 р. - 0,001 тис.м.куб. на загальну суму 9,14 грн., за які відповідач розрахувався частково та має заборгованість за надані позивачем послуги в сумі 8809,58 грн.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частинами 2, 3 ст. 45 ГПК України визначено, що позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Як встановлено судом та підтверджено позивачем під час судового розгляду, відповідачем 08.07.2019 була сплачена заборгованість за послуги постачання природного газу, за період з березня по травень 2019 року, в сумі 8825,51 грн. Саме про стягнення даної суми заборгованості (8809,58 грн. - основний борг + 15,93 грн. - сума 3% річних) позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку, що станом на момент подання позивачем позову (12.07.2019) та станом на момент порушення провадження у справі, предмет позову по справі був відсутній.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що станом на момент порушення провадження у справі, предмет позову по справі був відсутній, а з матеріалів справи не вбачається порушень відповідачем прав і охоронюваних законом інтересів позивача, господарський суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю, у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Враховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 45, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 126, 129, 165, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів, з дня складання повного тексту рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, );

Відповідач - Приватне підприємство "Ремавто" (61103, м. Харків, вул. Дерев`янка, 1-Б, ).

Повне рішення складено 18.09.2019.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/2206/19