ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 Справа № 917/1507/19

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», вул. Маршала Бірюзова, 47, м. Полтава, 36007, , Адреса для листування: вул. Радевича, 16, м. Карлівка, Полтавська обл., 39500

до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ», вул. Пилипа Орлика, 40а, м. Полтава, 36020,

про стягнення 10 605,24 грн.

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

представник позивача: Штепа Д.Ю., дов. № 02-9-1/2513 від 19.09.19

представник відповідача: Мирна Р.В., дов. № 68 від 16.09.19

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» звернулось до суду з позовом до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» про стягнення 10 605,24 грн. за неналежне виконання зобов`язань за договором про постачання електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 на умовах комерційної пропозиції № 1-УП, зокрема, пені на попередню оплату.

Ухвалою від 03.09.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, призначити справу для розгляду по суті у судовому засіданні на 04.06.19, викликати учасників справи у судове засідання, запропонував відповідачу протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов.

23.09.19 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він позов визнає повністю та просить зменшити розмір штрафних санкцій до 50% (вх. № 10169).

В судовому засіданні 24.09.19 суд дослідив докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслухав їх усні пояснення учасників справи.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

28 грудня 2018 року КП ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» (відповідач) керуючись статтями 633,634,641,642 Цивільного кодексу України, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, (далі - ПРРЕЕ) та ознайомившись з умовами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) на сайті електропостачальника в мережі Інтернет за адресою http://energo.pl.ua* приєднався до умов Договору за особовим рахунком № НОМЕР_1 на умовах комерційної пропозиції № 1-УП (далі - Комерційна пропозиція).

За умовами Договору та Пропозиції постачальник електричної енергії - ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» (позивач) взяв на себе обов`язок з 01 січня 2019 року продавати електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач КП ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» взяв на себе обов`язок оплачувати вартість використаної (купованої-) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Абзацом 1 п. 4.12. ПРРЕЕ встановлено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Відповідно до обраної споживачем Комерційної пропозиції оплата вартості електричної енергії, включаючи витрати за послуги з розподілу, здійснюється виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника універсальних послуг до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду авансовим платежем у розмірі 100 % від вартості очікуваних обсягів споживання електричної енергії.

Згідно з п. 4.19. ПРРЕЕ та п. 5.8. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Одночасно з цим п. 5.11 Договору та Комерційна пропозиція, обрана Споживачем, передбачає штрафні санкції за порушення строків оплати, а саме: у разі несвоєчасної оплати платежів обумовлених цією комерційною пропозицією, у тому числі нездійснення попередньої оплати та оплати додатково замовлених обсягів купівлі електричної енергії, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати та за прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням ст. 625 ЦК України. Штрафні санкції сплачуються на поточний рахунок Постачальника, який вказується в рахунках, протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку.

Абзацом 3 пункту 4.14. ПРРЕЕ визначено, що платіжні документи на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. В даному випадку рахунки на здійснення попередньої оплати вартості електричної енергії, включаючи витрати за послуги з розподілу надсилалися боржнику електронною поштою.

Вихідними даними дня формування рахунку на попередню оплату є обсяги очікуваного споживання електричної енергії, які згідно з п.2.4.3. ПРРЕЕ на наступний рік з помісячним або поквартальним розподілом подаються всіма споживачами (крім побутових) оператору системи у термін, обумовлений договором, у порядку, встановленому Кодексом систем розподілу. Згідно поданої заяви про прогнозовані обсяги споживання електричної енергії, поданої оператору системи розподілу, споживач на 2019 рік замовив по 150 тис.кВт.год. щомісячно, але потім коригував замовлені обсяги, шляхом повідомлення оператора системи та ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» про прогнозовані обсяги споживання електричної енергії в наступних обсягах: на лютий 2019 року - 120 тис. кВт.год, на березень 2019 року - 120 тис. кВт.год, на квітень - 110 тис. кВт.год, на травень 100 тис. кВт.год. Саме тому на попередню оплату на лютий видавалося два рахунка від 25.01.2019 року та від 29.01.2019 року.

Позивач у позовній заяві зазначає, що споживач - КП ПОР «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» порушив умови оплати і терміни розрахунку за використану електричну енергію, які передбачені Договором про постачання електричної енергії споживачу № 20900167 від 01.01.2019 року та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312.

За даними позовача, з 01.06.2019 року КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ» змінив Постачальника електричної енергії.

Оскільки на протязі дії Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» № 20900167 від 01 січня 2019 року по 31 травня 2019 року за Комерційною пропозицією № 1 мало місце порушення умов вищезазначеного Договору, Споживачу було нараховано пеню на попередню оплату активної е/е у розмірі 10 605 грн. 24 коп.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму пені.

Відповідач у відзиві позов визнав. В обгрунтування поважності причин несвоєчасності розрахунків відповідач зазначив, що його підприємство опинилося у скрутному фінансовому становищі у зв"язку з великим обсягом заборгованості за спожиту теплову енергію, що утворилася за минулі періоди та невідшкодовану з боку держави різницю в тарифах.

Також відповідач у відзиві просив суд зменшити розмір штрафних санкцій належних до сплати до 50% від нарахованої суми.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України(далі - ГК) України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2. ст. 712 ЦК).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст.ст.546, 549 ЦК України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Як вказувалось вище, сторонами узгоджено, що вартості електричної енергії, включаючи витрати за послуги з розподілу, здійснюється виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника універсальних послуг до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду авансовим платежем у розмірі 100 % від вартості очікуваних обсягів споживання електричної енергії.

Згідно з п. 4.19. ПРРЕЕ та п. 5.8. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Факт виконання позивачем обов`язку продавати електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача (відповідача) з 01 січня 2019 року по 31 травня 2019 року відповідачем при розгляді справи не заперечується та не спростовується відповідачем.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобовязань.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

П. 5.11 Договору та Комерційна пропозиція, обрана Споживачем, передбачає штрафні санкції за порушення строків оплати, а саме: у разі несвоєчасної оплати платежів обумовлених цією комерційною пропозицією, у тому числі нездійснення попередньої оплати та оплати додатково замовлених обсягів купівлі електричної енергії, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати та за прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням ст. 625 ЦК України. Штрафні санкції сплачуються на поточний рахунок Постачальника, який вказується в рахунках, протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунку.

Позивач за прострочення строків оплати електричної енергії, керуючись умовами договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 10 605,24 грн.

З урахуванням умов договору, порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд, здійснивши перерахунок, дійшов до висновку, що розрахунок пені позивачем здійснено вірно.

Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 2, 3 ст. 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В даному випадку визнання відповідачем вказаних позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Проте, суд дійшов висновку зменшити розмір нарахованої пені на 50%, виходячи з наступного.

Відповідач у відзиві зменшити розмір штрафних санкцій належних до сплати до 10% від нарахованої суми.

В обгрунтування поважності причин несвоєчасності розрахунків відповідач зазначив, що його підприємство опинилося у скрутному фінансовому становищі у зв"язку з великим обсягом заборгованості за спожиту теплову енергію, що утворилася за минулі періоди та невідшкодовану з боку держави різницю в тарифах. При цьому, відповідач вказав, що у його підприємства відсутня поточна заборгованість за спожиту електроенергію.

Крім того, відповідач просив врахувати, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про можливе погіршення фінансового стану чи ускладнення в його господарській діяльності.

При вирішення клопотання відповідача про зменшення пені суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Судом встановлено, що відповідач є комунальною організацією, його підприємство опинилося у скрутному фінансовому становищі у зв"язку з великим обсягом заборгованості за спожиту теплову енергію, що утворилася за минулі періоди та невідшкодовану з боку держави різницю в тарифах. При цьому, у підприємства відповідача відсутня поточна заборгованість за спожиту електроенергію.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують понесення позивачем збитків або можливість їх понесення позивачем у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань.

Отже, враховуючи статус відповідача, взявши до уваги майновий (фінансовий) стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та баланс їх інтересів, відсутність доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань за договором, ступінь виконання відповідачем зобов`язань за укладеним договором, суд визнав зазначені обставини винятковими та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру пені на 50 %.

При цьому, при визначенні розміру (відсоткового співвідношення) зменшення пені суд керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, стягненню підлягає пеня у розмірі 5 302,62 грн. В іншій частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає.

При вирішенні клопотання про зменшення розміру пені суд керувався практикою Верховного Суду, зокрема, постановою Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 923/536/18.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходи із наступного.

В матеріалах справи №917/1507/19 наявне платіжне доручення № від 02.08.2019р. про сплату судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом враховано, що статтею 130 ГПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про повернення з Державного бюджету України на користь позивача 960,50 грн. судового збору (50 % від суми обгрунтованих (без врахування зменшення розміру пені) позовних вимог у зв"зку з їх визнанням відповідачем).

Таким чином, на відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, покладається частково в сумі 960,50 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ПОЛТАВАВОДОКАНАЛ», вул. Пилипа Орлика, 40а, м. Полтава, 36020, на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», вул. Маршала Бірюзова, 47, м. Полтава, 36007, , Адреса для листування: вул. Радевича, 16, м. Карлівка, Полтавська обл., 39500 пеню в розмірі 5 302,62 грн. та 960,50 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Повернути ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», вул. Маршала Бірюзова, 47, м. Полтава, 36007, , Адреса для листування: вул. Радевича, 16, м. Карлівка, Полтавська обл., 39500 з Державного бюджету України 960,50 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням № від 02.08.2019р. (оригінал платіжного доручення в матеріалах справи № 917/1507/19).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.09.2019р.

Суддя Киричук О.А.