ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р. Справа№ 910/17521/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Михальської Ю.Б.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі № 910/17521/18 (суддя Бондаренко Г.П., м. Київ)

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування», м. Київ

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», м. Київ про стягнення 14 681,27 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (надалі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (надалі- відповідач) про стягнення 14 681,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у межах виплаченого за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 022а7к5 від 20.04.2017 року страхувальнику страхового відшкодування у зв`язку з пошкодженням застрахованого автомобіля, (за вирахуванням часткової сплати відповідачем суми відшкодування), у позивача виникло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі № 910/17521/18 (суддя Бондаренко Г.П., м. Київ) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аха Страхування» (надалі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись, при цьому на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, а тому неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

За доводами скаржника, єдиним документом який підтверджує розмір збитку є Звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля, що складається відповідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003. Таким чином, висновок №619/17 експертного товарознавчого дослідження від 10.11.2017 є належним доказом в розумінні ст..ст. 76, 77 ГПК України на підтвердження розміру матеріального збитку та відповідає ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У відповідності до ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову не менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи із зазначених правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 задоволено клопотання приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування» та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі № 910/17521/18. Відкрито апеляційне провадження у справі № 910/17521/18. Розгляд зазначеної апеляційної скарги ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у відзиві просить залишити скаргу позивача без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін. Відповідач з посиланням на ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та акт виконаних робіт № ВМН00371 від 10.11.2017 вказав, що вартість відновлювального ремонту має визначатись з урахуванням реально понесених витрат у вигляді вартості роботи, матеріалів та запчастин з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Крім того, відповідач звертає увагу на правову позицію Верховного Суду України про те, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати, (постанова від 15.04.2015 33-50гс15).

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі у даній справі залишити без змін, виходячи із наступного.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 03.10.2017 на дорозі Київ - Чернігів (28 км +600 м) сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля "Ауді", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (власник автомобіля - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кока - Кола - Україна Лімітед"), автомобіля "БМВ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля "ДАФ", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , напівпричепа "Кроне", державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та автомобіля "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок вказаної дорожньо - транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль "Ауді", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Майнові інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Кока - Кола - Україна Лімітед", пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем - "Ауді", реєстраційний номер НОМЕР_1 , застраховано у позивача на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 022а7к5 від 20.04.2017.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2017 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновку № 619/17 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складеного 10.11.2017 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "Ауді", реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті дорожньо - транспортної пригоди, що сталася 03.10.2017, становить 102382,47 грн. При цьому, у зазначеному експертному дослідження встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля "Ауді", реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 0,57.

Згідно з актом виконаних робіт № АМН00371 від 10.11.2017 вартість ремонту автомобіля "Ауді", реєстраційний номер НОМЕР_1 фактично склала 167 265, 50 грн.

Крім того, сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 022а7к5 від 20.04.2017 на підставі страхового акта № АХА2235994 від 18.10.2017 також складала 167 265,50 грн.

Вказана сума страхового відшкодування виплачена позивачем страхувальнику (шляхом перерахування на рахунок ФОП Савонік О. М.) в повному розмірі, а саме: 167 265, 50 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 19.10.2017 № 381255.

У лютому 2018 року позивачем було направлено на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування (сума вимоги: 167265, 50 грн), яка надійшла відповідачу 01.03.2018.

Розглянувши надані позивачем матеріали відповідач визнав дорожньо - транспортну пригоду, яка мала місце 03.10.2017, страховим випадком та 02.07.2018 здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 84 318,73 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 14683 від 02.07.2018.

02.08.2018 позивач звернувся до відподача із заявою про доплату страхового відшкодування в розмірі 14 681,27 грн, до якої зокрема, був наданий акт виконаних робіт від 10.11.2017, яку відповідач отримав 09.08.2018.

Після отримання акту виконаних робіт відповідач переглянув розмір страхового відшкодування та здійснив доплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 3 112,41 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 434 від 09.01.2019.

Отже, відповідач по відповідному страховому випадку сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 87431,14 грн (3112,41 + 84318,73 = 87431,14).

Спір у даній справі виник внаслідок того, що на думку позивача, решту виплаченого ним страхового відшкодування визначеного згідно висновку № 619/17 експертного автотоварознавчого дослідження, має сплатити відповідач, як особа відповідальна за заподіянні винною в ДТП особою збитки. Натомість, відповідач вважає, що виплатив позивачеві страхове відшкодування повністю в розмірі 87 431,14 грн, що є реально понесеними витратами у вигляді вартості роботи, матеріалів та запчастин з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, а звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу "Ауді", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо- транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_5 на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АК/07658882, строком дії з 26.08.2017 по 25.08.2018.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100 000,00 грн. та франшизу у розмірі 1 000,00 грн згідно з інформацією Моторно транспортного страхового бюро з Єдиної централізованої бази даних.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного "Шкода", державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Враховуючи приписи ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та 993 Цивільного кодексу України, визнаються обґрунтованими доводи відповідача, що вартість відновлювального ремонту має визначатись з урахуванням реально понесених позивачем витрат у вигляді вартості роботи, вартості матеріалів, вартості запчастин та що вартість запасних частин розраховується з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Так, в акті виконаних робіт № АМН00371 від 10.11.2017, який підтверджує реально понесені витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, вказано, що: (1) вартість робіт - 20 109, 60 грн; (2) вартість матеріалів - 8850, 00 грн (43 позиція в акті); (3) вартість запчастин - 138 305, 90 грн. Враховуючи зазначені дані (вказані в акті) відповідачем, з урахуванням положень п.п. б) п. 8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003, був здійснений розрахунок страхового відшкодування, яке підлягало виплаті позивачу, відповідно до якого виплаті підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 88 431, 14 грн.

Сума страхового відшкодування відповідачем була розрахована відповідачем за формулою: Свзр = Ср + См + Сс * (1-Ез), де

Сврз - сума страхового відшкодування (вартості відновлювального ремонту);

Ср - вартість ремонтно - відновлювальних робіт;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

А саме: 88 431, 14= 20 109,60 + 8 850, 00+ 138 305, 90 * (1 -0,57).

Зазначений відповідачем розрахунок досліджено судом та визнано таким, що здійснений у відповідності до чинного законодавства.

В силу положень ст.12.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, і полісом № АК/07658882 франшиза визначена в розмірі 1 000,00 грн. Відповідно виплаті з боку відповідача на користь позивача, за вказаним полісом, підлягало страхове відшкодування в розмірі 87 431, 14 грн (88 431, 14 - 1 000, 00 = 87 431, 14).

Як підтверджено матеріалами справи, зокрема платіжними дорученнями № 14683 від 02.07.2018, № 434 від 09.01.2019, саме таку суму відповідач сплатив на користь позивача, що свідчить про відсутність порушення відповідачем його зобов`язання по виплаті страхового відшкодування.

Щодо посилання приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування» на висновок № 619/17 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складений 10.11.2017, за яким визначено розмір виплаченого позивачу страхового відшкодування, який не був врахований судом першої інстанції, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.07.2018 № 924/675/17, від 13.03.2018 № 910/9396/17, від 25.07.2018 № 922/4013/17)

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України на спростування реальної вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, і також позивач не спростував розраховану відповідачем суму страхового відшкодування.

Інших доводів та доказів на підтвердження своєї правової позиції, які б слугували підставою для скасування судового рішення у даній справі позивачем не наведено.

Серед іншого, при прийняті рішення по даній справі судом першої інстанції правомірно враховано, що відповідно до положень п. 2) ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі п. 2) ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Оскільки в даному випадку предмет спору був відсутній до відкриття провадження у справі (10.01.2019), тобто вже після того як відповідачем здійснена була доплата в розмірі 3 112, 41 грн за страховим полісом № АК/07658882, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що у суду відсутні підстави для припинення провадження у справі в частині стягнення 3112,41 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГГЖ України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Аха Страхування».

Керуючись ст.ст. 8, 74, 129, 267-270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аха Страхування» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 у справі №910/17521/18 залишити без змін.

3. Повернути матеріали справи № 910/17521/18 до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

Ю.Б. Михальська