ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/36/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Принцевської Н.М.

суддів: Богацької Н.С., Колоколова С.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання Соловйова Д.В.

Представники сторін:

Від ТОВ «ТК ІНТАЛ» - Марочкін В.О., посвідчення № 2561, від 22.02.13;

Від ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відпвідальністю Торгова компанія ІНТАЛ

на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 року

у справі №916/36/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ТК КРЕДИТ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ КБ ТК КРЕДИТ - Грицак І.Ю.

до відповідача: Товариства з обмеженою відпвідальністю Торгова компанія ІНТАЛ

про стягнення 22901124,36 грн.,

(суддя першої інстанції: Демешин О.А., дата та місце ухвалення рішення: 13.06.2017, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка,29).

04.01.2017 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ТК КРЕДИТ" (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія ІНТАЛ" (далі Відповідач) про стягнення 22901124,36 грн., з яких: 17 000 000,00 грн.- заборгованість; 2 800 819,68 грн. - заборгованість по процентах; 2 720 928,96 грн.- пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 379 375,72 грн. - пеня за несвоєчасну сплату проценту.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 (суддя Демешин О.А.) позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з ТОВ «ТК «Інтал» на користь ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» 17000000 грн. боргу по кредиту, 2800819,68 грн. боргу по процентах, 2720928, 96 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 379375,72 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів та 206700 грн. судового збору.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, встановивши невиконання відповідачем зобов`язань з повернення коштів, з посиланням на умови укладеного сторонами кредитного договору, зазначив, що вимоги ПАТ КБ «КРЕДИТ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ТК «ІНТАЛ» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 скасувати та прийняти нове рішення про залишення позову ПАТ «КБ «ТК КРЕДИТ» без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «ТК «ІНТАЛ» зазначило, що ухвалою Господарського суду від 05.01.2017 на позивача судом покладено обов`язок надати суду оригінали документів, доданих до позовної заяви. Разом з тим, позивач жодного разу не з`явився до суду, покладений обов`язок перед судом не виконав.

Крім того, апелянт зазначає, що посилання суду першої інстанції на відсутність відповідної позиції апелянта по справі спростовується письмовими запереченнями представника ТОВ «ТК «ІНТАЛ», які знаходяться в матеріалах справи (відзив від 10.05.2017).

Апелянт вважає, що в даному випадку скасування судового рішення та залишення позову позивача без розгляду відповідає приписам Господарського процесуального кодексу України, а позивач має право повторного звернення до господарського суду у загальному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 28.07.2017 апеляційну скаргу ТОВ «ТК «ІНТАЛ» на рішення Господарського суду Одеської області прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді Разюк Г.П., суддів: Колоколова С.І., Принцевської Н.М.

16.08.2017, у зв`язку з перебуванням судді Принцевської Н.М. у відпустці, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 16.08.2017 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Разюк Г.П., судді: Разюк Г.П., Діброва Г.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2019 апеляційну скаргу ТОВ «ТК «ІНТАЛ» на рішення Господарського суду Одеської області прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя Разюк Г.П., судді: Разюк Г.П., Діброва Г.І., розгляд справи призначено на 17.08.2017.

16.08.2017 до Одеського апеляційного господарського суду від ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скарги без задоволення.

Позивач у відзиві зазначає, що викладені відповідачем обставини в апеляційній скарзі є надуманими та не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що був присутній в судовому засіданні 13.06.2017, що підтверджується посвідченням про відрядження до Господарського суду Одеської області з 12.06.2017 по 14.06.2017, посвідчення підписане суддею Демешиним О.А. та відмічено печаткою канцелярії суду.

Крім того, на думку позивача, підтверджується і факт надання в судовому засіданні 13.06.2017 оригіналів всіх необхідних документів для огляду: видатковим позабалансовим ордером №60/001 від 09.06.2017, прибутковим позабалансовим ордером №60/001 від 15.06.2017, актом приймання-передачі від 09.06.2017 та актом приймання-передачі від 15.06.2017. Вказане підтверджується протоколом судового засідання.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.08.2017 розгляд справи відкладено на 14.09.2017.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 розгляд справи відкладено до 05.10.2017.

05.10.2017 до Одеського апеляційного господарського суду від ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» надійшло клопотання про зупинення провадження по справі №916/36/17, у зв`язку з неможливістю подальшого розгляду справи до вирішення справи №21-1489а17, що розглядається Верховним Судом України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.10.2017 зупинено провадження по справі №916/36/17 до остаточного набрання чинності рішенням у справі №21/1489а17 (805/1312/16-а).

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2018 поновлено апеляційне провадження по справі, розгляд справи призначено на 27.09.2018.

27.09.2018 до Одеського апеляційного господарського суду від ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» надійшло клопотання про зупинення апеляційного провадження по справі до остаточного рішення по справі №805/1312/16а.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.09.2018 року зупинено апеляційне провадження по справі №916/36/17 до остаточного набрання чинності рішенням у справі №21-1489а17 (805/1312/16-а).

Указом Президента України від 28.09.2018 року №295/2018 суддю Одеського апеляційного господарського суду Колоколова С.І. переведено на посаду судді Південно-західного апеляційного господарського суду.

03.10.2018 року в газеті Голос України опубліковано повідомлення про початок роботи Південно-західного апеляційного господарського суду, у зв`язку з чим Одеський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України та ч. 6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, пов`язані зі здійсненням таким судом повноважень, зокрема, архівні справи з основної діяльності, строки тимчасового зберігання яких ще не закінчилися, документи, не завершені в діловодстві, а також документи з кадрових питань в паперовому та електронному вигляді, фонди бібліотек, а судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2018 року визначено колегію суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів-учасників колегії: Колоколова С.І., Богацької Н.С.

Ухвалою Південно-західного апеляційного провадження від 31.10.2018 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія ІНТАЛ на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 року по справі №916/36/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів: Богацької Н.С., Колоколова С.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2019 поновлено апеляційне провадження по справі №916/36/17, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія ІНТАЛ на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 року призначено на 22.07.2019.

11.07.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія ІНТАЛ в порядку ст.169 Господарського процесуального кодексу надійшли клопотання про витребування додаткових документів.

Крім того, 19.07.2019 на електронну адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ТК КРЕДИТ надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 відкладено розгляд справи на 23.09.2019, зобов`язано ПАТ КБ ТК КРЕДИТ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ КБ ТК КРЕДИТ - Грицак І.Ю. до дня наступного судового засідання надати суду належним чином засвідчені копії документів, доданих до позовної заяви по даній справі.

23.09.2019 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» надійшло клопотання про проведення судового засідання по справі без участі представника позивача по справі. Крім того, до вказаного клопотання додано належним чином засвідчені копії документів, доданих до позовної заяви по даній справі.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе задовольнити клопотання ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» про розгляд справи без участі представника позивача та розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Представник ТОВ «ТК ІНТАЛ» в судовому засіданні 23.09.2019 підтримав доводи, викладені ним в апеляційній скарзі, наполягав на її задоволенні та скасуванні рішення суду першої інстанції, а позов ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» просив залишити без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.10.2014 між позивачем (Банк) та відповідачем (Позичальник) укладено Кредитний договір № 464/12.

Згідно умов укладеного між сторонами договору Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит в сумі 17000000 гривень.

Пунктами 1.1.-1.3 Договору передбачено, що позивач надає відповідачу грошові кошти у вигляді кредиту в сумі 17000000 грн. на строк з 02.10.2014 року по 27.05.2016 року з процентною ставкою 18,0 % річних за користування кредитним коштами, а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути одержані кошти та сплатити проценти за користування кредитом.

Факт надання коштів відповідачу підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 від 26 грудня 2016 року.

Таким чином, позивач повністю виконав свої зобов`язання перед відповідачем за укладеним між сторонами кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором був укладений Договір застави № 464/12-8 від 31.08.2015 майнових прав за договором № 778 від 31.08.2015 про строковий банківський вклад фізичної особи - резидента, що укладений між Позивачем та ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1.2. Договору застави, заставою за цим Договором забезпечуються вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору № 464/12 від 02.10.2014 року.

З урахуванням укладених додаткових договорів до договору (т.1 а.с. 20-38) відповідно до п.п. 1.1., 1.3., 3.1., 3.2., 4.1. Кредитного договору відповідач, як позичальник зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно до десятого числа за попередній місяць та в момент повного погашення кредиту. Крім того, відповідач зобов`язувався повністю повернути суму отриманого кредиту до 27.05.2016 року.

Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором по сплаті кредиту та процентів за користування кредитом (п.п. 1.1., 1.3., 3.1.. 3.2. 4.1. Кредитного договору). Строк, на який надавався кредит, закінчився 27.05.2016 року (п. 1.3. Кредитного договору), проте Відповідач не повернув суму кредиту та не сплатив проценти за користування кредитом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача направлялася вимога вих. № 0800 від 25.08.2016 про сплату заборгованості за кредитним договором і попередженням щодо стягнення суми боргу в примусовому порядку.(т.1 а.с.45)

У вказаній вимозі позивач зазначив, що станом на 01.08.2016 за ТОВ «ТК ІНТАЛ» значиться прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів на загальну суму 18780819,68 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 17000000,00 грн.; прострочена заборгованість по сплаті процентів 1780819,68 грн.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем умов кредитного договору, станом на 01.12.2016 у ТОВ «ТК ІНТАЛ» виникла заборгованість перед позивачем щодо погашення кредиту в розмірі 17000000 грн. та по процентам за користування кредитом у розмірі 2800819,68 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.202 Цивільного Кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до пункту 1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила ст. 1048 Цивільного кодексу України поширюються й на кредитні правовідносини (п. 2 ст. 1054 ЦК).

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України та ст.202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на зазначене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджували повернення кредитних коштів та сплату процентів за користування кредитними коштами, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно обґрунтованості позовних вимог ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» в частині стягнення з відповідача 17000000 грн. боргу по кредиту та 2800819,68 грн. боргу по процентам за користування кредитом.

Доводи апеляційної скарги стосовно невиконання позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції обов`язку щодо надання суду оригіналів документів доданих до позовної заяви, судовою колегією не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача, на відміну від представника відповідача, був присутній в судовому засіданні 13.06.2017, що підтверджується протоколом судового засідання від 13.06.2017, посвідченням про відрядження до Господарського суду Одеської області з 12.06.2017 по 14.06.2017.

Крім того, позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що судом під час розгляду справи 13.06.2017 було досліджено оригінал кредитного договору, укладеного між сторонами по справі.

На підтвердження зазначеного, ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» надано наступні документи: видатковий позабалансовий ордер №60/001 від 09.06.2017, прибутковий позабалансовий ордер №60/001 від 15.06.2017, актом приймання-передачі від 09.06.2017 та акт приймання-передачі від 15.06.2017, з яких вбачається, що представникові позивача ОСОБА_2 було видано ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» оригінал Кредитного договору №464/12 ТОВ «ТК ІНТАЛ» та додатки до Кредитного договору. (т.2 а.с.43-46).

Крім того, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу, що відповідачем 13.09.2017 подано до Одеського апеляційного господарського суду письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких ТОВ «ТК ІНТАЛ» зазначає, що під час оскарження справи в апеляційному порядку підтверджено наявність боргу ПАТ «ТК КРЕДИТ» до ТОВ «ТК ІНТАЛ», що підтверджено документально, у зв`язку з чим останнім направлено позивачу заяву про припинення зобов`язання зарахуванням у відповідності до вимог ст.601 Цивільного кодексу України.

До вказаних пояснень додано копію заяви про припинення зобов`язання зарахуванням (односторонній правочин) вих. №13/09 від 12.09.2017, в п.1 якої відповідач зазначив про наявність у ТОВ «ТК ІНТАЛ» зобов`язань перед ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ», зокрема, зобов`язання по сплаті грошових коштів в розмірі 22901124,36 грн., що складається з 17000000,00 грн. основного боргу, 2800819,68 грн. процентів, пені за несвоєчасне повернення кредиту 2270928,96 грн. та мені за несвоєчасну сплату процентів 379375,72 грн., в також 206 700 грн. судового збору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Колегія суддів зазначає, що наявність заяви директора підприємства відповідача про припинення зобов`язання зарахуванням (односторонній правочин) вих. №13/09 від 12.09.2017 свідчить про визнання останнім позовних вимог та є підтвердженням факту отримання ним кредитних коштів за договором від 02.10.2014.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з погляду на їх належність, допустимість, достатність та взаємозв`язок є усунення протиріч між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що слідують із отримуваної доказової інформації.

З огляду на зазначене, обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ТК КРЕДИТ» 17000000 грн. боргу по кредиту та 2800819,68 грн. боргу по процентам за користування кредитом є обґрунтованим та таким, що відповідає приписам чинного законодавства України.

Крім того Відповідно до ст.610, ст.611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст.546, ст.549 Цивільного кодексу України та ст.199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (пункт 6 ст.232 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.1. Договору передбачено сплату позичальником пені за прострочення погашення кредиту та процентів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Позивачем, у відповідності до умов Договору та вимог чинного законодавства, розраховано пеню за прострочення погашення кредиту та за прострочення процентів по кредиту, які також підлягають до стягнення з відповідача. Розміри пені, відповідно, становлять: 2720928,96 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 379 375,72 грн. пеня за несвоєчасну сплату проценту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позовні вимоги у даній справі є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовою колегією не приймаються до уваги доводи апелянта щодо необхідності залишення даного позову без розгляду у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача в судове засідання, з огляду на наступне.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не потав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадків, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Слід зазначити, що залишення позову без розгляду є правом, а не обов`язком суду, яке у будь-якому випадку має бути обґрунтованим. Як вже зазначалося раніше, рішення суду від 13.06.2017 приймалося за участю представника позивача, а відтак у суду не було підстав для залишення позову без розгляду. Натомість відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції не скористався своїм правом щодо надання відзиву по суті позовних вимог, надавши лише попередній відзив, в якому заперечував проти задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія ІНТАЛ на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 року у справі №916/36/17 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 року у справі №916/36/17 залишається без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 -284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія ІНТАЛ на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 року у справі №916/36/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 року у справі №916/36/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.09.2019 року.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Н.С. Богацька

С.І. Колоколов