ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1342/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Вечірка І.О., Чус О.В.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019 (про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2019) (суддя Ярошенко В.І.) у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015", м. Запоріжжя

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт", с. Промінь, Криничанський район, Дніпропетровська область

про зобов`язання повернути пшеницю ярову у кількості 80 метричних тон, вартістю 1519999, 68 грн,-

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019 у даній справі клопотання сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2019 у справі № 904/1342/19, у вигляді арешту врожаю пшениці ярової, який належить сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" та знаходиться на земельних ділянках та у складських приміщеннях, які перебувають у сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" у власності та у користуванні, в межах кількості 80 (вісімдесят) метричних тон, та передачі його на відповідальне зберігання товариству з обмеженою відповідальністю "Агропром 2016".

Зазначена ухвала обґрунтована посиланням на те, що накладення арешту на пшеницю ярову та передання її на відповідальне зберігання товариству з обмеженою відповідальністю «Агропром 2016» може потягнути порушення прав третіх осіб, у зв`язку з тим, що за родовими ознаками неможливо встановити належність пшениці ярової тій чи іншій особі.

Факт ухилення відповідача від повернення пшениці ярової у кількості 80 метричних тон, вартістю 1519999, 68 грн не може бути підставою для забезпечення позову. Невиконання зобов`язань відповідачем є предметом спору, що потребує доведення. Тому твердження позивача не можна розглядати як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із згаданою ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт 2015" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Скаржник вважає, що такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на врожай пшениці ярової в межах кількості 80 тон є співмірними до заявлених позовних вимог щодо повернення товару у кількості 80 тон пшениці ярової.

Апелянт зазначає, що сьогоднішній день у відповідача існує велика кількість іншої заборгованості перед третіми особами, а також інші факти, які у сукупності дають підстави вважати, що невжиття таких заходів може утруднити чи взагалі зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При винесенні ухвали суд не врахував відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, та не звернув уваги на доводи позивача про наявність та навіть збільшення кількості підстав для залишення заходів забезпечення в силі.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду залишити без змін.

Відповідач зазначає, що він є діючи суб`єктом господарської діяльності, а тому накладення арешту на пшеницю ярову та передання на відповідальне зберігання товариству з обмеженою відповідальністю "Агропром 2016" може потягнути порушення прав третіх осіб, у зв`язку з тим, що за родовими ознаками неможливо встановити належність пшениці ярової тій чи іншій особі.

Відповідно до Єдиного державного реєстру речових прав у товариства з обмеженою відповідальністю "Агропром 2016" відсутнє у власності будь-яке нерухоме майно, в тому числі необхідні складські приміщення для належного зберігання, сушіння, аерації зерна (провітрювання пасивне чи штучне), вентилювання, охолодження, консервування хімічного знераження тощо - пшениці ярової.

Позивач не надав жодного доказу можливості та необхідності передачі на відповідальне зберігання саме товариству з обмеженою відповідальністю "Агропром 2016" пшениці ярової у кількості 80 метричних тонн.

Факт перебування посіві пшениці ярової (майбутній врожай 2019) на земельних ділянках або у складських приміщеннях, які належать на праві власності або перебувають у користуванні відповідача, не може підтверджувати право власності на пшеницю.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.07.2019 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючий судді Кузнецова В.О., суддів Вечірка І.О., Чередка А.Є.

Розпорядженням керівника апарату суду від 23.07.2019 №1078/19 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи (для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження), у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кузнецова В.О.

Для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Верхогляд Т.А., суддів Чередка А.Є., Вечірка І.О. (протокол від 23.07.2019).

Розпорядженням керівника апарату суду від 29.07.2019 №1129/19 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з відпусткою судді Вечірка І.О.

Для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Верхогляд Т.А., суддів Чередка А.Є., Паруснікова Ю.Б. (протокол від 29.07.2019).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019, справу призначено до розгляду на 27.08.2019.

Розпорядженням керівника апарату суду від 12.08.2019 №1318/19 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з виходом на роботу після відпустки судді Кузнецова В.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючий судді Кузнецова В.О., суддів Чередка А.Є., Паруснікова Ю.Б.

Розпорядженням керівника апарату суду від 13.08.2019 №1350/19 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чередка А.Є.

Для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Кузнецова В.О., суддів Чус О.В., Паруснікова Ю.Б.(протокол від 13.08.2019).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.08.2019 провадження у справі за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019 зупинено до розгляду касаційної скарги публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2019 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2019.

Розпорядженням керівника апарату суду від 02.09.2019 №1621/19 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Паруснікова Ю.Б.

Для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Кузнецова В.О., суддів Чус О.В., Вечірка І.О. (протокол від 02.09.2019).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2019 поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019; призначено справу до розгляду на 24.09.2019.

24.09.2019 у судове засідання з`явивився представник відповідача, який надав відповідні пояснення по справі.

Позивач наданим йому процесуальним правом не скористалися та не забезпечив в судове засідання явку повноважного представника, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Водночас, у поданому клопотанні позивач просить розгляд справи відкласти з метою укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом.

Частинами 11,12 ст.270 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 зазначено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У разі відкладення розгляду справи за відсутності достатніх підстав, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою судом апеляційної інстанції не визнавалась, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

24.09.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" про стягнення заборгованості в сумі 1519999, 68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №0102/2019 від 01.02.2019 в частині своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду від 04.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.04.2019 частково задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015" про забезпечення позову. Накладено арешт (тимчасове обмеження права на відчуження та розпорядження майном) на рухоме майно - транспортні засоби, які належать Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" на праві власності, в межах суми 1519999, 68 грн без обмеження/позбавлення права користування цими транспортними засобами. В іншій частині заяви відмовлено.

26.06.2019 позивачем було подано заяву про зміну предмету позову, згідно якої він просив суд змінити позовні вимоги та зобов`язати Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" повернути позивачу пшеницю ярову у кількості 80 метричних тон, вартістю 1519999, 68 грн.

Ухвалою суду від 27.06.2019 було прийнято заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015" про зміну предмету позову.

27.06.2019, після проведення підготовчого засідання, через канцелярію суду позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій позивач, в зв`язку зі зміною предмету позову, просить забезпечити позовні вимоги шляхом накладення арешту на врожай пшениці ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.06.2019 задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015"про забезпечення позову. Накладено арешт на врожай пшениці ярової, який належить сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" та знаходиться на земельних ділянках та у складських приміщеннях, які перебувають у сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" у власності та у користуванні, в межах кількості 80 (вісімдесят) метричних тон, та передано його на відповідальне зберігання товариству з обмеженою відповідальністю «Агропром 2016».

08.07.2019 через канцелярію суду від відповідача сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 27.06.2019.

Обґрунтовуючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 27.06.2019, відповідач зазначив, що у заяві позивача про забезпечення позову відсутні будь-які достатні обґрунтування та докази на підтвердження припущення позивача, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, не надано жодних доказів на підтвердження обставин реального ухилення відповідача від виконання рішення суду, яке може бути винесено в майбутньому.

А також, відповідач вказує на те, що позивачем перебільшено необхідність вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; вжиті заходи забезпечення позову є передчасними, повністю блокують господарську діяльність та порушують права третіх осіб.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Положенням статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановлені ухвали суду в оскаржуваній частині, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

За приписами частини першої ст.138 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви; одночасно з пред`явленням позову; після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, що допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Тому, метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно частиною першою ст.137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Ухвалою господарського суду від 27.06.2019 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015" про забезпечення позову (вх. №28460/19 від 27.06.2019) - задоволено. Накладено арешт на врожай пшениці ярової, який належить сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" та знаходиться на земельних ділянках та у складських приміщеннях, які перебувають у сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" у власності та у користуванні, в межах кількості 80 (вісімдесят) метричних тон, та передати його на відповідальне зберігання товариству з обмеженою відповідальністю «Агропром 2016».

Зазначена ухвала у встановленому законом порядку не оскаржувалась.

Відповідно до частини першої ст.145 Господарського процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи у разі настання певних обставин та спливу певних строків.

У п.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16 встановлено, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що скасування заходів забезпечення позову допускається, зокрема, у випадку коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову.

Разом з цим, при скасуванні заходів забезпечення позову, господарський суд не вирішує спір по суті та не надає оцінку заявленим позовним вимогам, так як дослідженню підлягають виключно обставини, які можуть свідчити про наявність підстав для скасування вжитих судом заходів.

За приписами статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 в справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 27.06.2019, оскільки з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, предмету спору та обставини справи, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зникнення або зменшення майна (сільськогосподарської продукції), яка знаходиться на даний час у відповідача за кількістю на момент виконання рішення.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що є цілком обґрунтованим обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на врожай пшениці ярової, який належить відповідачу та знаходиться на земельних ділянках та у складських приміщеннях, які перебувають у відповідача у власності та у користуванні., в межах кількості 80 метричних тон та передачу його на відповідальне зберігання товариству з обмеженою відповідальністю "Агропром 2016".

При цьому, матеріали справи не містять, що товариство з обмеженою відповідальністю "Агропром 2016" є заінтересованою особою щодо спірних правовідносин.

Суд апеляційної інстанції також приймає до уваги, що такі заходи забезпечення позову як накладення арешту на врожай не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності, оскільки у цьому випадку відповідач позбавлений права лише на відчуження зібраного врожаю, наявність якого є гарантією виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Щодо посилання відповідача про можливість спричинення йому збитків внаслідок забезпечення позову, колегія суддів звертає увагу, що у випадку залишення позову без розгляду або закриття провадження з інших, ніж зазначені у частині першій статті 142 цього Кодексу підстав, або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися (частина перша ст.146 Господарського процесуального кодексу України).

3.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду, постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що є підставою для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги.

3.5. Розподіл судових витрат.

Доручити господарському суду здійснити розподіл судових витрат за результатами розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Зернопродукт-2015" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019 (про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2019) справі № 904/1342/19 скасувати.

У задоволенні клопотання сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Агросвіт" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 27.06.2019 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до приписів п.1 частини першої ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова складена у повному обсязі 25.09.2019.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Суддя І.О.Вечірко

Суддя О.В.Чус