ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" вересня 2019 р. Справа № 922/1935/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання: Косенко К.Д.

розглянувши заяву Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" (вх. № 21385 від 09.09.2019) про розстрочення виконання судового рішення у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод", м. Полтава
до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова", м. Харків
про стягнення 201854,07 грн.
за участю представників сторін:

стягувача - Дробот Р.Д. (довіреність б/н від 12.04.2019);

боржника - Шевцов О.М. (довіреність № 49/ю від 09.11.2018).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.08.2019 у справі № 922/1935/19 позов Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" (далі за текстом - стягувач) задоволено повністю. Cтягнуто з Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" (далі за текстом - заявник; боржник) на його користь 191027,70 грн. основного боргу, 2669,00 грн. 3% річних, 8157,37 грн. інфляційних та 1921,00 грн. судового збору.

На виконання зазначеного рішення судом видано відповідний наказ від 10.09.2019 по справі № 922/1935/19.

Боржник звернувся до суду з заяво (вх. № 21385 від 09.09.2019) про розстрочення виконання судового рішення, в якій просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 19.08.2019 у справі № 922/1935/19 на 6 місяців з щомісячною виплатою на користь Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" 33962,51 грн. (тридцяти трьох тисяч дев`ятсот шестидесяти двох гривень 51 коп.) до 30 числа кожного місяця.

Дана заява обгрунтована з посиланням на скрутне матеріальне становище підприємства боржника, зумовлену в зв`язку з цим необхідність в наданні розстрочки, оскільки у випадку її ненадання до боржника, як державного підприємства, можуть бути застосовані додаткові фінансові санкції у вигляді сплати виконавчого збору при примусовому виконанні рішення суду.

При цьому, зборжник вказує, що одноразове стягнення всієї суми заборгованості за судовим рішенням може призвести до порушення ліквідності та втрати платоспроможності підприємства, порушення договірних зобов`язань перед іншими контрагентами, виникненню росту боргових зобов`язань перед постачальниками, працівниками та бюджетом.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.09.2019 заяву (вх. № 21385 від 09.09.2019) призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.09.2019.

Стягувач надіслав на адресу суду письмові пояснення (вх. № 22556 від 20.09.2019), в яких просить суд відмовити стягувачу в наданні розстрочки з посиланням на те, що 15.01.2019 господарським судом Полтавської області Публічне акціонерне товариство "Полтавський автоагрегатний завод" визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, тобто до 15.01.2020. Стягувач вказує, що розстрочка виконання рішення суду у даній справі значно перевищує термін, до якого має бути завершена процедура ліквідації Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод", що порушує права та інтереси кредиторів позивача, гарантовані законом.

На судове засідання 23.09.2019 прибули представники сторін.

Представник стягувача просить суд відмовити у задоволенні заяви боржника в повному обсязі.

Представник боржника просить суд задовольнити подану заяву, та з урахуванням доводів стягувача викладених в письмових поясненнях, надати розстрочку виконання рішення суду до кінця 2019 зі сплатою щомісячних платежів рівними частинами.

Розглянувши подану боржником заяву (вх. № 21385 від 09.09.2019), суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

В пункті 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", зокрема зазначено, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, для застосування передбачених цією нормою заходів, суду необхідно встановити чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. Крім того, розглядаючи питання про відстрочку виконання рішення суду, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 331 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

Як свідчать матеріали заяви, боржник в обґрунтування необхідності надання йому розстрочки у виконанні рішення посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства, можливі негативні наслідки у разі стягнення коштів згідно з судовим рішенням від 19.08.2019 у справі № 922/1935/19 без розстрочки, а саме, збільшення заборгованості перед працівниками та бюджетом, зменшення обсягів виробництва та згортання господарської діяльності в цілому.

Як зазначає боржник, завадити негативним наслідкам можливо за умови поступової сплати заборгованості, погашення якої пропонується протягом 6 місяців з щомісячною виплатою у розмірі 33962,51 грн. до 30 числа кожного місяця.

В якості доказів наявності зазначених обставин, боржник надав суду копію звіту про фінансові результати за І півріччя 2019 року та бухгалтерську довідку від 05.09.2019 (а. с. 64-65).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд констатує, що згідно з наданими боржником документами, а саме, звіту про фінансові результати за І півріччя 2019 року та бухгалтерської довідки від 05.09.2019 вбачається, що підприємство боржника дійсно перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Однак, відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За змістом ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є обставиною, яка звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

При цьому, боржником не надано суду належних та допустимих доказів того, що у випадку надання йому розстрочки він дійсно буде спроможний виконати судове рішення у даній справі.

Посилання боржника на те, що підприємство боржника включено до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави суд вважає такими, що не звільняють останнього перед відповідальності за порушення грошових зобов`язань та необхідості виконати судове рішення.

Суд також враховує, що зобов`язання зі сплати на користь стягувача основної заборгованості за договором, про яку йдеться в судовому рішенні від 19.08.2019 по справі № 922/1935/19, боржник мав виконати ще в грудні 2018 року, проте цього обов`язку остаточно не виконав.

Крім того, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 06.09.2019, щодо боржника у даній справі відкрито 6 виконавчих проваджень про стягнення боргу на корсить інших стягувачів. Деякі з цих виконавчих проваджень відкриті ще в березні - травні 2019 року, та нині залишаються не виконаними.

Зазначене також ставить під сумнів спроможність боржника виконати судове рішення у даній справі у випадку надання йому розстрочки.

Крім того, відповідно до постанови господарського суду Полтавської області від 15.01.2019 у справі № 917/373/18 стягувача у даній справі - Публічне акціонерне товариство "Полтавський автоагрегатний завод" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, тобто до 15.01.2020.

Запропонована боржником у заяві розстрочка перевищує строк провадження ліквідаційної процедури, тобто у випадку її надання будуть порушені права кредиторів ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" на отримання грошових коштів в передбачений строк внаслідок проведення ліквідаційної процедури.

В випадку ж надання розстрочки до кінця 2019 року, як на цьому наполягав представник боржника в судовому засіданні, можливе виникнення ситуації коли рішення від 19.08.2019 по справі № 922/1935/19 все одно не буде виконано боржником вчасно, і кредитор буде змушений звернутися до органів виконавчої служби, які також в свою чергу також потребують часу для виконання судового рішення. В випадку виникнення такої ситуації, ліквідаційна процедура ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" не завершиться вчасно та будуть порушені права кредиторів останнього.

Зазначене свідчить про недоведеність боржником наявності виняткових обставин, які б могли зумовити необхідність надання йому розстрчки у виконанні судового рішення по даній справі, та зумовлюють необхідність прийняття судом ухвали про відмову в задоволенні відповідної заяви.

Керуючись ст. ст. 234-235, 326, 331 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" (вх. № 21385 від 09.09.2019) про розстрочення виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття, та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 25.09.2019

Суддя О.І. Байбак