РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2019Справа № 910/7577/19

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Малого приватного підприємства «Юр - Транс» (81652, Львівська обл., місто Новий Розділ, ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА, будинок 14, квартира 15)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНС КОМПАНІ» (04071, м.Київ, ВУЛИЦЯ НИЖНІЙ ВАЛ, будинок 4, офіс 209) стягнення заборгованості у розмірі 60 500 грн. 00 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Мале приватне підприємство «Юр - Транс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНС КОМПАНІ» про стягнення заборгованості у розмірі 60 500 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором №37 від 11.03.2019 року в частині своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 року позовну заяву Малого приватного підприємства «Юр - Транс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНС КОМПАНІ» про стягнення заборгованості у розмірі 60 500 грн. 00 коп. залишено без руху.

27.06.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 08.07.2019 року була направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 16.07.2019 року уповноваженій особі Позивача та поверненням поштового конверту за закінченням встановленого терміну зберігання, надісланого на адресу Відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНС КОМПАНІ» є 04071, м.Київ, ВУЛИЦЯ НИЖНІЙ ВАЛ, будинок 4, офіс 209.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 року у справі № 910/7577/19 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНС КОМПАНІ», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Автотранс Компані» (Виконавець) та Малим приватним підприємством «Юр-Транс» (Перевізник) було укладено Договір № 37, відповідно до умов якого Виконавець від свого імені, але за дорученням і за рахунок Замовника, приймає на себе зобов`язання по організації перевезення та експедирування вантажів Замовника, шляхом залучення транспортного засобу у третьої особи (Перевізник), що здійснює безпосередньо перевезення вантажів по території України, а також країн ближнього і далекого зарубіжжя. (а.с.9-10)

Згідно з п. 2.1., 2.2. Договору № 37 у разі прийняття заявки до виконання Перевізник зобов`язаний підтвердити цей факт шляхом надання Виконавцю примірника (копії) заявки зі своєю печаткою за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти. Забезпечити подачу під завантаження в зазначений виконавцем пункт технічно справного і належним чином обладнаного транспортного засобу в узгоджені сторонами в заявці терміни.

У п. 2.7. Договору № 37 погоджено, що Перевізник зобов`язаний організувати доставку довіреного вантажу в зазначений пункт призначення і здачу його уповноваженій особі в цінності й схоронності і в терміни, зазначені в заявці.

За умовами п.п. 3.1., 3.2 Договору № 37 Виконавець зобов`язаний: повідомити перевізнику не пізніше як за 48 годин до початку перевезення графік подачі автомобілів; надати Перевізнику оригінал, факсимільну або електронну копію Заявки, із зазначенням всієї необхідної для здійснення перевезення вказаного вантажу інформації, в тому числі додаткових вимог, не передбачених іншими нормами.

Згідно з п. 3.6. Договору № 37 Виконавець зобов`язаний провести своєчасний повний розрахунок за виконані транспортні послуги, включаючи штрафні санкції, якщо такі мали місце.

Пунктом 7.1. Договору № 37 сторони погодили, що Заявки та інші документи (а також. їх копії, передані шляхом факсимільного зв`язку або електронною поштою), завірені печатками і підписами їх повноважних представників, є невід`ємною частиною цього Договору за умови, що в цих документах прямо не вказано інше.

Відповідно до п. 7.4. Договору № 37 сторони визнають, що факсимільні та електронні (передані за допомогою електронної пошти) копії мають юридичну силу оригіналу.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2019 р (п. 8.1 Договору № 37).

Заявкою на міжнародне перевезення вантажу № 37 від 11.03.2019 року Сторони узгодили здійснення перевезення за маршрутом Пістоя (Італія) - Україна, вартість послуг 60500 грн. 00коп., термін оплати - 5 банківських днів по отриманню оригіналів документів. (а.с.11)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору № 37 Позивач надав послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, що підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною №221 (а.с.12-14).

Крім того, на виконання умов Договору № 37 Позивач надіслав на адресу Відповідача рахунок - фактуру №2 від 22.03.2019 р. на суму 65 500 грн. 00 коп., CMR, що підтверджується копією експрес - накладної №3369 від 25.03.2019 року. (а.с.15, 33)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість перед Малим приватним підприємством «Юр-Транс» в розмірі 65 500 грн. 00 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Малого приватного підприємства «Юр-Транс» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору № 37 від 11.03.2019 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору № 37 від 11.02.2019 року Позивач надав послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, що підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною №221 (а.с.12).

Згідно з п. 3.6. Договору № 37 Виконавець зобов`язаний провести своєчасний повний розрахунок за виконані транспортні послуги, включаючи штрафні санкції, якщо такі мали місце.

Заявкою на міжнародне перевезення вантажу № 37 від 11.03.2019 року Сторони узгодили здійснення перевезення за маршрутом Пістоя (Італія) - Україна, вартість послуг 60500 грн., термін оплати - 5 банківських днів по отриманню оригіналів документів. (а.с.11)

Крім того, на виконання умов Договору № 37 Позивач надіслав на адресу Відповідача рахунок - фактуру №2 від 22.03.2019 р. на суму 65 500 грн. 00 коп., CMR, що підтверджується копією експрес - накладної №3369 від 25.03.2019 року. (а.с.15, 33)

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що станом на момент розгляду даної справи у Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНС КОМПАНІ» обов`язок по оплаті за надані послуги з організації і виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні настав.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНС КОМПАНІ» перед Малим приватним підприємством «Юр - Транс» за Договором № 37 від 11.03.2019 року становить 65 500 грн. 00 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Малому приватному підприємству «Юр - Транс» в розмірі 65 500 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих й прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 65 500 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНС КОМПАНІ» на користь Малим приватним підприємством «Юр - Транс» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 65 500 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

Позивачем також заявлено про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНС КОМПАНІ» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат

.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що позов позивача не підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17).

Крім того, за змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2018 року між Малим приватним підприємством «Юр-Транс» (Клієнт) та Адвокатським бюро «Герей» (Виконавець) було укладено Договір про надання правничої допомоги в господарській справі, за змістом якого Клієнт доручає, а Виконавець зобов`язується на умовах та в порядку. що передбачені Договором, надати Клієнтові правничу допомогу, спрямовану на захист порушених, невизнаних, оспорюваних прав Клієнта.

Пунктом 1.2. Договору сторони визначили, що Виконавець надає Клієнтові правничу допомогу у формі представництва інтересів Клієнта перед іншими фізичними та юридичними особами, в тому числі органами державної і місцевої влади, й у господарських судах всіх інстанцій при вирішенні спору з Товариством з обмеженою відповідальністю «Автотранс Компані».

Згідно з п. 3.1. Договору надання правничої допомоги здійснюється на підставі письмової довіреності Клієнта.

У пунктах 4.1., 4.2. Договору сторонами погоджено, що гонорар Виконавця визначається виходячи з наступних цін:

ознайомлення з матеріалами спору-800 грн. 00коп.,

підготовка позовної заяви - 1 600 грн. 00 коп.,

підготовка інших заяв по суті справи - 800 грн. 00 коп. за кожну заяву,

підготовка й участь у судовому засіданні включно з підготовкою документів, які не є заявами по суті справи - 800 грн. 00 коп. за кожне судове чи інше засідання.

Строк оплати - на підставі звіту не пізніше чотирьох днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, постановленим за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми витрат на професійну правничу допомогу, заявлена Позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп., складається з:

ознайомлення з матеріалами справи і підготовка правової позиції у спорі-800 грн. 00коп.,

підготовка позовної заяви - 1 600 грн. 00 коп.,

підготовка інших заяв по суті справи - 800 грн. 00 коп. за кожну заяву,

підготовка й участь у судовому засіданні включно з підготовкою документів, які не є заявами по суті справи - 800 грн. 00 коп. за кожне судове чи інше засідання.

Судом встановлено, що Герей Олександр Дмитрович є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної Асоціації Адвокатів України. Крім того, на виконання умов Договору від 20.05.2018 року Малим приватним підприємством «Юр-транс» 24.05.2019 року видана довіреність на ведення справи в суді на ім`я Герей Олександра Дмитровича .

Суд зазначає, що позовна заява від імені Малого приватного підприємства «Юр-транс» підписана, у тому числі, адвокатом Герей Олександром Дмитровичем . В той же час, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження та в жодному судовому засіданні адвокат участі не приймав.

Крім того, всупереч вимог статті 126 Господарського процесуального кодексу України Позивачем не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та доказів, які підтверджують фактичне здійснення витрат на професійну правничу допомогу - оплату послуг адвоката Герей Олександра Дмитровича, а тому вимоги Позивача в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНС КОМПАНІ» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Малого приватного підприємства «Юр - Транс» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОТРАНС КОМПАНІ» (04071, м.Київ, ВУЛИЦЯ НИЖНІЙ ВАЛ, будинок 4, офіс 209, Ідентифікаційний код юридичної особи 39826413) на користь Малого приватного підприємства «Юр - Транс» (81652, Львівська обл., місто Новий Розділ, ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА, будинок 14, квартира 15, Ідентифікаційний код юридичної особи 25232450) заборгованість у розмірі 60 500 (шістдесят тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 09 вересня 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин