ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р. Справа№ 925/450/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кобзар Людмили Андріївни

на рішення

Господарського суду Черкаської області

від 03.06.2019 (повний текст складено 07.06.2019)

у справі № 925/450/19 Спаських Н.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі Звенигородського району електричних мереж

до Фізичної особи - підприємця Кобзар Людмили Андріївни

про стягнення 14 065,36 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

В квітні 2019 року Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" в особі Звенигородського району електричних мереж звернулося з позовом до Фізичної особи - підприємця Кобзар Людмили про стягнення заборгованості в розмірі 14 065,36 грн., за яких: 12 127,03 грн. боргу за спожиту активну електроенергію, 1 529,98 грн. пені за спожиту активну електроенергію, 279,24 грн. інфляційних втрат за спожиту активну електроенергію та 129,11 грн. як 3% річних за спожиту активну електроенергію на підставі умов договору про постачання електричної енергії № 697 від 22.01.2016, укладеного між сторонами.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі № 925/450/19 позов задоволено повністю.

На підставі рішення суду з Фізичної особи - підприємця Кобзар Людмили Андріївни підлягає стягненню на користь Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі Звенигородського району електричних мереж 12 127,03 грн. боргу за спожиту активну електроенергію, 1 529,98 грн. пені, 279,24 грн. інфляційних втрат, 129,11 грн. як 3% річних на підставі умов договору про постачання електричної енергії № 697 від 22.01.2016 та 1921,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач належним чином і у повному обсязі виконував договірні зобов`язання по постачанню електроенергії відповідачу, однак відповідачем порушено зобов`язання щодо оплати спожитої електричної енергії за період з листопада по грудень 2018 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Фізична особа - підприємець Кобзар Людмила Андріївна не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулась до суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю, мотивуючи свої вимоги тим, що судом першої інстанції не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що з наведеного судом першої інстанції розрахунку не зрозуміло, які складові заборгованості включено до спірної суми та достовірно не встановлено суму боргу за показниками лічильника ЦЕ6803В №45002925 та НК 2301 АРЗ.000.0.11 №10147899, що вказує на недоведеність вказаних фактичних обставин справи, які суд визнав встановленими.

Відповідач також вказує, що для встановлення обставин справності лічильника ЦЕ6803В №45002925 необхідно проведення судової електротехнічної експертизи, оскільки без спеціальних знань неможливо ані належність в якості доказу протоколу повірки засобу вимірювальної техніки №637 від 05.11.2018, ані фактичний стан засобу вимірювальної техніки, що впливає на розмір заборгованості, яка визначена з урахуванням його показників.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти вимог апеляційної скарги, вважає її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Водночас повністю підтримує рішення суду першої інстанції та зазначає, що обставини, які мають значення для справи, повністю доведені судом першої інстанції, норми процесуального права не порушені.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 поновлено Фізичній особі - підприємцю Кобзар Людмилі Андріївні строк подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі № 925/450/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Кобзар Людмили Андріївни на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі № 925/450/19; ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строк для надання можливості скористатися наданими ст. 267 Господарського процесуального кодексу України правами протягом семи днів з дня отримання даної ухвали.

Частиною 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За правилами п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Клопотання, заяви, подані учасниками справи до суду апеляційної інстанції

05.08.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду від Фізичної особи - підприємця Кобзар Людмили надійшло клопотання про призначення у справі №925/450/19 судової електротехнічної експертизи, проведення якої доручити ек4спертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи відповідач просить поставити наступні запитання:

1. Чи відповідає технічний стан лічильника електричної енергії ЦЕ 6803В № 45002925 нормативним вимогам?

2. Чи є у лічильнику електричної енергії ЦЕ 6803В № 45002925 такі зміни кінематичної або електричної схеми, які непередбачені виробником і які впливають на достовірність обліку?

3. Чи є ознаки механічного втручання або впливу на лічильний механізм або внутрішні конструктивні елементи лічильника електричної енергії ЦЕ 6803В № 45002925?

4. Чи вірно обліковує лічильник ЦЕ 6803В № 45002925 електроенергію відповідно до свого класу точності?

5. Який обсяг електричної енергії у разі виявлення несправностей або втручання в роботу лічильника електричної енергії ЦЕ 6803В № 45002925 за нормативними вимогами слід вважати спожитим без її обліку або з її надмірним нарахуванням?

Клопотання мотивовано тим, що відповідач ставить під сумнів результати експертизи приладу обліку електроенергії №637 від 05.11.2018 (а.с. 34), одночасно, за твердженнями відповідача, в матеріалах справи наявні докази несправності лічильника ЦЕ 6803В №45002925, що вказує на необхідність проведення у даній справі судової електротехнічної експертизи, оскільки без спеціальних знань неможливо встановити ані належність а якості доказу протоколу повірки засобу вимірювальної техніки №673 від 05.11.2018, ані фактичний стан засобу вимірювальної техніки, що впливає на розмір заборгованості, яка визначена з урахуванням його показників.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Викладені відповідачем в обґрунтування призначення судової електротехнічної експертизи доводи визнаються судом необґрунтованими, підстав для проведення судової експертизи у даній справі не вбачається.

Крім того, матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення даного спору без проведення судової електротехнічної експертизи.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, 22.01.2016 між Публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго", від імені якого діє Звенигородський РЕМ, що здійснює діяльність на підставі ліцензії на постачання електричної енергії за регульованим тарифом АГ № 578507 від 09.09.2011, а також ліцензії з передачі електричної енергії АГ № 578508 від 09.09.2011 (постачальник), в особі директора Книжки Сергія Михайловича , що діє на підставі Положення РЕМ (УЕМ) та довіреності № 7/09-03 від 04.01.2016, та Фізичною особою - підприємцем Кобзар Людмилою Андріївною , що діє на підставі Свідоцтва (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 697 (далі - договір), за яким постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 3 (три) кВт, величини якої по об`єктах споживача визначені в п. 6 додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 1.1. договору).

Пунктами 2.3.3. та 2.3.4. договору сторони визначили, що споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" та здійснювати оплату за перетікання реактивної електроенергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Відповідно до п. 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3., 2.3.4. цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником шляхом розрахунку згідно з вимогами додатка "Порядок розрахунків" (Додаток № 3 до Договору).

Пунктами 1-3, 5 Додатку № 3 до Договору передбачено, що розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електричної енергії дорівнює плановому періоду та становить один місяць, а саме: з 15 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття "розрахунковий період" та "календарний місяць" вважаються прирівняними.

Споживач протягом перших п`яти днів поточного календарного місяця здійснює на підставі самостійно отриманого у постачальника рахунка плановий платіж за електричну енергію в розмірі повної вартості обсягу електричної енергії на розрахунковий період, згідно з додатком до Договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу", за тарифами розрахункового періоду, у якому виставлений рахунок (за наявності у споживача розрахунків за різними тарифами, при визначенні розміру планового платежу застосовується середньозважений тариф, який визначається як частка від ділення всієї електричної енергії, спожитої за цей період).

Вибір виду тарифу здійснюється споживачем, зазначається у договорі та може бути змінений у порядку, передбаченому договором, але не частіше ніж один раз на рік. Споживач має право на зміну виду тарифу у разі зміни значення тарифних коефіцієнтів, які використовуються для визначення рівня ставок тарифів, диференційованих за періодами часу.

Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами безготівкового перерахування за платіжним дорученням через власний рахунок в установі банку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії.

За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електроенергії.

У разі заміни та/або повірки приладів електричної енергії, трансформаторів струму чи напруги, за умови споживання електричної енергії впродовж строку виконання зазначених робіт, обсяг спожитої електричної енергії визначається за фактичним середньодобовим споживанням попереднього розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок споживач здійснює на підставі виставлених постачальником рахунків відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ, протягом п`яти операційних днів після закінчення розрахункового періоду. Споживачі, які здійснюють розрахунки через структурний підрозділ, який розташований в іншому місті, остаточний розрахунок здійснюють протягом десяти операційних днів після закінчення розрахункового періоду. Розрахунок здійснюється за тарифом, який діє на кінець розрахункового періоду.

Заперечень проти неотримання рахунків від позивача на оплату електроенергії відповідач не надав. Чинним законодавством не передбачено звільнення споживача від оплати спожитої послуги електропостачання лише на підставі відсутності рахунку на оплату.

У відповідності до п. 4 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила) - у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01.12.2018 оператори системи розподілу (далі - ОСР) зобов`язані укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР.

Згідно абзацу 2 п. 2.1.3 - споживачі укладають договір про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності чинного паспорта точки розподілу. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, зазначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої цими Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

У відповідності до постанови НКРЕКП № 1447 від 16.11.2018 "Про видачу ПАТ "Черкасиобленерго" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованими тарифами" - ПАТ "Черкасиобленерго" як оператор системи розподілу електричної енергії в термін до 01.01.2019 уклало договори про надання послуг з розподілу електричної енергії зі споживачами, електроустановки яких приєднані до системи розподілу електричної енергії ПАТ "Черкасиобленерго". Згідно абзацу 2 п. 6 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" - після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Доказів визнання недійсним чи розірвання договору про постачання електричної енергії № 697 від 22.01.2016 матеріали справи не містять.

Як підтверджено матеріалами справи, 16.07.2018 згідно розпорядження № 816 (а.с. 33) лічильник було знято за зверненням відповідача для направлення на експертизу, оскільки відповідач виявив сумніви в роботі приладу обліку. Лічильник ЦЕ 6803В № 45002925 було знято з кінцевими показниками 060907 кВт/год. Різниця між початковими та кінцевими показниками лічильника становила 4359 кВт/год. На час проведення споживачем експертизи приладу обліку електричної енергії, електрообладнання споживача було підключено без обліку.

Протоколом повірки засобу вимірювальної техніки № 637 від 05.11.2018 (а.с. 35) встановлено, що у знятого у відповідачки лічильника систематична складова основної відносної похибки перевищує допустимі значення. Лічильник електричної енергії визнано непридатним до експлуатації.

Відповідно до акту проведення експертизи приладу обліку електроенергії № 637 від 05.11.2018 (а.с. 34) відносна похибка перевищує норму та становить 33% (недораховує електричну енергію по фазі "А").

За заявою відповідача, 08.08.2018 згідно розпорядження № 860 (а.с. 36) було встановлено новий лічильник НІК 2301 АРЗ.0000.0.11 №10147899.

Відповідно до акту технічної перевірки (контрольного огляду) засобів обліку електричної енергії № 860 від 08.08.2018 (а.с. 37) лічильник НІК 2301 АРЗ.0000.0.11 № 10147899 встановлений з початковими показниками 000013 кВт/год. Згідно акту технічної перевірки (контрольного огляду) засобів обліку електричної енергії № 697 від 18.12.2018 (а.с. 40) кінцевий показник лічильника становив 000953 кВт/год.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач належним чином і у повному обсязі виконував договірні зобов`язання по постачанню електроенергії відповідачу, проти чого відповідач не заперечив. Доказів про існування спору між сторонами з приводу якості наданих послуг з електропостачання у справі нема.

Спір у справі виник з приводу того, що відповідач відмовився оплачувати спожиту електроенергію мотивуючи тим, що лічильник визнано непридатним до експлуатації.

Відтак, станом на 31.12.2018 за розрахунками позивача у відповідача утворився борг за спожиту активну електроенергію на суму 12 127,03 грн. (згідно розрахунку боргу за активну електроенергію, а.с.41), а саме:

1) 10 376,18 грн. нарахування за електроенергію за листопад 2018 року (залишок заборгованості по лічильнику відповідача ЦЕ 6803В № 45002925 з показника 56548 кВт/год по показник 060907 кВт/год на суму 9133,31 грн. та заборгованість по лічильнику НІК 2301 АРЗ.0000.0.11 №10147899 з показника 000013кВт/год по показник 000495 кВт/год на суму 1242,87 грн.);

2) 1180,98 нарахування за електроенергію за грудень 2018 року по лічильнику НІК 2301 АРЗ.0000.0.11 №10147899 з показника 0000495 кВт/год по показник 000953 кВт/год;

3) 523,45 грн. заборгованості по середньодобовому нарахуванню за період без облікового споживання відповідачем електричної енергії за період з 16.07.2018 (з моменту зняття лічильника на експертизу) до 08.08.2018 (до моменту встановлення нового лічильника);

4) 46,42 грн. технологічних втрат активної електричної енергії в лініях електропроведення в мережі споживача, розрахованого згідно додатку №8 до договору (а.с. 43).

Крім того, позивач вказує на те, що додаткового нарахування 33% недорахованої лічильником ЦЕ 6803В № 45002925 електричної енергії відповідачу не проводив.

Доказів здійснення розрахунків із позивачем за спожиту активну електричну енергію на суму 12 127,03 грн. відповідачем не надано.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до частини першої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 173, абз. 4 ч. 1 ст. 174, ч. 1 ст. 175, ч. 1, 7 ст. 179 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов`язання, що виникли між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності на підставі господарського договору, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарсько-договірним зобов`язаннями та регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, а господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського Кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк як передбачено договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Строк виконання зобов`язання по оплаті всіх складових спожитої активної електроенергії для відповідача є таким, що настав.

За таких обставин, з урахуванням того, що судом першої інстанції встановлено порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати спожитої електричної енергії за період з листопада по грудень 2018 року, позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 12127,03 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у сумі 1529,98 грн. за період з 27.12.2018 по 14.04.2019, інфляційні у сумі 279,24 грн. за період січень 2019 року по березень 2019 року, а також 3% річних на суму 129, 11 грн. за період з 03.12.2018 по 14.04.2019.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що пеня встановлюється за домовленістю між сторонами, але при сплаті розмір пені не повинен перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, яка діяла в період нарахування пені.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 1 Додатку № 3 до Договору № 697 від 22.01.2016 розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електроенергії становить 1 місяць, а саме з 15 числа попереднього місяця до 15 числа розрахункового місяця.

Згідно п. 8 Додатку № 3 до Договору у разі несвоєчасного виконання Споживачем розрахунків, обумовлених цим додатком, Постачальник електричної енергії здійснює нарахування на суму загального боргу пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних і встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування пені, інфляційних та 3% річних.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у сумі 1 529,98 грн., 3 % річних в сумі 129,11 грн. та інфляційних в сумі 279,24 грн., нарахованих за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 12 127,03 грн. боргу за спожиту активну електроенергію, 1 529,98 грн. - пені, 279,24 грн. - інфляційних та 129,11 грн. - 3% річних.

Щодо заперечень відповідача стосовно встановлення обставин несправності лічильника ЦЕ 6803В №45002925 та прийняття в якості доказу протоколу повірки засобу вимірювальної техніки №637 від 05.11.2018, колегія суддів зазначає таке.

Як доказ несправності лічильника, судом першої інстанції, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, прийнято протокол №637 від 05.11.2018, складений ДП «Черкасистандартметрологія» та згідно висновку якого: «Систематична складова основної відносної похибки перевищує допустимі значення. Лічильник електричної енергії не придатний до експлуатації». При допустимій похибці в 2% систематична складова відносної похибки лічильника становить 33%.

На підставі даного протоколу, за участю представника ДП «Черасистандартметрологія» та споживача Кобзар Л.А. , ПАТ «Черкасиобленерго» складено акт №637 від 05.11.2018 проведення експертизи приладу обліку, встановлено непридатність лічильника для подальшої експлуатації, оскільки відносна похибка перевищує норму та становить 33% (недораховує електричну еергію по фазі «А»).

ДП «Черкасистандартметрологія» здійснює свою діяльність у відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», а саме проводить експертну оцінку засобів вимірювальної техніки. Належність повноважень ДП «Черкаський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (скорочена назва ДП «Черкасистандартметрологія») підтверджується атестатом про акредитацію, зареєстрованим у Реєстрі 02.04.2018 року за №2Н632 та розміщеного на офіційному сайті Національного агентства з акредитації України та на офіційному сайті ДП «Черкасистандартметрологію».

Отже, протоколом №637 від 05.11.2018, складеним уповноваженим підприємством на проведення експертних оцінок засобів вимірювальної техніки - ДП «Черкасистандартметрологія», підтверджується факт несправності лічильника ЦЕ 6803В №45002925.

Крім того, позивач також не ставив під сумнів факт несправності лічильника та не проводив додаткових нарахувань в розмірі 33% недорахованої електричної енергії згідно відносної похибки лічильника.

Апелянт також просить стягнути з позивача витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно із частинами 4, 8, 14 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд апеляційної інстанції відмови у задоволенні апеляційної скарги та залишив без змін рішення суду першої інстанції, яким позов задоволено повністю, витрати на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн., заявлені відповідачем, не підлягають відшкодуванню на підставі ст. ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі №925/450/19 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281- 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кобзар Людмили Андріївни на рішення Господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі №925/450/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 03.06.2019 у справі №925/450/19 залишити без змін.

Матеріали справи № 925/450/19 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська