номер провадження справи 34/27/19-4/110/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 Справа № 908/1430/19

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКС, (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 3)

до відповідача Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

про стягнення 90407,15 грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

При секретарі судового засідання: Петриченко А.Є.

Представники сторін:

від позивача Кошова В.І., довіреність № 18/3 від 02.01.2019;

від відповідача Морозов В.С., довіреність № 5 від 01.01.2019, адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №ЗП001546 від 09.02.2018р.)

10.06.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКС., м. Запоріжжя до Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, м. Запоріжжя про стягнення попередньої оплати за спожиту електроенергію за договором № 11963 від 29.12.2010 в сумі 90407,15 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2019 справу № 908/1430/19 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Науменко А.О.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду суддею Науменко А.О. та відкрито провадження у справі № 908/1430/19, справі присвоєно номер провадження справи 34/27/19, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.07.2019.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.07.2019 у справі № 908/1430/19 суддею Науменко А.О. заявлено самовідвід.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2019 справу № 908/1430/19 передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.07.2019 прийнято справу №908/1430/19 до провадження в порядку загального позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 34/27/19-4/110/19, підготовче засідання призначено на 05.08.2019.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.08.2019 підготовче судове засідання відкладено на 11.09.2019.

В судовому засіданні 11.09.2019 закрито підготовче провадження у справі №908/1430/19, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні 11.09.2019 о 12 год. 15 хв.

В судовому засіданні 11.09.2019 справу розглянуто, на підставі ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та долучених судом до матеріалів справи.

Позивач в судовому засіданні 11.09.2019 підтримав заявлені позовні, які обґрунтовує посиланням на ст.1212 ЦК України. Мотивуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем укладений договір про постачання електричної енергії № 11963 від 29.12.2010, за умовами якого відповідач продавав електричну енергію позивачу для забезпечення потреб електроустановок позивача з приєднаною потужністю, зазначеною в додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, а позивач оплачував відповідачу вартість використаної (купленої) електричної енергії. На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу 90 407, 15 грн. в якості попередньої оплати за споживання електричної енергії жовтень 2017- грудень 2018 року. З 01.01.2019 ПАТ Запоріжжяобленерго на підставі Закону України Про ринок електричної енергії припинило постачання (продаж) електричної енергії споживачам. Враховуючи, що відповідна правова підстав для утримання відповідачем коштів в сумі 90 407, 15 грн., які були перераховані позивачем у якості попередньої оплати за електричну енергію, відпала зазначені кошти підлягають поверненню позивачу. На підставі викладеного позивач просить суд позов задовольнити повністю та стягнути з відповідача суму попередньої оплати за спожиту електроенергію за договором № 11963 від 29.12.2010 в розмірі 90407,15 грн.

Відповідач проти позову заперечує, свою правову позицію по суті спору виклав у відзиві, в якому зазначив наступне. До 01.01.2019 одним з основних видів діяльності ПАТ Запоріжжяобленерго було постачання електричної енергії за регульованим тарифом на території Запорізької області. З 01.01.2019 відповідач розпочав провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Запорізької області на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, яка видана згідно постанови НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415, а ліцензія відповідача на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом з цього ж часу анульована. Отже, з 01.01.2019 ПАТ Запоріжжяобленерго не є електропостачальником та не може згідно вимог закону здійснювати діяльність з постачання електричної енергії. У зв`язку із цим, станом на 01.01.2019 внаслідок помилкових перерахувань коштів споживачів електроенергії виникла заборгованість ПАТ Запоріжжяобленерго перед споживачами електричної енергії, що здійснювали відповідачу (як постачальнику) попередню оплату за електричну енергію в розмірі більшому за обсяги спожитої електричної енергії. Такі помилково сплачені кошти зараховувались на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, які були відкриті відповідачем в ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України. Враховуючи обставини що склалися, ПАТ Запоріжжяобленерго зверталося до банка з вимогами повернення коштів, які надходили від споживачів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання відповідача і являлись попередньою оплатою за електричну енергію. Однак, ПАТ Державний ощадний банк України безпідставно повертає без виконання платіжні доручення відповідача, які спрямовані на повернення коштів споживачам. За таких обставин, неповернення відповідачем позивачу попередньої оплати в розмірі 90407,15 грн. є наслідком протиправних дій ПАТ Державний ощадний банк України. З урахуванням викладеного, заявлені позовні вимоги відповідач вважає безпідставними та просить суд в задоволенні позову відмовити.

Позивачем на підставі ст. 166 ГПК України надана суду відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, згідно якої позивач зазначає, що наведені відповідачем обставини не є підставами, які звільняють його від обов`язку повернення позивачу суми попередньої оплати за електричну енергію, та відповідна правова підставі для утримання коштів в розмірі 90407,15 грн. відпала.

Розглянувши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення сторін, суд

УСТАНОВИВ

29.12.2010 між Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго, (додатковою угодою від 27.03.2017 перейменовано в Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго) (Постачальник електричної енергії, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКС (Споживач, позивач у справі) укладено договір про постачання електричної енергії №11963, відповідно до умов якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 Точки продажу електричної енергії споживачу. (розділ 1 Договору)

У відповідності до п. 5.1 Договору (абз. 1-й) для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає Постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, у двох екземплярах, оформлених зі своєї сторони.

Розрахунки за електроенергію здійснюються згідно додатка № 4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію з урахуванням умов додатка № 7 Порядок визначення вартості мінімального обсягу електричної енергії в точці обліку. Розрахунки за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії обумовлюються додатком № 6 Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії. (п.7.4 Договору).

Додатковою угодою до договору від 10.10.2017 сторони узгодили доповнення та зміни до Договору та виклали в новій редакції Додаток № 4 до Договору № 11963 від 29.12.2010, яким визначено Порядок розрахунків за активну електроенергію.

Згідно пункту 3 вказаного Порядку оплата електричної енергії здійснюється позивачем у формі попередньої оплати за рахунками або платіжними вимогами-дорученнями, що направляються позивачу відповідачем у розрахунковому періоді, що передує звітному. Кінцевим терміном сплати є 25 число місяця, що передує звітному розрахунковому періоду.

Згідно з п., п. 2.3.1, 2.3.4. Договору Споживач зобов`язався виконувати умови цього Договору; оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію та додатка № 5 Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Як зазначено в п. 9.4 Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2011 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буду заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії договору, можуть бути переглянуті в будь який момент за узгодженням сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6 та 7 статті 276 ГК України закріплено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Позивач зазначає, що рахунки відповідача щодо попередньої оплати та рахунки за спожиту електричну енергію за період жовтень 2017- грудень 2018 сплачені позивачем своєчасно та в повному обсязі.

Останні розрахунки за електричну енергію спожиту у грудні 2018 року здійсненні на підставі рахунка відповідача № 11963/12 від 31.12.2018р. відповідно до даних якого сальдо на 01.01.2018 складає 90 407,15грн. на користь позивача.

11.06.2017 набрав чинності Закон України Про ринок електричної енергії № 2019-VIII, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

У відповідності до ст., ст. 8, 45 Закону України Про ринок електричної енергії господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії.

З 01.01.2019 ПАТ Запоріжжяобленерго розпочало провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Запорізької області на підставі ліцензії з розподілу електричної енергії, що видана згідно постанови НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415. При цьому, ліцензія відповідача на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом з цього ж часу анульована.

Таким чином, з 01.01.2019 ПАТ Запоріжжяобленерго не є електропостачальником та не може згідно вимог закону здійснювати діяльність з постачання електричної енергії.

Також, з 01.01.2019 між позивачем та відповідачем припинені договірні правовідносини щодо постачання електричної енергії, які мали місце на підставі Договору про постачання електричної енергії № 11963 від 29.12.2010, що підтверджується заявою-приєднанням від 01.01.2019 позивача до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, опублікованого на сайті http//www.zoe.com.ua, на умовах договору про постачання електричної енергії № 11963 від 29.12.2010.

Наведені вище фактичні обставини справи свідчать, що станом на 01.01.2019 у ПАТ Запоріжжяобленерго виникла кредиторська заборгованість перед позивачем у справі як споживачем електричної енергії в розмірі 90 407,15 грн. попередньої оплати за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті.

З метою врегулюванні ситуації що склалася, позивач звертався з вимогою вих. № 2 від 22.01.2019 до відповідача щодо повернення 90 407,15 грн. переплати у семиденний строк з дня отримання вимоги.

Вказаний лист відповідачем отриманий 21.02.2019, про що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте залишений без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. (ч. 2 ст. 714 ЦК України)

За приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідач належних та допустимих доказів повернення позивачу 90 407,15 грн. попередньої оплати за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті, суду не надав.

Відповідач не заперечив того факту, що станом на 01.01.2019 у ПАТ Запоріжжяобленерго виникла кредиторська заборгованість перед споживачами електричної енергії (в тому числі і перед позивачем у даній справі) по попередній оплаті за електричну енергію в розмірі більшому за обсяги спожитої електричної енергії.

Доводи відповідача стосовно того, що неповернення позивачу попередньої оплати в розмірі 90 407,15 грн. є наслідком протиправних дій ПАТ Державний ощадний банк України судом відхиляються як необґрунтовані. З цього приводу суд зазначає, що наведені відповідачем обставини щодо його взаємовідносин з ПАТ Державний ощадний банк України по розпорядженню коштами на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання не є підставами, які звільняють його від обов`язку повернення Товариству з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКС суми попередньої оплати за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті.

Також в матеріалах справи містяться підписаний сторонами Акт звірки взаємних розрахунків від 11.02 2019 по договору № 11963 від 29.12.2010, підписанням та скріпленням печатки якого відповідач підтвердив факт існування заборгованості перед позивачем саме за спірним Договором.

Згідно з чинним законодавством України акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов`язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов`язку. Проте, в розумінні ст., ст. 9, 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вказаний акт є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду у по справі №910/1389/18 від 05.03.2019.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив факту наявності станом на час проведення судового засідання заборгованість перед позивачем по попередній оплаті за електричну енергію в розмірі 90 407,15 грн.

Нормами ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, отримана відповідачем від позивача переплата за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті, в силу зазначеної норми закону є безпідставно отриманим майном.

Статтею 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовуються його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

На час вирішення справи в судовому засіданні заборгованість відповідача перед позивачем по неповернутій попередній оплаті за електричну енергію становить 90 407,15 грн.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Доводи відповідача, надані в обґрунтування заперечень на позов, спростовуються наявними матеріалами справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з ПАТ Запоріжжяобленерго 90 407,15 грн. суми безпідставно утримуваної попередньої оплати за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті, є такою, що ґрунтується на законі, заявлена до стягнення правомірно та підлягає задоволенню судом в повному обсязі..

Згідно зі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 185, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКС до Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, ідентифікаційний код юридичної особи 00130926) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕЛЕКС, (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 20501017) 90407 (дев`яносто тисяч чотириста сім) грн. 15 коп. попередньої оплати за електричну енергію та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 240, 241 ГПК України 19 вересня 2019 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.