ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2019 р. Справа №914/2213/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Желік М.Б.

Кравчук Н.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Західно-Український автомобільний дім, б/н та б/д (вх. № ЗАГС 01-05/2157/19 від 11.06.2019),

на рішення Господарського суду Львівської області від 22.04.2019, суддя Гоменюк З.П. (повний текст складено та підписано 02.04.2019),

у справі №914/2213/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Західно-Український автомобільний дім, м. Львів,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Термоспецбуд, м.Львів,

про стягнення 22 913,04 грн,

за участю представників:

від позивача Балух Р.В.

від відповідача - Сенейко Б.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.04.2019 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Західно-Український автомобільний дім відмовлено.

11 червня 2019 року на вказане рішення суду поступила апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Західно-Український автомобільний дім, б/н та б/д (вх. № ЗАГС 01-05/2157/19 від 11.06.2019), в якій апелянт просить рішення Господарського суду Львівської області від 22.04.2019 скасувати, а позов задоволити.

При цьому зазначив, що відповідач протягом розумного строку не усунув недоліки, передбачені протоколом, що спричинило необхідність залучення третьої особи. Так, згідно з договором підряду №26/10-15 від 26.10.2015 р. між позивачем та ПП «Компрофбуд» проведено роботи по влаштуванню плити підлоги на загальну суму 442687,68 грн. Апелянт також звертає увагу на те, що факт наявності недоліків оглядових ям і підлоги підтверджується також технічним висновком, згідно з яким при обстеженні конструкцій протягом листопада 2015 р. встановлено недоліки оглядових ям з причин порушення технологічного процесу для їх виготовлення, а також недотримання вимог будівельних норм і правил в період проведення ремонтних робіт. Експертом зроблено висновок про необхідність влаштування нової залізобетонної ями та плити підлог оглядових ям. За умовами договору підряду №11/02-16 від 11.02.2016 р. між позивачем та ПП «Компрофбуд» проведені роботи по муруванню стін оглядових ям на загальну суму 97000,00 грн. Позивач зазначив, що виконані ПП «Компрофбуд» роботи збігаються з тими роботами, які зобов`язався виконати відповідач за актами №№ 2 від 31.10.2013 р. (фундамент), № 5 від 31.10.2013 р. (оглядова яма бокова) та № 16 від 29.08.2014 р. (оглядові ями, центральна і бокова). Також апелянт заперечує наявність підстав для застосування строків позовної давності, на його думку, останнім місяцем, коли позивач мав право пред`явити позов у даній справі, є жовтень 2017 року.

Відтак на думку апелянта, судом неповно досліджено докази позивача, внаслідок чого суд дійшов невірного висновку щодо відмови у позові.

У відзиві на дану апеляційну скаргу представник відповідача заперечив проти її задоволення, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач зазначив, що виконані роботи третьою особою не містять ознак виправлення дефектів, оскільки частина робіт по оглядових ямах викликана необхідністю зменшення ширини оглядових ям на 300 мм. через зміну конструкції підйомника, про що також зазначено в Технічних висновках, проведених в листопаді 2015 р. (третьою стороною виконані наступні роботи: змонтовані з газобетонних блоків стіни побутових приміщень; виконана промислова підлога всього приміщення; влаштована стінка бокової оглядової ями на відстані 3 м. від стіни. що не відповідає проектній документації; оздоблення стінок оглядових ям виконане керамічною плиткою без отворів під освітлення та приямок про необхідність виконання яких зазначив позивач у позові як про недоліки робіт).

В судовому засіданні представник апелянта підримав доводи апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції скасувати, а апеляційну скаргу задоволити. При цьому наводив доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, окрім того, зауважив, що дійсно, недоліки були явними.

В свою чергу, представник відповідача, в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

05 серпня 2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Західно-Український автомобільний дім» (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Термоспецбуд» (виконавець) укладено договір № 47 на виконання будівельних робіт з додатком №1 від 22.08.2013 р., відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконання робіт з будівництва об`єкту-корпусу: «Станція технічного обслуговування вантажних автомобілів по вул. Дж. Вашингтона, 8 у м. Львові». Замовник передає виконавцю для виконання робіт проектно-технічну документацію протягом 5 днів до початку робіт.

Вартість виконання будівельних робіт споруди погоджується сторонами додатком до договору, відповідно до рішень, прийнятих в проектній документації і кошторису (п.2.1 договору). Вартість підготовчих робіт визначається по фактичному їх виконанню, розрахованому згідно ДБН Д.2.2-99. Виконавець приступає до початку підготовчих робіт після сплати замовником авансу в розмірі 20000,00 грн. Оплату решти вартості робіт та послуг виконавця замовник здійснює протягом 5 банківських днів з дня підписання акту виконаних робіт (наданих послуг) (п.п.2.1, 2.2 договору).

Відповідно до п.3.1 договору, строки виконання підготовчих робіт та поетапність їх виконання погоджуються сторонами до початку робіт. Строки та порядок приймання виконаних будівельних робіт споруди визначаються сторонами додатком до договору. (п.3.2 договору).

За умовами п.3.4 додаткової угоди № 1 до договору, при затримці оплат за виконані роботи, внесені змін в проектну документацію, тимчасовій забороні виконання робіт терміни закінчення робіт продовжуються.

Сторонами погоджено, що у випадку мотивованої відмови замовника від підписання акту виконаних робіт сторонами упродовж 5-ти календарних днів складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок та термінів їх виконання (п.5.2 договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного розрахунку сторін.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 додаткової угоди №1 до договору, сторони обумовили, що підрядник гарантує, що роботи, які ним виконувалися дають можливість безперервної та нормальної експлуатації об`єкта на період не менший, ніж передбачений будівельними нормами і характеристиками застосованих матеріалів. Виявлені в цей період дефекти (недоліки), обумовлені виконанням робіт із порушенням чинних норм і правил, оформлюються дефектним актом що підписується сторонами. У випадку виникнення суперечок про причини появи дефекту призначається незалежна експертиза. Витрати на проведення експертизи несе та сторона з чиєї причини виникли дефекти (недоліки).

За результатами виконаних робіт сторонами підписано наступні акти виконаних робіт форми КБ-2в, а саме: акт №1 від 30.08.2013 р. (підготовчі земляні роботи), №2 від 31.10.2013 р. (фундамент), №3 від 09.09.2013 р. (основний каркас), №4 від 31.10.2013 р. (земляні роботи), №5 від 31.10.2013 р. (оглядова яма, бокова), №6 від 31.10.2013 р. (підготовка), №7 від 05.11.2013 р. (підготовка під побутові), №8 від 11.11.2013 р. (монтаж каркасу), №9 від 29.11.2013 р. (виготовлення прогонів, монтаж зв`язок), №10 від 29.11.2013 р. (монтаж покрівлі), №11 від 06.12.2013 р. (зовнішні інженерні мережі), №12 від 28.02.2014 р. (покриття побутового блоку). № 13 від 28.02.2014 р. (монтаж стінового заповнення), №14 від 28.02.2014 р. (площадка в`їзду), №17 від 28.02.2014 р. (пожежні сходи).

Як стверджує позивач, 28.02.2014 р. відповідач пред`явив акт №15 (перенесення кабельної лінії) та №16 (оглядові ями, центральна й бокова) від прийняття яких позивач відмовився, оскільки роботи по оглядових ямах були проведені з істотними недоліками, які не дозволяли використовувати результати роботи за призначенням.

21.05.2014 р. відповідач повторно пред`явив для приймання роботи за актами №15, №16 за квітень 2014 р., а також роботи в порядку усунення недоліків за актом №18 за квітень 2014 р. (примикання). Зазначив при цьому, що акт №16 за квітень 2014 р. ідентичний акту №16 за лютий 2014 р. щодо виду, обсягу і вартістю виконаних робіт.

26.05.2014 р. позивач скерував на адресу відповідача повідомлення про відмову від підписання актів виконаних робіт, отриманих 21.05.2014 р. із зазначенням наступних недоліків: роботи, зазначені в акті №15 не виконувались; роботи, зазначені в акті №№16, 18 не процентовані і об`єми з замовником не погоджені. Зауважень щодо якості робіт та двостороннього акту з переліком необхідних доробок та термінів їх виконання суду як передбачено п.5.2 договору суду не представлено.

Слід зазначити, що із доводів позивача витікає, що мали місце явні недоліки в роботі.

27.05.2014 р. між позивачем та ФОП Кархут І.І. укладено договір №34/2014 на проведення експертних послуг, за яким експерт зобов`язався визначити дійсний технічний стан конструкцій і мереж незавершеного будівництва СТО вантажних автомобілів на території позивача.

Висновки за результатами експертного дослідження викладені у технічному висновку за червень 2014 р. Експертом виявлено, що якість робіт в частині влаштування оглядових ям не відповідає будівельним нормам і правилам, встановлено недоліки виготовлення конструкцій і монтажу з причин помилки в розрахунках проекту.

Враховуючи технічний висновок ФОП ОСОБА_1 ., сторонами підписано та скріплено печатками протокол на усунення недоробок і неякісно виконаних робіт при будівництві СТО вантажних автомобілів від 09.07.2014 року у якому серед зауважень, що стосуються спірного акту №16 зазначено, зокрема: «доробити за рахунок винної сторони робочий проект разом з проектантами на ліквідацію недоліків…» та «влаштування в оглядових ямах отворів під електроосвітлення і приямка».

З матеріалів справи вбачається, що 29.08.2014 р. акт приймання виконаних будівельних робіт №15 за серпень 2014 р., спірний акт №16 за серпень (оглядові ями, центральна і бокова) та акти №18 за серпень 2014 р. (примикання), 19 за серпень 2014 р. (відновлення дорожнього покриття) підписані замовником без зауважень (том І а.с. 292-296 - спірний акт).

Позивач стверджує, що відповідач протягом розумного строку не усунув недоліки, передбачені протоколом, що спричинило необхідність залучення третьої особи. Згідно з договором підряду №26/10-15 від 26.10.2015 р. між позивачем та ПП «Компрофбуд» проведено роботи по влаштуванню плити підлоги на загальну суму 442687,68 грн.

Позивач також звертає увагу на те, що факт наявності недоліків оглядових ям і підлоги підтверджується також технічним висновком ФОП Кархут І.І. згідно з яким при обстеженні конструкцій протягом листопада 2015 р. встановлено недоліки оглядових ям з причин порушення технологічного процесу для їх виготовлення, а також недотримання вимог будівельних норм і правил в період проведення ремонтних робіт. Експертом зроблено висновок про необхідність влаштування нової залізобетонної ями та плити підлог оглядових ям.

За умовами договору підряду №11/02-16 від 11.02.2016 р. між позивачем та ПП «Компрофбуд» проведені роботи по муруванню стін оглядових ям на загальну суму 97000,00 грн. Позивач зазначив, що виконані ПП «Компрофбуд» роботи збігаються з тими роботами, які зобов`язався виконати відповідач за актами №№ 2 від 31.10.2013 р. (фундамент), № 5 від 31.10.2013 р. (оглядова яма бокова) та № 16 від 29.08.2014 р. (оглядові ями, центральна і бокова).

За результатами проведеної у даній справі судової будівельно-технічної експертизи (висновок експерта № 3260 від 13.12.2018 р., том ІІ а.с. 198-210) встановлено, зокрема: частина виявлених недоліків є наслідком відступу від робочого проекту в процесі будівництва та недоліків у робочому проекті за яким здійснювалося будівництво; виконані підрядником роботи, що відображені в акті №16 від 29.08.2014 р. мають ознаки усунення недоліків робіт за договором підряду №47 від 05.08.2013 р. і додатком №1 від 28.08.2013 р., їх вартість становить 42795,96 грн; вартість виконаних робіт ПП «Компрофбуд», які мають ознаки демонтажу (розбирання) частини однієї оглядових ям та влаштування заново частини оглядової ями становить 22913,04 грн.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі укладеного договору № 47 від 05.08.2013 р. на виконання будівельних робіт з додатком №1 до нього. Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення збитків за договором підряду.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, спірний акт №16 за формою № КБ-2, підписаний позивачем 29.08.2014 року без зауважень.

Статтею 853 Цивільного кодексу України встановлено, зокрема, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (частина 1); замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки) (частина 2); якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника (частина 3); у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну (частина 4).

Колегія судів зазначає, що у відповідності до п.5.2 договору сторонами погоджено, що у випадку мотивованої відмови замовника від підписання акту виконаних робіт сторонами упродовж 5-ти календарних днів складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок та термінів їх виконання. Так, позивач підписавши спірний акт 29.08.2014 р. прийняв виконану роботу позивачем без зауважень. Отже дані обставини підтверджують, що позивач негайно, як того вимагає чинне законодавство, не заявив про виявлені недоліки підрядникові.

Таким чином, з урахуванням положень частин 1, 2 статті 853 Цивільного кодексу України позивач втратив право у подальшому посилатися на ці недоліки у виконаній роботі.

За приписами ст.104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу.

За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у справі, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що ті види і обсяги робіт, виконаних ТОВ "Термоспецбуд" не відносяться до категорії прихованих та які були доступні для обстеження і обміру при підписанні 29.08.2014 р. спірного акту, а відтак мав можливість заявити свої претензії щодо виявлених недоліків підрядникові, чого не зробив.

Разом з цим, відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України, висновок судового експерта оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, при розгляді справи господарським судом враховується, що під час виконання робіт підрядником, позивачем не надано доказів відмови від договору або його розірвання.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин судом встановлено факт прийняття робіт замовником без зауважень у встановлені законодавством строки та відсутність претензії щодо виявлених недоліків підрядникові, у зв`язку з чим, колегія суддів, приходить до висновку про безпідставність позовних вимог.

Щодо застосування строків позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно приписів ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Суд першої інстанції в рішенні від 22.04.2019 відмовив в задоволенні позову на підставі приписів ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Беручи до уваги висновки суду апеляційної інстанції про те, що:

- позивач підписавши спірний акт 29.08.2014 р. прийняв виконану роботу відповідачем без зауважень

- ті види і обсяги робіт, виконані ТОВ "Термоспецбуд" не відносяться до категорії прихованих (що підтверджено експертизою) та які були доступні для обстеження і обміру при підписанні 29.08.2014 р. спірного акту, відтак позивач мав можливість та повинен був заявити свої претензії щодо виявлених недоліків підрядникові, чого не зробив

колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з підстав необґрунтованості вказаного позову.

Вказане є свідченням неправильного застосування судом першої інстанції положень ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Відтак, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду Львівської області від 22.04.2019 та прийняття нового рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Західно-Український автомобільний дім до Товариства з обмеженою відповідальністю Термоспецбуд про стягнення 22 913,04 грн відмовити.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України», no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на апелянта.

керуючись ст.ст. 86, 255, 269, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Західно-Український автомобільний дім, б/н та б/д (вх. № ЗАГС 01-05/2157/19 від 11.06.2019) задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 22.04.2019 у справі № 914/2213/17 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Західно-Український автомобільний дім до Товариства з обмеженою відповідальністю Термоспецбуд про стягнення 22 913,04 грн - відмовити

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.09.2019

Головуючий -суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Кравчук Н.М.