ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.09.2019 Справа № 917/1645/19

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши матеріали

за заявою Фізичної особи-підприємця Визір Володимира Олексійовича, АДРЕСА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову

встановив:

23.09.2019 року на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій Фізична особа - підприємець Визір Володимир Олексійович, просить суд:

1) накласти арешт на нежитлове приміщення площею 82 кв.м. за адресою: вул. Панаса Мирного, 2а, м. Полтава ;

2) заборонити Управлінню майном комунальної власності та ТОВ "Агросельхозтехніка" підписувати акт приймання-передачі нежитлового приміщення площею 82 кв. м. за адресою: вул. Панаса Мирного, 2а, м. Полтава, за договором оренди від 12.09.2019 року здійснювати за цим договором права і обов`язки;

3) заборонити Управлінню майном комунальної власності та ТОВ "Агросельхозтехніка" здійснювати права і обов`язки за договором оренди нежитлового приміщення площею 82 кв. м. за адресою: вул. Панаса Мирного, 2а, м. Полтава укладеним 12.09.2019 року.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що він як особа, яка подала заяву про укладення договору оренди, має право за наявності інших аналогічних заяв, на участь у конкурсі, який зобов`язане оголосити Управління майном комунальної власності. Однак в порушення діючого законодавства Постійна комісія з питань регулювання орендних відносин щодо комунального майна прийняла незаконне рішення про надання Управління майном комунальної власності міста оголошення в газеті "Полтавський вісник" та/або на сайті Полтавської міської ради оголошення про намір передати в оренду нежитлове приміщення площею 82 кв. м. за адресою: вул. Панаса Мирного, 2а, м. Полтава.

Секретарем міської ради 12.09.2019 року, на думку заявника, видано незаконне розпорядження про укладення договору оренди на зазначене приміщення з ТОВ "Агросельхозтехніка". Зазначені нежитлові приміщення передані в оренду ТОВ "Агросельхозтехніка" на підставі договору оренди від 12.09.2019 року.

Заявник зазначає, що у разі здійснення прав та обов`язків за договором оренди орендар може приступити до здійснення ремонту орендованого майна, оскільки об`єкт оренди такого ремонту потребує та одержати право на викуп орендованого майна, якщо за рахунок власних коштів здійснить його поліпшення в розмірі не менше 25 відсотків ринкової вартості майна. Крім цього, він може укласти договір суборенди. Як орендар так і суборендар можуть укласти договір користування земельною ділянкою та здійснювати виплати за ним та упорядковувати прилеглу до об`єкта територію. У зв`язку з проведенням ремонту та упорядженням територією може постати питання про відшкодування його вартості у разі визнання договору оренди недійсним.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 136 ГПК України).

Згідно частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову .

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заява Фізичної особи-підприємця Визір Володимира Олексійовича ґрунтується лише на припущеннях можливого невиконання рішення суду з боку відповідача.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником до заяви не надано суду жодних належних доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а також того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, заявником не обґрунтовано, що даний спір буде розглядатися в порядку господарського судочинства з огляду на визначений заявником у заяві склад осіб, які можуть отримати статус учасника справи (зокрема: посадова особа Секретар Полтавської міської ради).

Також всі документи, які надані заявником до заяви є незавіреними ксерокопіями, що не відповідає вимогам статті 91 ГПК України.

Вибрані заявником заходи забезпечення позову не перебувають в необхідному зв`язку із майбутнім предметом позову про який вказує заявник, а саме: заявник вказує на те, що ним буде оскаржуватись рішення постійної комісії з питань регулювання орендних відносин щодо комунального майна та розпорядження секретаря міського голови 12.09.2019 року. При цьому просить накласти арешт на майно, заборонити підписувати акт та здійснювати права та обов`язки за договором .

Також заявником до заяви не надано жодних пропозицій щодо зустрічного забезпечення, як цього вимагає ст. 139 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136,140,234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Визір Володимира Олексійовича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала підписана 24.09.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Тимощенко