ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2019 р. Справа № 911/1566/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Карпатські мінеральні води»

до Дочірнього підприємства «Рітейл Вест»

про стягнення 150628,05 грн.

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Карпатські мінеральні води» (далі позивач) з позовом до Дочірнього підприємства «Рітейл Вест» (далі відповідач, ДП «Рітейл Вест») про стягнення 150628,05 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором № РВ024970 від 17.01.2014.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.07.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) та встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій у справі.

24.07.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги заперечуються в повному обсязі. Так, на думку відповідача, строк оплати товару не настав, оскільки позивач, в порушення умов п. 3.6. Договору, не надав супровідної документації , що стосується певної групи товару, а також відсутні докази реалізації товару, що також є підставою для оплати поставленого товару.

Відповідач також зауважив, що в рамках видаткових накладних, які додані позивачем до позовної заяви, проводились оплати на загальну суму 80000,00 грн. Відповідач повідомив, що у зв`язку зі складністю отримання оригіналів платіжних доручень, копії платіжних доручень будуть надані відповідачем додатково.

Водночас, у прохальній частині відзиву відповідач заявив клопотання про розгляд справи з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін по справі.

Приписами ч. ч. 5 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд зазначає, що предметом заявленого позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у даному спорі не є такими, що вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а відтак суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання.

02.08.2019 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме копії платіжних доручень про здійснення відповідачем оплат за договором.

За приписами ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву повідомляв суд про неможливість подання відповідних доказів одночасно з відзивом у зв`язку зі складністю їх отримання.

Суд, оцінивши доводи відповідача, з урахуванням вищенаведених норм, дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача про долучення доказів.

08.08.2019 позивачем подано відповідь на відзив, у якому, зокрема, зауважує, що ненадання позивачем будь-яких документів передбачених п. 3.6. договору не є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити переданий йому товар. Також позивач звертає увагу суду, що будь-яких доказів звернення відповідача до позивача з повідомленням про повернення товару із зазначенням, що він нереалізований, відповідачем не надано. Відтак позивач вважає, що оскільки після пред`явлення вимоги відповідачу про оплату товару останній не був повернутий позивачу та відповідач не надав доказів того, що товар не був реалізований, строк оплати відповідного товару настав.

Згідно з ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадках розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

між Дочірнім підприємством «Рітейл Вест» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Карпатські мінеральні води» (постачальник) 17.01.2014 укладено договір № РВ024970 (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності з замовленням покупця, поставити товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в специфікації.

Умовами п. 3.6. договору визначено, що постачальник при поставці відповідної партії товару передає покупцю супровідну документацію, зокрема, накладні, в яких повинно бути чітко зазначена кількість відвантаженого товару, ціна за одиницю товару без ПДВ, вартість без ПДВ, сума ПДВ, загальна вартість з ПДВ.

Згідно з пп. 3.7.1. договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 17.01.2014 до договору) у випадку, якщо товар не був реалізований на протязі строку його придатності (при умові, що до кінця терміну придатності цього товару до споживання залишилось не менше 30 календарних днів), або товар виявився не якісним при тестуванні, покупець направляє на адресу уповноваженого представника постачальника повідомлення про обсяг та причини повернення товару, а також перелік пунктів поставки з яких постачальник зобов`язаний протягом 7 (семи) календарних днів з моменту одержання повідомлення від покупця вивезти такий товар.

Відповідно до пп. 3.7.2. договору покупець оформлює повернення товарів за допомогою накладної на повернення товарів.

Пунктом 5.1. договору визначено, що перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця.

Покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в специфікації та підтвердженими у накладних (п. 7.1. договору).

Пунктом 7.8. договору визначено, що загальна сума договору складається з суми накладних, по яким була здійснена поставка товару.

Оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника після його реалізації кожні 30 (тридцять) дні(ів) (п. 7.9. договору в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 17.01.2014 до договору).

Умовами п. 10.1. договору (в редакції додаткової угоди від 31.12.2017 № 1 до договору) визначено, що даний договір набирає силу з моменту підписання його сторонами і діє до 28.02.2019.

До позовної заяви додано ряд видаткових накладних, на підставі яких позивачем на виконання умов договору в період з 30.01.2018 по 14.09.2018 поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 153344,52 грн., а саме: № ТД-111954 від 30.01.2018 на суму 2428,56 грн.; № ТД-111955 від 30.01.2018 на суму 3651,84 грн.; № ТД-112330 від 31.01.2018 на суму 482,76 грн.; № ТД-112726 від 02.02.2018 на суму 482,76 грн.; № ТД-113168 від 06.02.2018 на суму 214,56 грн.; № ТД-113134 від 06.02.2018 на суму 214,56 грн.; № ТД-113299 від 06.02.2018 на суму 375,48 грн.; № ТД-113527 від 08.02.2018 на суму 4237,56 грн.; № ТД-114451 від 13.02.2018 на суму 6275,88 грн.; № ТД-114309 від 13.02.2018 на суму 2682,00 грн.; № ТД-114310 від 13.02.2018 на суму 2574,72 грн.; № ТД-114326 від 13.02.2018 на суму 5216,40 грн.; № ТД-115497 від 20.02.2018 на суму 66,96 грн.; № ТД-115511 від 20.02.2018 на суму 66,96 грн.; № ТД-116539 від 27.02.2018 на суму 66,96 грн.; № ТД-116521 від 27.02.2018 на суму 268,20 грн.; № ТД-117339 від 06.03.2018 на суму 53,64 грн.; № ТД-117340 від 06.03.2018 на суму 590,04 грн.; № ТД-117779 від 09.03.2018 на суму 44,64 грн.; № ТД-118380 від 13.03.2018 на суму 388,80 грн.; № ТД-118242 від 13.03.2018 на суму 335,16 грн.; № ТД-118243 від 13.03.2018 на суму 174,24 грн.; № ТД-118261 від 13.03.2018 на суму 133,92 грн.; № ТД-118654 від 15.03.2018 на суму 375,48 грн.; № ТД-118918 від 16.03.2018 на суму 111,60 грн.; № ТД-119434 від 20.03.2018 на суму 375,48 грн.; № ТД-119329 від 20.03.2018 на суму 321,84 грн.; № ТД-119330 від 20.03.2018 на суму 281,52 грн.; № ТД-119345 від 20.03.2018 на суму 165,24 грн.; № ТД-119848 від 23.03.2018 на суму 98,28 грн.; № ТД-120355 від 27.03.2018 на суму 375,48 грн.; № ТД-120201 від 27.03.2018 на суму 218,88 грн.; № ТД-120250 від 27.03.2018 на суму 496,08 грн.; № ТД-120251 від 27.03.2018 на суму 160,92 грн.; № ТД-120918 від 30.03.2018 на суму 1193,40 грн.; №ТД-121595 від 03.04.2018 на суму 281,52 грн.; № ТД-122274 від 06.04.2018 на суму 978,84 грн.; № ТД-122157 від 06.04.2018 на суму 133,92 грн.; № ТД-122436 від 10.04.2018 на суму 214,56 грн.; № ТД-122631 від 11.04.2018 на суму 487,08 грн.; № ТД-122664 від 11.04.2018 на суму 750,96 грн.; № ТД-122665 від 11.04.2018 на суму 509,40 грн.; № ТД-123202 від 13.04.2018 на суму 1300,32 грн.; № ТД-123768 від 17.04.2018 на суму 376,20 грн.; № ТД-123767 від 17.04.2018 на суму 1278,72 грн.; № ТД-123724 від 17.04.2018 на суму 240,48 грн.; № ТД-123985 від 17.04.2018 на суму 887,04 грн.; № ТД-124520 від 20.04.2018 на суму 1233,36 грн.; № ТД-124649 від 20.04.2018 на суму 316,08 грн.; № ТД-125545 від 24.04.2018 на суму 701,28 грн.; № ТД-125284 від 24.04.2018 на суму 1738,44; № ТД-125317 від 24.04.2018 на суму 1127,52 грн.; № ТД-125318 від 24.04.2018 на суму 606,60 грн.; № ТД-126154 від 27.04.2018 на суму 376,20 грн.; № ТД-126276 від 27.04.2018 на суму 220,32 грн.; № ТД-129909 від 15.05.2018 на суму 3340,08 грн.; № ТД-129877 від 15.05.2018 на суму 1265,04 грн.; № ТД-129842 від 15.05.2018 на суму 3616,56 грн.; № ТД-130034 від 15.05.2018 на суму 1093,68 грн.; № ТД-130789 від 18.05.2018 на суму 1803,60 грн.; № ТД-130992 від 18.05.2018 на суму 324,00 грн.; № ТД-131704 від 22.05.2018 на суму 927,72 грн.; № ТД-131596 від 22.05.2018 на суму 532,08 грн.; № ТД-131647 від 22.05.2018 на суму 797,04 грн.; № ТД-131653 від 22.05.2018 на суму 258,12 грн.; № ТД-132461 від 25.05.2018 на суму 216,00 грн.; № ТД-132565 від 25.05.2018 на суму 384,84 грн.; № ТД-132992 від 29.05.2018 на суму 694,08 грн.; № ТД-133118 від 29.05.2018 на суму 517,32 грн.; № ТД-133311 від 30.05.2018 на суму 721,44 грн.; № ТД-133330 від 30.05.2018 на суму 309,24 грн.; № ТД-133651 від 01.06.2018 на суму 421,20 грн.; № ТД-134656 від 05.06.2018 на суму 517,32 грн.; № ТД-134496 від 05.06.2018 на суму 2708,64 грн.; № ТД-134521 від 05.06.2018 на суму 266,04 грн.; № ТД-134593 від 05.06.2018 на суму 1944,72 грн.; № ТД-135740 від 08.06.2018 на суму 500,76 грн.; № ТД-136333 від 12.06.2018 на суму 741,96 грн.; № ТД-136220 від 12.06.2018 на суму 1108,44 грн.; № ТД-136259 від 12.06.2018 на суму 321,48 грн.; № ТД-136283 від 12.06.2018 на суму 1553,40 грн.; № ТД-137124 від 15.06.2018 на суму 326,88 грн.; № ТД-137308 від 15.06.2018 на суму 601,20 грн.; № ТД-137997 від 19.06.2018 на суму 431,64 грн.; № ТД-137842 від 19.06.2018 на суму 290,52 грн.; № ТД-137892 від 19.06.2018 на суму 1688,40 грн.; № ТД-137909 від 19.06.2018 на суму 1293,48 грн.; № ТД-138597 від 22.06.2018 на суму 381,60 грн.; № ТД-138501 від 22.06.2018 на суму 270,36 грн.; № ТД-139458 від 26.06.2018 на суму 417,96 грн.; № ТД-139255 від 26.06.2018 на суму 771,84 грн.; № ТД-139273 від 26.06.2018 на суму 379,08 грн.; № ТД-139346 від 26.06.2018 на суму 1139,40 грн.; № ТД-139991 від 29.06.2018 на суму 348,12 грн.; № ТД-140454 від 03.07.2018 на суму 601,20 грн.; № ТД-140427 від 03.07.2018 на суму 1585,44 грн.; № ТД-140398 від 03.07.2018 на суму 255,96 грн.; № ТД-140486 від 03.07.2018 на суму 262,80 грн.; № ТД-141405 від 06.07.2018 на суму 483,84 грн.; № ТД-142044 від 10.07.2018 на суму 693,36 грн.; № ТД-141921 від 10.07.2018 на суму 338,40 грн.; № ТД-141959 від 10.07.2018 на суму 1547,64 грн.; № ТД-141980 від 10.07.2018 на суму 1490,40 грн.; № ТД-142775 від 13.07.2018 на суму 1407,96 грн.; № ТД-143319 від 17.07.2018 на суму 2835,36 грн.; № ТД-143315 від 17.07.2018 на суму 2576,52 грн.; № ТД-143290 від 17.07.2018 на суму 332,64 грн.; № ТД-143399 від 17.07.2018 на суму 538,56 грн.; № ТД-143544 від 18.07.2018 на суму 338,40 грн.; № ТД-144239 від 20.07.2018 на суму 2278,80 грн.; № ТД-145622 від 26.07.2018 на суму 7134,48 грн.; № ТД-145851 від 27.07.2018 на суму 7595,28 грн.; № ТД-146685 від 31.07.2018 на суму 253,44 грн.; № ТД-146593 від 31.07.2018 на суму 617,76 грн.; № ТД-146732 від 01.08.2018 на суму 342,00 грн.; № ТД-147682 від 03.08.2018 на суму 586,08 грн.; № ТД-148308 від 07.08.2018 на суму 1742,40 грн.; № ТД-148296 від 07.08.2018 на суму 9074,16 грн.; № ТД-148245 від 07.08.2018 на суму 1882,80 грн.; № ТД-148358 від 07.08.2018 на суму 4926,24 грн.; № ТД-148431 від 08.08.2018 на суму 1350,72 грн.; № ТД-149268 від 10.08.2018 на суму 5148,00 грн.; №ТД-149986 від 14.08.2018 на суму 491,04 грн.; № ТД-149830 від 14.08.2018 на суму 300,24 грн.; № ТД-149876 від 14.08.2018 на суму 632,88 грн.; №ТД-149888 від 14.08.2018 на суму 918,72 грн.; № ТД-150963 від 17.08.2018 на суму 79,20 грн.; № ТД-151774 від 21.08.2018 на суму 316,80 грн.; № ТД-151695 від 21.08.2018 на суму 79,20 грн.; № ТД-152005 від 22.08.2018 на суму 611,28 грн.; № ТД-153331 від 28.08.2018 на суму 52,56 грн.; № ТД-153398 від 28.08.2018 на суму 158,40 грн.; № ТД-153408 від 28.08.2018 на суму 348,48 грн.; № ТД-153504 від 29.08.2018 на суму 816,48 грн.; №ТД-154322 від 31.08.2018 на суму 633,60 грн.; № ТД-155140 від 04.09.2018 на суму 347,76 грн.; № ТД-155127 від 04.09.2018 на суму 79,20 грн.; № ТД-155072 від 04.09.2018 на суму 131,76 грн.; № ТД-155288 від 05.09.2018 на суму 1928,88 грн.; № ТД-156977 від 11.09.2018 на суму 892,08 грн.; № ТД-157011 від 11.09.2018 на суму 184,32 грн.; № ТД-157035 від 11.09.2018 на суму 237,60 грн.; № ТД-157166 від 12.09.2018 на суму 1112,40 грн.; № ТД-157978 від 14.09.2018 на суму 586,08 грн.

Зазначені видаткові накладні містять підписи та печатки/штампи сторін.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем було здійснено повернення частини поставленого позивачем за вказаний період товару на загальну суму 452,16 грн., що підтверджується долученими до позову накладними на повернення: № ТД-0001009 від 30.06.2018 на суму 151,20 грн.; № ТД-0001391 від 31.08.2018 на суму 221,76 грн.; № ТД-0001520 від 21.09.2018 на суму 79,20 грн.

В період з 08.02.2018 по 11.06.2018 відповідач здійснив часткові оплати за договором на загальну суму 80000,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень: № 101147469 від 08.02.2018 на суму 30000,00 грн.; № 101153399 від 26.02.2018 на суму 20000,00 грн.; № 101188346 від 11.06.2018 на суму 30000,00 грн.

Позивач стверджує, що впродовж дії договору ним було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1239041,43 грн. Поставки товару, за поясненнями позивача, носили регулярний характер, за якими відповідач проводив часткові оплати, не вказуючи в призначеннях платежу конкретної накладної, у зв`язку з чим позивач проводив закриття сум заборгованості по видаткових накладних, товар за якими було передано відповідачу раніше. З огляду на вказане, заборгованість за видатковою накладною № ТД-111954 від 30.01.2018 на суму 2428,56 грн. було закрито частково на суму 2264,31 грн., відповідно, заборгованість за цією накладною складає 164,25 грн.

За змістом викладених у позові обставин, станом на день подачі позову відповідач в повному обсязі вартість отриманого товару не сплатив та за ДП «Рітейл Вест» рахується заборгованість в сумі 150628,05 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач 23.05.2019 звертався до відповідача з претензією від 22.05.2019 за вих. № 22/05-1 на суму 150628,05 грн., в якій вимагав протягом п`яти банківських днів з моменту отримання претензії сплатити прострочену заборгованість у зазначеному розмірі. Надіслання претензії підтверджується долученим до позовної заяви описом вкладення.

За словами позивача, відповідач відповіді на вказану претензію не надав та спірну заборгованість не сплатив.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної оплати вартості поставленого товару стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 150628,05 грн.

Судом встановлено, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з приписами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що позивачем в період з 30.01.2018 по 14.09.2018 поставлено відповідачу товар на загальну суму 153344,52 грн., вартість повернутого відповідачем товару склала 452,16 грн. Також позивачем було зараховано часткову оплату в сумі 2264,31 грн. в рахунок погашення заборгованості за накладною № ТД-111954 від 30.01.2018.

Таким чином судом встановлено, що неоплаченим залишився товар на суму 150628,05 грн. Доказів оплати відповідачем спірної заборгованості матеріали справи не містять.

Платіжні доручення на загальну суму 80000,00 грн., надані відповідачем до матеріалів справи в якості доказів проведення оплат за спірними накладними, суд вважає неналежними з наступних підстав.

З викладених позивачем обставин вбачається, що за весь період дії договору з 2014 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1239041,43 грн.

Зі змісту платіжних доручень, наданих відповідачем, вбачається, що останні містять призначення платежу з посиланням на договір № РВ024970 від 17.01.2014 без зазначення конкретної накладної, в рахунок якої сплачується відповідна сума.

У відповіді на відзив позивач зазначав, що за відсутності в призначенні платежу посилання на конкретну видаткову накладну, ним проводилось закриття сум заборгованості вартості поставленого товару, який був поставлений раніше.

Оскільки надані відповідачем платіжні доручення не підтверджують оплату заборгованості за переліченими вище видатковими накладними, суд, з урахування пояснень позивача, дійшов висновку про недоведеність часткової оплати відповідачем спірного у даній справі боргу.

Оцінюючи решту заперечень відповідача проти позову, викладених у відзиві, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, весь товар згідно спірних накладних (з урахуванням підписаних сторонами накладних на повернення) відповідачем прийнятий, що свідчить про його згоду з поставленою кількістю та асортиментом товару.

Також суд зауважує, що відповідач не оспорює факт отримання товару, а заперечує проти позову з підстав ненадання, на думку відповідача, супровідної документації до відповідної партії товару та наявність у зв`язку з цим підстав для відстрочення оплати товару згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 7.10. договору покупець має право затримати з постачальником, зокрема, у випадку ненадання/надання неналежно оформленої супровідної документації, передбаченої п. 3.6. цього договору до моменту надання в повному обсязі належно оформленої супровідної документації.

Відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідачем не надано будь-яких доказів звернення до позивача з вимогою надати визначені пунктом 3.6. договору належним чином оформлені документи, із встановленням при цьому розумного строку для їх передання, доказів відмови відповідача від договору та повернення отриманого товару чи вчинення інших дій, які б могли свідчити про невиконання позивачем своїх зобов`язань за договором у повному обсязі у відповідності до вимог законодавства та умов укладеного між сторонами договору.

Відповідач не довів, що з боку позивача були порушені умови договору щодо поставки товару або надання належних товаросупровідних документів на товар, з огляду на що підстави для відстрочення дати розрахунків за товар відсутні.

Доводи відповідача щодо ненастання строку оплати вартості спірного товару судом не приймаються з огляду на таке.

Пунктом 7.9. договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 17.01.2014 до договору) передбачено обов`язок відповідача оплачувати поставлений позивачем товар після його реалізації кожні 30 (тридцять) днів.

Водночас, пп. 3.7.1 договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 17.01.2014 до договору), передбачено право відповідача повернути позивачу товар у випадку, якщо товар не був реалізований на протязі строку його придатності (при умові, що до кінця терміну придатності цього товару до споживання залишилось не менше 30 календарних днів), або товар виявився не якісним при тестуванні, покупець направляє на адресу уповноваженого представника постачальника повідомлення про обсяг та причини повернення товару, а також перелік пунктів поставки з яких постачальник зобов`язаний протягом 7 (семи) календарних днів з моменту одержання повідомлення від покупця вивезти такий товар.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з повідомленням про повернення товару на спірну суму із зазначенням, що такий товар не реалізований або що до кінця терміну придатності цього товару до споживання залишилось не менше 30 календарних днів чи з інших причин.

Суд вважає, що ненадання позивачем доказів реалізації товару не може свідчити про відсутність у відповідача обов`язку сплатити отриманий товар.

Згідно з нормами ст. 692 Цивільного кодексу України метою договору поставки є отримання постачальником оплати за товар, в даному випадку обов`язками відповідача є здійснення оплати товару, а у разі його нереалізації повернення товару.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 09.08.2017 у справі № 30744гс 17 якщо покупець не повернув отриманий під реалізацію та нереалізований ним товар в установлений договором строк, постачальник має право стягнути з нього вартість цього товару.

Відповідач належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами заявлених до нього вимог не спростував, належних та достовірних доказів реалізації/нереалізації, повернення поставленого позивачем товару та контррозрахунку заявлених позовних вимог суду не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 150628,05 грн. основного боргу за договором № РВ024970 від 17.01.2014 є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Рітейл Вест» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-Г; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Карпатські мінеральні води» (01011, м. Київ, вул. Олександра Копиленка, буд. 3, квартира 7; ) 150628 (сто п`ятдесят тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 05 коп. заборгованості та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін