ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2675/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин" (61017, м. Харків, вул. Лозівська, 20)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин", в якому просить суд стягнути з останнього середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в сумі 40171,85 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 210819 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 17.09.2019 о 10:30 год.

В призначене на 17.09.2019 судове засідання представник позивача не з`явився.

Відповідач також не скористався своїм правом бути присутнім у судовому засіданні, відзив на позов не надав, про причину неявки суд не повідомив. Ухвала про відкриття провадження у справі від 21.08.2019 отримана відповідачем 23.08.2019, про що свідчить поштове повідомлення про вручення.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

ОСОБА_1 працювала на підприємстві відповідача (Державному підприємстві "Харківський завод шампанських вин") з 29 липня 2003 року та 22 жовтня 2018 року була звільнена у зв`язку із скороченням штату та чисельності працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується відомостями трудової книжки.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Проте, як стверджує позивач, відповідач не виплатив остаточний розрахунок при звільненні.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість по заробітній платі (остаточний розрахунок) у розмірі 24000,00 грн. була перерахована на рахунок відповідача в Приватбанку лише 21.06.2019, тобто через вісім місяців після звільнення. Вказане підтверджується квитанцією банку (а.с. 22).

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а при наявності спору про розмір належних сум - спір вирішується органом, який і визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку.

Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Оскільки відповідач не виплатив усі належні позивачу виплати в день звільнення, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати.

Середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні розраховується згідно з Порядком, затвердженим Постановою КМУ від 08.02.1995 № 100 .

Виходячи з п.8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Позивачем наданий розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з листопада 2018 року по 21 червня 2019 року (за 167 днів), відповідно до якого сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 40171,85 грн. Розрахунок здійснений на підставі відомостей про застраховану особу, які видані Харківським приміським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок не спростований відповідачем.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок, перевіривши правомірність нарахування середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, а сума середнього заробітку за час затримки за період з листопада 2018 року по 21 червня 2019 виплати заробітної плати в розмірі 40171,85 грн. стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача. У зв`язку з чим судовий збір у розмірі 1921,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський завод шампанських вин" (61017, м. Харків, вул. Лозівська, 20, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку в сумі 40171,85 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

Відповідач: Державне підприємство "Харківський завод шампанських вин" (61017, м. Харків, вул. Лозівська, 20, ).

Повне рішення складено "17" вересня 2019 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/2675/19