ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Справа № 5019/1317/12

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання секретар судового засідання Кравчук О.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: Турович С.

ДВС: не з`явився

третьої особи: не з`явився

за апеляційною скаргою заступника начальника Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області

на ухвалу господарського суду Рівненської області від 24.06.2019 р. (повний текст 24.06.19 р. суддя Церковна Н.Ф.) у справі № 5019/1317/12

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного підприємства "Олеся" на дії заступника начальника Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дисюк Т. В. у справі № 5019/1317/12 (суддя Церковна Н.Ф.)

за позовом ТОВ виробничо-торгівельного підприємства "Олеся"

відповідач ТОВ "Фінансова компанія "Форінт"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Євтушок Андрій Володимирович

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

ТОВ виробничо-торгівельного підприємства «Олеся» звернулось в Господарський суд Рівненської області з скаргою на дії державного виконавця, в якій просить суд визнати неправомірними дії заступника начальника Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дисюк Т. В. та скасувати постанову ВП №55555269 від 16.01.2018 року; зобов`язати заступника начальника Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дисюк Т. В. усунути порушення шляхом визначення дійсної ринкової вартості майна - будівлі кафе "Олеся" загальною площею 390, 6 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,13487, на день його оцінки та зупинити реалізацію арештованого майна.

13.06.2019 року ТОВ виробничо-торгівельного підприємства "Олеся" подано заяву про забезпечення скарги на дії державного виконавця шляхом зупинення стягнення на підставі наказу №5019/1317/12 від 04.06.2014 року, виданого Господарським судом Рівненської області, а саме: проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки - будівлі кафе "Олеся", загальною площею 1677,4 кв. м. та земельної ділянки, загальною площею 0, 1387 га, кадастровий № :01:007:0095, які призначені на 20.06.2019 року о 09:00 год. до завершення розгляду скарги.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.06.19 р. у справі № 5019/1317/12 скаргу задоволено. Визнано неправомірними дії заступника начальника Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дисюк Т. В. та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 55555269 від 16.01.2018 року. Зобов`язано заступника начальника Сарненського районного відділу державної виконавчої служби усунути порушення шляхом визначення дійсної ринкової вартості майна - будівлі кафе "Олеся" загальною площею 390, 6 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,13487 гектара, на день його оцінки. Скасовано заходи забезпечення, застосовані ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.06.2019 року.

Ухвала суду обгрунтована тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2018 року не надіслана на адресу боржнику, вказана постанова була отримана керівником відповідача наручно лише 05.06.2019 року. А тому, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вказаними діями орган ДВС порушив передбачені ЗУ "Про виконавче провадження" права боржника, зокрема, щодо порядку та своєчасного отримання документів виконавчого провадження, що фактично позбавило останнього можливості здійснити оскарження рішень, дій виконавця у строки, визначені ст. 341 ГПК України.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено наказ суду від 04.06.2014 року, тоді як наказ виданий 23.06.2014 року.

Разом з тим, судом встановлено, що державним виконавцем неправомірно визначено боржником у виконавчому провадженні ВП № 55555269 - Євтушка А.В., тоді, як боржником згідно наказу Господарського суду Рівненської області від 23.06.2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, є майновий поручитель - ТОВ виробничо-торгівельне підприємство "Олеся".

Суд першої інстанції зазначив, що державним виконавцем помилково виставлено на електронні торги предмет іпотеки - будівлю кафе "Олеся", загальною площею 1677,4 кв.м. та земельну ділянку, загальною площею 0, 1387 га, за ціною визначеною в рішенні суду від 04.06.2014 року. Однак, звернення стягнення підлягало на будівлю кафе загальною площею 390,6 кв.м без урахування складової частини даної будівлі у вигляді добудови площею 1286,8 м2 на її першому та другому поверсі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, заступник начальника Сарненського ВДВС звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 24.06.19 року та відмовити в задоволенні скарги на дії ДВС.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Сарненським РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області на адресу директора ТОВ ВТП направлено постанову від 16.01.18 р. про відкриття виконавчого провадження, яка була отримана Євтушком А.В. 24.02.18 р.

Скаржник вказує на те, що якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна. Крім того, апелянт зазначає, що до ЗУ "Про іпотеку" внесено зміни, згідно яких, якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано, всі новостворені приміщення вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

Крім того, скаржник звертає увагу на те, зміст пунктів резолютивної частини оскаржуваної ухвали від 24.06.19 р. суперечать один одному, оскільки, якщо визнати неправомірними дії заступника начальника ДВС та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, то фактично неможливо зобов`язати начальника визначити дійсну ринкову вартість майна.

Апелянт стверджує, що господарським судом першої інстанції не повно досліджені обставини справи, що призвело до прийняття необгрунтованого рішення.

ТОВ «ФК «Форінт» звернулось в Північно-західний апеляційний господарський суд з заявою про приєднання до апеляційної скарги на ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.06.19 р. у справі № 5019/1317/12, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовільнити апеляційну скаргу.

Заява обгрунтована тим, що якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна.

В судове засідання представники відповідача, третій особи та відділу ДВС не з`явились. Причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про розгляд апеляційної скарги, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Водночас, від Сарненського відділу ДВС надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі державного виконавця.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, оскільки останні не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, а також з закінченням тридцятиденного строку, визначеного вимогами ГПК для розгляду скарги на ухвалу суду.

Розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Рівненської області від 04.06.2014 року у справі № 5019/1317/12 позов задоволено. Звернено стягнення на майно ТОВ виробничо-торгівельного підприємства "Олеся", заставлене за договором іпотеки від 15.05.2008 року №014/89-07/1011, а саме: будівлю кафе "Олеся" загальною площею 390,6 кв. м., а також земельну ділянку загальною площею 0,13487 гектара, які знаходяться за адресою: Рівненська обл., м. Сарни, вул. Привокзальна, б. 31В, в рахунок погашення заборгованості Євтушка А.В. в сумі 231 349 доларів США 18 центів (що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют станом на 07.06.2012 року становило 1 849 058,32 грн), яка виникла за кредитним договором від 15.05.2008 року № 014/89-07-1011 у розмірі 204 834, 55 доларів США (з яких: 46 985,43 дол. США - заборгованість по відсоткам, 153 519 дол. США - залишок за кредитом, 4 329,60 дол. США - пеня), а також яка виникла за кредитним договором від 11.09.2008 року № 014/89-07/1173 у розмірі 26 514,63 дол. США (з яких: 6 618,92 дол. США - заборгованість по відсоткам, 19 089,72 дол. США - залишок за кредитом, 805,99 дол. США - пеня). Визначено початкову ціну предмета іпотеки - будівлі кафе "Олеся" для її подальшої реалізації у розмірі 1 730 000,00 грн та початкову ціну спірної земельної ділянки - 158 000,00 грн, а також встановлено спосіб реалізації зазначеного заставленого майна шляхом проведення прилюдних торгів.

23 червня 2014 року на виконання рішення господарського суду видано відповідний наказ.

11.07.14 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу № 5019/1317/12 від 23.06.14 р. (т. 3, а.с. 4-5).

12.11.14 р. складено акт державного виконавця, з якого вбачається, що при примусову виконанні наказу № 5019/1317/12 від 23.06.12 р. встановлено, що дані технічного паспорту по інвентаризаційній справі не відповідають даним, які встановлені державним виконавцем при огляді приміщення: добудовані приміщення, поєднані спільними проходами; при реалізації майна, доступ до добудов буде закрит; згідно технічного паспорту загальна площа будівлі кафе «Олеся» складає 1677,40 кв.м. А тому, державному виконавцю не вдалось провести опис та арешт предмета іпотеки в межах та частині визначених виконавчим документом.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.12.2014 року роз`яснено рішення Господарського суду Рівненської області від 04.06.2014 року у справі №5019/1317/12, а саме: при визначенні майна, на яке необхідно звернути стягнення, суд виходив з положень договору іпотеки від 15 травня 2008 року, з урахуванням додаткового договору від 1 грудня 2009 року № 1 до цієї угоди, в якому визначено, що первинним правовстановлюючим документом на будівлю кафе "Олеся" загальною площею 390,6 м2, яка знаходиться за адресою: м . Сарни , вул. Привокзальна , б . 31В , є свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 3 вересня 2004 року серії САА № 370976 , видане виконавчим комітетом Сарненської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Сарненської міської ради; звернення стягнення підлягає, зокрема, на будівлю кафе "Олеся" загальною площею 390,6 м2, що знаходиться за адресою: м . Сарни , вул. Привокзальна , б . 31В, без урахування складової частини даної будівлі у вигляді добудови площею 1286,8 м2 на її першому та другому поверсі; при складанні висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 5 травня 2014 року № 8204-8205, добудови площею 1286,8 м2 на першому та другому поверсі будівлі кафе "Олеся" загальною площею 390,6 м2 не включалися до вартості майна, на яке необхідно звернути стягнення; резолютивна частина рішення Господарського суду Рівненської області від 4 червня 2014 року у справі № 5019/1317/12 не містить приписів щодо звернення стягнення на добудови площею 1286,8 м2 на першому та другому поверсі будівлі кафе "Олеся"».

Як вбачається з пояснень начальника Сарненського РВ ДВС, у 2017 р. тричі не відбулись електронні торги з реалізації будівлі кафе «Олеся» загальною площею 390,6 кв.м. та земельної ділянки площею 0,1387 кв.м.

31.10.17 р. зупинено виконавче провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження.

16.01.18 р. заступником начальника Сарненського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Дисюк Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55555269 з примусового виконання наказу, виданого 23.06.14 р. Господарським судом Рівненської області у справі№ 5019/1317/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказана постанова надіслана Євтушку А.В. за адресою АДРЕСА_5 та отримана ним 24.02.18 р., що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про отримання поштового відправлення (т. 4 , а.с. 16).

Постановою Рівненського апеляційного Господарського суду від 06.11.2018 року ухвалу Господарського суду Рівненської області від 03.07.2018 року змінено в частині заміни сторони виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання наказів Господарського суду Рівненської області від 23.06.2014 року у справі №5019/1317/12 ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт"; залучено до справи ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" та здійснено процесуальне правонаступництво відносно позивача - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"; замінено стягувача за наказом від 23.06.2014 року у справі № 5019/1317/12 на ТОВ "Фінансова компанія "Форінт".

12.10.18 р. державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 55555269, якою замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання наказів Господарського суду Рівненської області від 23.06.2014р. у справі № 5019/1317/12 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт".

03.04.19 р. державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника по виконавчому провадженню № 55555269, а саме: будівля кафе «Олеся», загальною площею 1677,4 кв.м. та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: м. Сарни, вул. Привокзальна, 31 В.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ виробничо-торгівельного підприємства "Олеся" звернулась в господарський суд з скаргою на дії державного виконавця, в якій просить визнати неправомірними дії заступника начальника Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дисюк Т. В. та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55555269 від 16.01.2018 року; зобов`язати заступника начальника Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дисюк Т. В. усунути порушення шляхом визначення дійсної ринкової вартості майна - будівлі кафе "Олеся" загальною площею 390, 6 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,13487 гектара, на день його оцінки та зупинити реалізацію арештованого майна.

Як вбачається з пояснень представника в судовому засіданні, боржник, як підставу для визнання недійсним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, визначає порушення порядку визначення вартості майна боржника, що було передано на реалізацію.

Скарга мотивована тим, що на прилюдні торги державним виконавцем виставлено не тільки частину кафе «Олеся» площею 390,6кв.м., а повністю всю будівлю разом з прибудовою загальною площею 1677,4 кв.м. за ціною її частини, при цьому, оцінку вартості всієї будівлі в цілому виконавець не проводив.

Також, скаржник послався на порушення державним виконавцем приписів Закону України "Про виконавче провадження" щодо своєчасного направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи встановлені обставини справи, апеляційний господарський суд вважає за необхідне враховувати наступні положення чинного законодавства України.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України (ст. 326 ГПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" (заява № 24465/14), право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в контексті преамбули цієї Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права, одним з основоположних аспектів якого є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхні рішення, що набрали законної сили, не може ставитися під сумнів (див. також справу "Брумареску проти Румунії, заява № 28342/95).

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, право доступу до суду, що гарантується статтею 6§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6§1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 04.06.2014 року у справі № 5019/1317/12 звернуто стягнення на майно ТОВ виробничо-торгівельного підприємства "Олеся", заставлене за договором іпотеки від 15.05.2008 року №014/89-07/1011, а саме: будівлю кафе "Олеся" загальною площею 390,6 кв. м., а також земельну ділянку загальною площею 0,13487 гектара, які знаходяться за адресою: Рівненська обл., м. Сарни, вул. Привокзальна , б. 31В, в рахунок погашення заборгованості Євтушка А.В. в сумі 231 349 доларів США 18 центів. Визначено початкову ціну предмета іпотеки - будівлі кафе "Олеся" для її подальшої реалізації у розмірі 1 730 000,00 грн та початкову ціну спірної земельної ділянки - 158 000,00 грн, а також встановлено спосіб реалізації зазначеного заставленого майна шляхом проведення прилюдних торгів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.12.2014 року роз`яснено рішення суду №5019/1317/12 від 04.06.2014 року та зазначено, що зверненню стягнення підлягає на будівля кафе "Олеся" загальною площею 390,6 кв.м, без урахування складової частини даної будівлі у вигляді добудови площею 1286,8 м2 на її першому та другому поверсі та що резолютивна частина рішення від 04.06.2014 року не містить приписів щодо звернення стягнення на вказані добудови площею 1286,8 м2.

Вказані судові рішення набрали законної сили, а тому є обов`язковими до виконання.

Ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення суду, видано наказ від 23.06.14 року у справі №5019/1317/12, яким звернуто стягнення на нерухоме майно будівлю кафе «Олеся» загальною площею 390,6 кв.м. та земельну ділянку площею 0,13487 га, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за ціною, встановленою висновком судової будівельно-технічної експертизи, а саме: початкова ціна будівлі кафе «Олеся» - 1730 000 грн., земельної ділянки -158000 грн.

На примусове виконання наказу від 23.06.14 р. державним виконавцем посьановою від 16.01.2018 відкрито виконавче провадження щодо звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості ФОП Євтушка А.В . перед ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», а саме: звернуто стягнення на майно ТОВ виробничо-торгівельного підприємства "Олеся", заставлене за договором іпотеки від 15.05.2008 року №014/89-07/1011, а саме: будівлю кафе "Олеся" загальною площею 390,6 кв. м., а також земельну ділянку загальною площею 0,13487 гектара, які знаходяться за адресою: Рівненська обл., м. Сарни, вул. Привокзальна , б. 31В, в рахунок погашення заборгованості Євтушка А.В. в сумі 231 349 доларів США 18 центів. Визначено початкову ціну предмета іпотеки - будівлі кафе "Олеся" для її подальшої реалізації у розмірі 1 730 000,00 грн та початкову ціну спірної земельної ділянки - 158 000,00 грн, а також встановлено спосіб реалізації зазначеного заставленого майна шляхом проведення прилюдних торгів.

З аналізу вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець відкрив виконавче провадження щодо майна в у спосіб та в порядку, які встановлені резолютивною частиною рішення господарського суду Рівненської області від 04.06.2014 року у справі № 5019/1317/12 та наказом господарського суду від 23.06.14 р., з урахуванням роз`яснень суду викладених в ухвалі від 02.12.14 р.

Крім того, з тексту оскаржуваної постанови не вбачається, що майно виставлено державним виконавцем на електронні торги в межах та за ціною іншою, ніж передбачено в рішенні суду. А тому, доводи скаржника в обгрунтування підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження про те, що державним виконавцем було виставлено на електронні торги будівлю кафе "Олеся", загальною площею 1677,4 кв. м., тобто з включенням добудов за ціною розмірі 1 730 000,00 грн. суд вважає необгрунтованим.

Щодо тверджень заявника про неправомірність зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження ціни, визначеної у рішенні, без проведення експертизи, суд вказує на наступне.

Чк уже зазначалося вище, зміст оскаржуваної відповідачем постанови від 16.01.18 р. про відкриття виконавчого провадження повністю відповідає резолютивній частині рішення від 04.06.2014 та наказу суду від 23.06.2014 у даній справі, а відтак жодних порушень вимог законодавства про винесенні постанови в діях державного виконавця немає. Разом з тим сторона боржника наполягає, що ціна нерухомого майна від часу винесення рішення до дати відкриття провадження з його примусового виконання змінилася. При цьому ТОВ ВТП "Олеся" надало суду звекрнення до органу ДВС з клопотаннями про визначеня дійсної ринкової вартості майна станом на день звернення від 21.06.2019, отримане відділом ДВС 24.06.2019 та 28.08.2019, отримане відділом ДВС 28.08.2019. Оцінивши дані звернення суд зазначає, що їх подання датовані серединою 2019 р., тоді як оскаржувана постанова винесена 16.01.18, а тому не могли бути врахованими. Окрім того, оцінка майна важлива для продажу майна ( передання майна на торги ), а постанова про відкриття виконавчого провадження повинна відповідати змісту виконавчого документа, яким в даному випадку є наказ суду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження вчинялись відповідні виконавчі дії в рамках зазначеного виконавчого провадження та в межах визначених виконавчим документом у відповідності з Законом України "Про виконавче провадження".

Щодо твердження боржника, що державним виконавцем передано на торги нерухоме майно - будівлю кафе "Олеся" загальною площею 1677,4 кв.м за ціною 1730000 грн., то воно не знайшло документального підтвердження в поданих стороною документах. Протоколи електронних торгів, які містяться в матеріалах справи (т 3 а.с. 228-230) містять дані щодо передання на торги предмету іпотеки - будівлі кафе загальною площею 390,6 кв.м. та датовані 18.01.2017, 24.03.2017, 10.05.2017. Площа будівлі кафе у розмірі 1677,4 кв.м. відображена в постанові заступника начальника Сарненського районного відділу ДВС від 03.04.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника (т. 4 а.с. 20-22), разо з тим дана постанова не оскаржується стороною провадження.

У зв`язку з наведеним суд звертає увагу, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання постанови про відкриття виконавчого провадження недійсною.

Згідно із абз. 1 ч. 1 та ч. 4 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на день винесення постанови від 16.01.18), документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення; у разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою; на підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку.

Відтак, вказаною нормою прямо передбачено обов`язок державного виконавця надсилати боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.01.2018 року не надіслана ТОВ ВТП «Олеся», а отримана наручно керівником ТОВ виробничо-торгівельного підприємства "Олеся" лише 05.06.2019 року (т. 4, а.с. 15).

Твердження апелянта про те, що оскаржувана постанова була отримана директором ТОВ виробничо-торгівельного підприємства "Олеся" 24.02.18 р., суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки, з копії поштового відправлення про вручення поштової кореспонденції вбачається, що відділом ДВС було направлено лист на адресу: м. Сарни, вул . Поштова, 3а/1, яке було отримано Євтушком А.В. - 24.02.18 р.. Однак, зазначена адреса є адресою місця проживання ФОП Євтушка А.В. (третьої особи) та не є юридичною адресою ТОВ виробничо-торгівельного підприємства "Олеся".

Суд дійшов висновку, що 24.02.18 р. копію постанови про відкриття виконавчого провадження було отримано ФОП Євтушком А.В. , а не директором ТОВ виробничо-торгівельного підприємства "Олеся", при цьому, докази повідомлення відділом ДВС боржника про відкриття виконавчого провадження в межах строку, в матеріалах справи відсутні.

До того ж, суд вважає за необхідне зауважити, що саме по собі порушення строків надіслання документів виконавчого провадження, зокрема постанов, не є підставою для їх скасування з огляду на дотримання вимог закону при їх винесенні.

Доводи скаржника про неналежне повідомлення його про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів вважає такими, що не впливають вцілому на правильність прийнятого судовим виконавцем рішення про відкриття виконавчого провадження від 16.01.18 р. Доводи скаржника про порушення прав боржника у зв`язку неможливістю негайно оскаржити постанову про порушення виконавчого провадження колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки скаржник скористався правом на подання скарги на дії судового виконавця і вона була розглянута судами, про що свідчить дане провадження.

А тому, суд дійшов висновку про недоведення скаржником істотного порушення його прав у виконавчому провадженні.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що хоча органом ДВС було порушено передбачені Законом України "Про виконавче провадження" права боржника, зокрема, щодо порядку та своєчасного отримання документів виконавчого провадження, однак це не спростовує правомірність оскаржуваної постанови не є підставою для її скасування.

Суд звертає увагу на те, що у випадку несвоєчасного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження Закон передбачив право сторони виконавчого провадження, в тому числі і боржника, звернутися до державного виконавця з заявою про відкладення виконавчих дій або поновлення строку оскарження.

Крім того, описка державного виконавця у постанові про відкриття виконавчого провадження, де зазначено, що виконавчим документом є наказ суду від 04.06.2014 року, тоді як необхідно було вказати дату видачі наказу - 23.06.2014 року не є підставою для визнання недійсним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. При цьому, сторона не реалізувала своє право на звернення до відділу ДВС про виправлення помилок в постанові відкриття виконавчого провадження.

Щодо зазначення в оскаржуваній постанові боржником - Євтушка Андрія Володимировича , замість, як вважає відповідач, ТОВ ВТП "Олеся", суд вказує на наступне. Обставини справи підтверджують існування боргу перед ПАТ "Райфайзен банк Аваль" безпосередньо Євтушка А.В. , спір у справі стосується стягнення боргу Євтушка А.В. за рахунок майна іпотекодавця, яким є відповідач у справі, а тому визначення Євтушка А.В. боржником не можна вважати помилкою у виконавчому документі.

На підставі викладеного, доводи скаржника про наявність описок в постанові про відкриття виконавчого провадження суд вважає такими, що є неістотними та не впливають на об`єктивну необхідність скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 16.01.18 р. відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для її скасування.

А відтак, апеляційний суд скасовує оскаржуване рішення господарського суду в частині визнання недійсним та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 55555269 від 16.01.18.

Щодо вимог відповідача про зобов`язання заступника начальника Сарненського районного відділу ДВСГТУЮ у Рівненській області усунути порушення шляхом визначення дійсної вартості майна будівлі кафе «Олеся» загальною площею 390,6 кв.м. та земельної ділянки площею 0,13487 га на день його оцінки, апеляційний суд враховує наступне.

Порядок звернення стягнення на заставне майно встановленої ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема ч.4 цієї статті зазначено, що реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч. 7 зазначеної статті, примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Передбачений розділом V Закону України "Про іпотеку" та ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 39, 41 Закону України "Про іпотеку").

При цьому, згідно з частинами 2, 3 ст.61 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Оскільки, майно, на яке звернуто стягнення, є предметом іпотеки, останнє підлягає реалізації відповідно до ч.1 ст.41 Закону України "Про іпотеку" якою визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

При цьому, початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

За змістом ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Тобто, у випадку непогодження з оцінкою іпотечного майна у виконавчому провадженні відповідач має право звернутися до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність органу ДВС за захистом своїх порушених прав.

Отже, чинним законодавством передбачена обов`язковість погодження сторонами вартості майна боржника на стадії виконавчого провадження, а у випадку недосягнення ними згоди визначення вартості такого майна, зокрема, залученим суб`єктом оціночної діяльності.

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що сторони узгодили початкову ціну продажу майна або взагалі намагались погодити вартість майна.

Разом з тим, судом встановлено, що Рішенням Господарського суду Рівненської області від 04.06.2014 року визначено початкову ціну предмета іпотеки - будівлі кафе "Олеся" для її подальшої реалізації у розмірі 1 730 000,00 грн та початкову ціну спірної земельної ділянки - 158 000,00 грн, а також встановлено спосіб реалізації зазначеного заставленого майна шляхом проведення прилюдних торгів.

Суд погоджується з твердженнями відповідача та висновком суду, що від висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 05.05.2014 року №8204-8205, проведеної Волинським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз в межах даної справи, яким була встановлена вартість предмету іпотеки, минуло п`ять років, що обумовлює можливість зміни вартості такого майна за цей період.

Оскільки, на даний час вартість майна, на яке звернено стягнення, визначена в рішенні суду, на думку боржника, суттєво змінилась, останній звернувся до відділу ДВС з клопотання про визначення дійсної вартості предмета іпотеки будівлі кафе «Олеся», що підтверджується наявними клопотаннями відповідача від 24.06.19р. та від 28.08.19 р. із відмітками про отримання таких клопотань органом ДВС.

Відповідно до ст. ст. 19, 57 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад така вартість майна змінилася (правова позиція ВП ВС у постанові від 21.03.18 у справі № 235/3619/15-ц).

Враховуючи, що ТОВ ВТП «Олеся» зверталось до відділу ДВС з клопотанням переглянути та повторно визначити на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності нову вартість майна, однак державний виконавець не прийняв з даного приводу жодного рішення, суд оцінює це як бездіяльність держаного виконавця в частині визначення дійсної ринкової вартості майна, на яке звернено стягнення.

Більше того, в апеляційній скарзі державний виконавець покликається на зміни в Законі України "Про іпотеку", за змістом яких, якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано, всі новостворені приміщення вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору, у зв`язку з чим вважає, що зверненню підлягає будівля кафе з добудовою, тобто площа нерухомості, на яку звернено стягнення рішенням - 390,6 кв.м. значно збільшується до площі 1677,4 кв.м., разом з цим лишає поза увагою той факт, що експертна оцінка проводилася виключного будівлі кафе площею 390,6 кв.м.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що державним виконавцем порушені вимоги чинного законодавства щодо визначення дійсної вартості майна та не вжито всіх заходів для оцінки такого майна для здійснення його продажу.

За результатами розгляду скарги на дії ДВС виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про обгрунтованість підстав для задоволення скарги ТОВ виробничо-торгівельного підприємства "Олеся" в частині зобов`язання заступника начальника Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області усунути порушення шляхом вчининня дій щодо визначення вартості майна для здійнення його продажу. А тому, залишає без змін оскаржуване рішення в цій частині.

Водночас, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення розгляду скарги, застосованих ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.06.2019 року.

Керуючись ст. ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника начальника Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та заяву про приєднання до апеляційної скарги ТОВ "ФК "Форінт" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 24.06.2019 р. у справі № 5019/1317/12 задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 24.06.2019 р. у справі № 5019/1317/12 в частині визнання неправомірними дій заступника начальника Сарненського районного відділу ВДС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дисюк Т.В. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55555269 від 16.01.18 р. - скасувати.

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельного підприємства "Олеся" в частині визнання неправомірними дій заступника начальника Сарненського районного відділу ВДС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дисюк Т.В. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55555269 від 16.01.18 р. відмовити.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №5019/1317/12 повернути господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "16" вересня 2019 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.