УХВАЛА

м. Київ

23.09.2019 Справа № 910/12888/19

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РОТЕР"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСО ГРУП"

про виконання зобов`язання в натурі,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РОТЕР" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСО ГРУП" (відповідач) з такими вимогами:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ІСО ГРУП" до виконання обов`язку в натурі, а саме виконати абзац 3 додаткової угоди до договору №29052019 від 29.05.2019 року щодо сплати попередньої оплати на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "РОТЕР" в розмірі 71,3 % вартості товару (далі - Вимога 1);

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ІСО ГРУП" до виконання обов`язку в натурі, шляхом прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю "РОТЕР" замовленого товару за договором №29052019 від 29.05.2019 року (далі - Вимога 2).

Дослідивши матеріали позовної заяви б/н, б/д (вх. № 12888/19 від 18.09.2019), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивачем не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 1 прохальної частини позовної заяви позивач звернувся до суду з вимогою: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ІСО ГРУП" до виконання обов`язку в натурі, а саме виконати абзац 3 додаткової угоди до договору №29052019 від 29.05.2019 року щодо сплати попередньої оплати на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "РОТЕР" в розмірі 71,3 % вартості товару.

Вказана вимога підлягає вартісній оцінці, оскільки по своїй суті фактично є вимогою про сплату попередньої оплати вартості товару у певній сумі грошових коштів.

Оскільки за вказаною вимогою позов підлягає вартісній оцінці, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, проте ціна позову позивачем не зазначена.

Крім того, позивач визначив попередню оплату в розмірі 71,3 % вартості товару та не визначив грошову суму такої попередньої оплати, а також не надав обґрунтований розрахунок суми, що стягується.

Позивачем не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Суд відзначає, що предмет позову, тобто певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Згідно Вимоги 1 позивач визначив попередню оплату в розмірі 71,3 % вартості товару, проте не визначив грошову суму такої попередньої оплати.

Згідно Вимоги 2 позивач просить зобов`язати ТОВ "ІСО ГРУП" до виконання обов`язку в натурі, шляхом прийняття від ТОВ "РОТЕР" замовленого товару за договором №29052019 від 29.05.2019 року, проте не зазначив найменування цього товару та його суму (враховуючи, що зі змісту позовної заяви вбачається часткова поставка товару за спірним договором відповідачу).

Позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, на стор. 2 позовної заяви позивач стверджує, що 26.07.2019 року товар у кількості 1874,85 кг був відвантажений відповідачу, проте докази на підтвердження такого у позовній заяві не зазначено.

При цьому суд звертає увагу, що у відповіді № 14082019 від 14.08.2019 на лист відповідача (додаток № 13 до позовної заяви) позивач посилається на здійснене ним відвантаження товару в кількості 1874,85 кг та видаткову накладну № 22 від 26 липня 2019 року, проте така накладна до позовної заяви не додана.

Позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" станом на 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становить 1 921,00 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується як за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру та немайнового характеру.

За Вимогою 1 позивачем заявлено вимогу майнового характеру, а за Вимогою 2 - вимогу немайнового характеру, отже, при зверненні до Господарського суду міста Києва з даною позовною заявою, позивач повинен був сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, виходячи з ціни позову згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", та за вимогу немайнового характеру в сумі 1921,00 грн, тоді як фактично сплатив судовий збір як за дві вимоги немайнового характеру в загальній сумі 3842,00 грн (платіжні доручення № 172, 173 від 11.09.2019).

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п. 3, 4, 5 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- зазначити ціну позову за Вимогою 1;

- надати обгрунтований розрахунок суми попередньої оплати за Вимогою 1;

- чітко визначити зміст позовних вимог (Вимога 1, Вимога 2);

- зазначити/надати докази на підтвердження відвантаження товару відповідачу в кількості 1874,85 кг;

- надати докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення ціни позову за Вимогою 1;

- надання обгрунтованого розрахунку суми попередньої оплати за Вимогою 1;

- визначити чітко зміст позовних вимог (Вимога 1, Вимога 2);

- зазначення/надання докази на підтвердження відвантаження товару відповідачу в кількості 1874,85 кг;

- надати докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 23.09.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Гумега