ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2019 р. Справа№ 910/16762/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №511 від 17.04.2019 (вх. №09.1-04.1/3539/19 від 15.05.2019) Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» та апеляційну скаргу №300-20/3/02-5122 від 17.04.2019 (вх. №09.1-04.1/3540/19 від 15.05.2019) Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019

у справі №910/16762/18 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Антимонопольного комітету України

до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак»

про стягнення 165 200,00 грн

від позивача: Кондрашова А.О., довіреність №300-29/01-84 від 16.07.2019

від відповідача: Гегельська Н.А., довіреність №11д від 11.01.2019

в с т а н о в и в:

Антимонопольний комітет України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» про стягнення штрафу у розмірі 82 600, 00 грн та пені у сумі 82 600, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не здійснив у добровільному порядку та у встановлені законом строки оплату штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України №205-р від 23.05.2017 у справі № 130-26.13/283-16.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» в дохід загального фонду Державного бюджету України пеню у сумі 82 600, 00 грн та судовий збір у сумі 1 239,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши факт несплати відповідачем накладеного штрафу у встановлений строк згідно з рішенням позивача, посилаючись на приписи ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 82 600,00 грн. Разом з тим, суд першої інстанції встановив, що відповідачем фактично було здійснено оплату штрафу у розмірі 82 600,00 грн, накладеного за рішенням позивача, а тому дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу не підлягають задоволенню.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач - Державне підприємство «Укрхімтрансаміак», 18.04.2019 подав апеляційну скаргу №511 від 17.04.2019 (вх. №09.1-04.1/3539/19 від 15.05.2019), в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №910/16762/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято за неправильного застосування норм матеріального права. Апелянт вважає, що оскільки ним було оскаржено рішення позивача про накладення штрафу у судовому порядку, обов`язок сплатити штраф у Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» настав лише після винесення відповідної постанови Верховним Судом. Скаржник вважає, що нарахування пені за несвоєчасну сплату штрафу має зупинятися на весь час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу, а не на час фактичного розгляду чи перегляду господарським судом такої справи. На думку апелянта, відповідний висновок місцевого господарського суду суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач - Антимонопольний комітет України, 19.04.2019 подав апеляційну скаргу №300-20/3/02-5122 від 17.04.2019 (вх. №09.1-04.1/3540/19 від 15.05.2019), в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №910/16762/18 скасувати в частині відмови у стягненні штрафу у розмірі 82 600,00 грн та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято за неправильного застосування норм матеріального права та при неповному встановленні обставин, що мають значення для справи. Так, скаржник стверджує, що платіжне доручення, надане відповідачем в якості підтвердження сплати штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України №205-р від 23.05.2017, не є належним доказом сплати цього штрафу, оскільки в призначенні платежу вказано, що оплата штрафу здійснюється відповідно до іншого рішення Антимонопольного комітету України, а саме рішення №206-р. Позивач вважає, що кошти, сплачені за вказаним платіжним дорученням, суд першої інстанції помилково визнав як оплату за рішенням Антимонопольного комітету України №205-р, оскільки воно не стосується предмету доказування.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою №511 від 17.04.2019 (вх. №09.1-04.1/3539/19 від 15.05.2019) Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» та апеляційною скаргою №300-20/3/02-5122 від 17.04.2019 (вх. №09.1-04.1/3540/19 від 15.05.2019) Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №910/16762/18. Встановлено учасникам справи процесуальний строк для подання відзивів на апеляційні скарги, а також заяв, клопотань, пояснень. Справу призначено до розгляду на 01.07.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 оголошено перерву у розгляді справи №910/16762/18 до 09.09.2019 на підставі ст. 216 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні 09.09.2019 вимоги своєї апеляційної скарги підтримав та просив рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №910/16762/18 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також представник позивача надав суду пояснення по справі, в яких заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача з підстав, наведених у відзиві.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.09.2019 також надав суду пояснення по справі, в яких вимоги своєї апеляційної скарги підтримав, проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечив, та просив суд задовольнити апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрхімтрансаміак», оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг в межах викладених позивачем та відповідачем доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Антимонопольного комітету України №205-р від 23.05.2017 у справі №130-26.13/283-16 визнано, що Українське державне підприємство «Укрхімтрансаміак» (яке в подальшому змінило організаційно-правову форму на державне підприємство) вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 03.10.2016 № 130-29/07-10441 у встановлений ним строк. Вказаним рішенням за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції на Українське державне підприємство «Укрхімтрансаміак» накладено штраф у розмірі 82 600, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Місцевим господарським судом встановлено, що рішення Антимонопольного комітету України №205-р від 23.05.2017 було направлено відповідачу супровідним листом №130-29/07-5930 від 30.05.2017 та отримано останнім 08.06.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 15). Відтак, кінцевим терміном сплати штрафу є 08.08.2017.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2107 було прийнято до розгляду позовну заяву Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» про визнання недійсним та скасування рішення Антимонопольного комітету України №205-р від 23.05.2017 та відкрито провадження у справі №910/13254/17. Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі №910/13254/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2017 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі №910/13254/17. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 у справі №910/13254/17 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 у справі №910/13254/17.

Постановою Верховного Суду від 27.03.2018 касаційну скаргу Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 у справі №910/13254/17 залишено без змін.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Частиною 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

У позовній заяві позивачем зазначено, що ним за прострочення сплати відповідачем штрафу в розмірі 82 600,00 грн нарахована пеня за періоди: з 09.08.2017 по 10.08.2017, з 13.10.2017 по 15.11.2017, з 14.12.2017 по 31.01.2018 та з 28.03.2018 по 22.08.2018 (кількість днів прострочення - 229 днів), у розмірі 283 731,00 грн. Однак, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 56 вказаного закону розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 82 600,00 грн.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, перевіривши правильність нарахування пені позивачем, погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем під час нарахування пені не враховано того, що 04.04.2018 відповідачем було сплачено штраф, однак вказана помилка не призвела до неправильного визначення розміру пені.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що нарахування пені за несвоєчасну сплату штрафу має зупинятися на весь час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу, а не на час фактичного розгляду чи перегляду господарським судом такої справи. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду не погоджується із зазначеними твердженнями відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/11550/18, від 11.06.2019 у справі №914/3050/14 та від 11.06.2019 у справі №910/9272/18.

Доводи відповідача про те, що обов`язок сплатити штраф у Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» настав лише після винесення відповідної постанови Верховним Судом, колегією суддів відхиляються як безпідставні, оскільки такі доводи суперечать наведеним вище положенням Закону України «Про захист економічної конкуренції». Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що обов`язок сплатити штраф, накладений рішенням Антимонопольного комітету України, виникає з моменту отримання такого рішення.

Судом апеляційної інстанції також відхиляються твердження відповідача про те, що відповідні правові висновки суперечать ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки зазначені твердження є особистими судженнями відповідача та не ґрунтуються на нормах законодавства.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги позивача фактично зводяться до того, що місцевий господарський суд неправомірно взяв до уваги платіжне доручення №412 від 04.04.2018 як доказ підтвердження сплати відповідачем штрафу в сумі 82 600,00 грн відповідно до рішення Антимонопольного комітету України №205-р, оскільки в самому платіжному дорученні в призначенні платежу вказано: «штраф по рішенню Антимонопольного комітету України від 23.05.2017 №206-р». Позивач вважає, що кошти, сплачені за вказаним платіжним дорученням, є помилково сплаченими, та суд першої інстанції надав неправильну оцінку вказаному платіжному дорученню, оскільки воно не стосується предмету доказування. Судова колегія критично ставиться до вказаних тверджень позивача, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач у судових засідання зазначив, що Державним підприємством «Укрхімтрансаміак» було допущено помилку у номері рішення Антимонопольного комітету України, оскільки рішення Антимонопольного комітету України №206-р від 23.05.2017, яке помилково зазначено відповідачем у графі «призначення платежу» платіжного доручення №412 від 04.04.2018, стосується накладення штрафу на інше підприємство та не має відношення до відповідача, що також було підтверджено позивачем у судових засіданнях.

При цьому місцевий господарський суд вказав, що рішення Антимонопольного комітету України №206-р від 23.06.2017 стосується порушення законодавства про захист економічної конкуренції Товариством з обмеженою відповідальністю «Зелений мир груп», у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України у встановлені органами Антимонопольного комітету України строки, внаслідок чого на Товариство з обмеженою відповідальністю «Зелений мир груп» накладено штраф у розмірі 19 792,00 грн.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини лише свідчать про те, що графа «призначення платежу» вказаного платіжного доручення містить технічну описку в номері рішення Антимонопольного комітету, на підставі якого сплачено штраф. Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що вказані обставини не свідчать про помилковість перерахування коштів за платіжним дорученням №412 від 04.04.2018, оскільки відповідач, відповідно до вказаного платіжного доручення, сплатив саме штраф - грошові кошти у сумі, визначеній у рішенні Антимонопольного комітету України №205-р від 23.05.2017, на рахунок, наданий Головним управлінням Державної казначейської служби для сплати штрафних санкцій.

Крім того, судова колегія зазначає, що представник Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» під час апеляційного провадження повідомив, що листом №161 від 04.02.2019, направленим на ім`я Центрального відділення Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», ним було внесено зміни до графи «призначення платежу» платіжного доручення №412 від 04.04.2018 (копію листа надано стороною в судовому засіданні, що не суперечить приписам ст. 42 ГПК України). При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що кошти в сумі 82 600,00 грн саме як оплата штрафу за рішенням Антимонопольного комітету України, надійшли до Державного бюджету на рахунок, визначений Головним управлінням Державної казначейської служби України №0005, а неповідомлення суб`єктом господарювання про сплату штрафу в строк, визначений ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не тягне за собою додаткової відповідальності, оскільки така відповідальність не передбачена законом та не спростовує факту оплати штрафу.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що платіжним дорученням №412 від 04.04.2018 Державним підприємством «Укрхімтрансаміак» було здійснено оплату штрафу у розмірі 82 600,00 грн, накладеного за рішенням Антимонопольного комітету України від 23.06.2017 № 205-р. Отже, доводи апеляційної скарги позивача про те, що платіжне доручення №412 від 04.04.2018 не стосується предмету доказування, колегією суддів відхиляються як безпідставні.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд на підставі повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційних скарги щодо неправильного застосування норм матеріального права, а також щодо неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, під час вирішення справи в суді першої інстанції, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №910/16762/18 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржниками не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №910/16762/18 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №910/16762/18 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №910/16762/18 залишити без змін.

4. Справу №910/16762/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 18.09.2019