УХВАЛА

м. Київ

03.09.2019Справа № 910/1424/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий

комбінат»

про перегляд рішення Господарського суду міста Києва № 910/1424/16 від 07.09.2017

у зв`язку з виключними обставинами

у справі за позовом Національного антикорупційного бюро України

до 1. Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа»

2. Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий

комбінат»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

1) Державне підприємство «Енергоринок»

2) Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сфері

електроенергетики та комунальних послуг

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 641214/41

від 22.12.2014

Головуючий суддя Сівакова В.В.

судді Бондаренко Г.П.

Бондарчук В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача Семенчук М.А., довіреність № 92 від 15.08.2018

від відповідача-1 не з`явився

від відповідача-2 Трубаков Є.О., адвокат за довіреністю № 166 від 01.01.2019

Піх А.Б, адвокат за довіреністю № 50 від 01.01.2019

Переяславська М.В., адвокат за довіреністю № 162 від 01.01.2019

від відповідача-3 не з`явився

від третіх осіб не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Національне антикорупційне бюро України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа», Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 641214/41 від 22.12.2014, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго», Приватним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Енергомережа» та Державним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

В обґрунтування наявності у позивача повноважень на звернення до суду із даним позовом позивач посилався на те, що Національне антикорупційне бюро України відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» має право подавати позови про визнання недійсними угод у порядку, встановленому законодавством України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний договір суперечить положенням ст. 514 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику», п. 6.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996, а тому має бути визнаний недійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ч.ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/1424/16 від 07.09.2017 повністю задоволено позовні вимоги Національного антикорупційного бюро України та визнано недійсним договір про відступлення права вимоги № 641214/41 від 22.12.2014, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго», Приватним акціонерного товариства «Холдингова компанія «Енергомережа», та Державним підприємством «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/1424/16 від 06.11.2017 рішення Господарського суду міста Києва № 910/1424/16 від 07.09.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 17.04.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2017 у справі № 910/1424/16 залишено без змін.

03.07.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 у справі № 910/1424/16 у зв`язку з виключними обставинами.

Вказана заява обґрунтована тим, що 05.06.2019 Другий сенат Конституційного Суду України розглянувши справу № 3-234/2018(3058/18) за конституційною скаргою Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» прийняв рішення № 4-р(ІІ)/2019, відповідно до якого визнано таким, що не від повідає Конституції України (є неконституційним), положення п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 № 1698-УІІ, відповідно до якого Національному антикорупційному бюро України надається право «за наявності підстав, передбачених законом, подавати до суду позови про визнання недійсними угод у порядку, встановленому законодавством України». Відповідно встановлена Конституційним Судом України в рішенні № 4-р(ІІ)/2019 від 05.06.2019 неконституційність п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 № 1698-УІІ, який було застосовано судами при розгляді даної справи є виключною обставиною та підставою для перегляду судового рішення у справі № 910/1424/16.

Відповідно до п. 9 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України незалежно від того, у якому складі розглядалася справа, перегляд судових рішень за виключними обставинами з підстав, визначених пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, здійснюється колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів, а з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 320, - Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 було передано на розгляд судді Сіваковій В.В.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019 визначено наступний склад колегії суддів: Сівакова В.В. - головуючий суддя, Бондаренко Г.П., Бондарчук В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1424/16 від 10.07.2019 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 у справі № 910/1424/16 у зв`язку з виключними обставинами та відкрито провадження за виключними обставинами; судове засідання для розгляду заяви призначено на 23.07.2019.

19.07.2019 ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до суду подано клопотання про надання матеріалів справи для ознайомлення. Представник ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» ознайомився з матеріалами справи 22.07.2019, що підтверджується наявною у справі відповідною розпискою представника.

22.07.2019 від ДП «Енергоринок» до суду надійшли пояснення, в яких останній просить відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про перегляд рішення за виключними обставинами та залишити рішення суду від 07.09.2017 у справі № 910/1424/16 в силі. Зазначає, що Другим сенатом Конституційного Суду України прийнято рішення від 05.06.2019 № 4-р(ІІ)/2019 у справі № 3-234/2018(3058/18), яким (п. 2) положення п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 № 1698-VІІ визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним судом цього рішення. оскільки, провадження у справі № 1424/16 відкрито 02.02.2016 та рішення у справі прийнято 07.09.2017, тоді як п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» втратив чинність лише 05.06.2019, заява не ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» підлягає задоволенню.

22.07.2019 від ПАТ «Запоріжжяобленерго» до суду надійшли заперечення, в яких останній просить відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» в повному обсязі. Вважає, що визнання неконституційним положення п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» з 05.06.2019 не є виключною обставиною, оскільки: дана норма закону та рішення Конституційного Суду не мають зворотної дії в часі, а тому на дату звернення до суду Національне антикорупційне бюро України мало такі повноваження; факт виконання рішення суду щодо якого подана заява про перегляд за виключними обставинами підтверджується відновленням заборгованості сторін договору, що існувала до дати укладення договору від 22.12.2014 № 641214/41, який було визнано недійсним.

23.07.2019 від Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері електроенергетики та комунальних послуг на електронну адресу суду надійшли пояснення, в яких останній просить відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про перегляд рішення суду за виключними обставинами та залишити рішення від 07.09.2017 у справі № 910/1424/16 в силі. Зазначає, що положення п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України визнано неконституційним з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення № 4-р(ІІ)/2019 у справі № 3-234/2018(3058/18), тобто з 05.06.2019. На момент звернення з позовом до суду та прийняття рішення у справі № 910/1424/16 Національне антикорупційне бюро України мало право подавати до суду позови про визнання угод недійсними.

В судовому засіданні 23.07.2019 ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» подано клопотання про зупинення провадження у справі № 910/1424/16 з розгляду заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 у справі № 910/1424/16 у зв`язку з виключними обставинами до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 910/24263/16 з розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «АЗОТ» про перегляд за виключними обставинами постанови Вищого господарського суду України від 22.08.2017.

В судовому засіданні 23.07.2019 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 03.09.2019.

24.07.2019 від Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері електроенергетики та комунальних послуг до суду поштою надійшли пояснення, які за своїм змістом є тотожними поясненням, що надійшли 23.07.2019 на електронну адресу суду.

24.07.2019 від Національного антикорупційного бюро України до суду надійшли заперечення, в яких останнє просить відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» перегляд рішення за виключними обставинами та залишити рішення від 07.09.2017 у справі № 910/1424/16 в силі. Зазначає, що п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» втратив чинність з 05.06.2019 і саме з цієї дати у Національного антикорупційного бюро України відсутнє право на подання до суду позовів про визнання угод недійсними.

15.08.2019 від ПАТ «Запоріжжяобленерго» до суду надійшло клопотання про забезпечення проведення судового засідання по справі № 910/1424/16, призначеного на 03.09.2019, у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2019 в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про забезпечення проведення судового засідання у справі № 910/1424/16, призначеного на 03.09.2019, в режимі відеоконференції відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Стаття 147 Конституції України встановлює, що Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно зі ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» (Визначення Судом строку втрати чинності актом (його окремими положеннями)) закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Пункти 1 та 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) № 4-р(ІІ)/2019 від 05.06.2019 у справі № 3-234/2018(3058/18) має такий зміст:

1. Визнати таким, що не від повідає Конституції України (є неконституційним), положення п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 № 1698-УІІ, відповідно до якого Національному антикорупційному бюро України надається право «за наявності підстав, передбачених законом, подавати до суду позови про визнання недійсними угод у порядку, встановле ному законодавством України».

2. Положення п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 № 1698-УІІ, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 № 1698-УІІ визнано неконституційним з 05.06.2019, а тому на час звернення позивача з позовом до суду та на час прийняття рішення у справі № 910/1424/16 положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню позивачем.

Разом з цим, згідно із п. 1 ч. 3 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Таким чином визнання п. 13 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14.10.2014 № 1698-УІІ неконституційним з 05.06.2019 не є виключною обставиною.

Окрім цього, п. 1 ч. 3 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що рішення суду може бути переглянуто за виключними обставинами, лише у разі якщо рішення суду ще не виконане.

Застосовуючи на практиці дану норму, суд приходить до висновку, що визначаючи таку підставу для перегляду остаточного судового рішення за виключними обставинами законодавцем, з метою недопущення порушення таких складових елементів верховенства права, проголошених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як принципи правової певності та res judicata виключно з формальних підстав, і було визначено у відповідній нормі відсилку до статусу виконання відповідно судового рішення.

Натомість матеріали справи свідчать, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 у справі № 910/1424/16 є виконаним, зокрема підтверджується поверненням правовідносин сторін у первісний стан, що існував до укладення договору № 64214/41 від 22.12.2014, який було визнано недійсним.

Так, ПАТ «Запоріжжяобленерго» відновило в обліку заборгованість ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат». За наслідками розгляду заяв ПАТ «Запоріжжяобленерго» про перегляд судових рішень у справі № 19/5009/1481/11 за нововиявленими обставинами Верховним Судом винесено постанови від 03.08.2018 та від 09.10.2018, у зв`язку з якими ПАТ «Запоріжжяобленерго» було поновлено в статусі стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішень суду у справі № 19/5009/1481/11, заборгованість по яких була предметом договору про відступлення права вимоги № 641214/41 від 22.12.2014.

В свою чергу ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» заявило свої кредиторські вимоги за недійсним правочином до ПрАТ «ХК «Енергомережа» та судом відповідні вимоги визнані в межах процедури банкрутства ПрАТ «ХК «Енергомережа» (ухвала Господарського суду міста Києва № 910/7448/17 від 01.10.2018).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення у даній справі не може бути скасоване у зв`язку із виключними обставинами, які пов`язані із неконституційністю положень закону, а тому подана на підставі п. 1 ч. 3 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Витрати заявника по сплаті судового збору за розгляд заяви про перегляд рішення у зв`язку з виключними покладаються на заявника.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 323, 325 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 у справі № 910/1424/16 у зв`язку з виключними обставинами відмовити повністю.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 у справі № 910/1424/16 залишити без змін.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалу складено 17.09.2019.

Головуючий суддя судді В.В.Сівакова Г.П.Бондаренко В.В.Бондарчук