РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2019Справа № 910/6699/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця Лисого Володимира Васильовича

до фізичної особи-підприємця Литвиненко Ірини Миколаївни

про стягнення 9489,88 грн.,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Лисий Володимир Васильович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Литвиненко Ірини Миколаївни про стягнення 9489,88 грн., з яких: 4803,60 грн. боргу, 3387,39 грн. пені, 1298,89 грн. інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки № 017/17 від 06.02.2017 щодо своєчасної та повної оплати поставленого за договором товару.

Суд своєю ухвалою від 29.05.2019, на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, залишив позовну заяву без руху.

Позивач у строк, встановлений судом, усунув недоліки позовної заяви.

Суд своєю ухвалою від 05.07.2019 відкрив провадження у справі № 910/6699/19 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

06.02.2017 фізична особа - підприємець Лисий Володимир Васильович (постачальник) та фізична особа - підприємець Литвиненко Ірина Миколаївна (покупець) уклали договір постачання товару № 017/17 (далі - Договір).

Відповідно до 1.1. Договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність покупця Дезінфекційний засіб «Брілліант» в однолітрових каністрах 30 літрів; Азопірамова проба ТУ У 03598943. 002-96 (6000 опред) для перев. 2 штуки, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, оплатити й прийняти його.

Згідно з п. 2.2. Договору сума договору становить 5853,60 грн.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що розрахунок здійснюється після отримання

товару покупцем з відстрочкою платежу 21 календарних дів.

Позивач поставив, а відповідач отримав товар, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № РН-0000024 від 06.02.2017 на суму 5853,60 грн.

Відповідач повинен був розрахуватися за товар до 27.02.2017.

07.04.2019 відповідач сплатив 500,00 грн.

Після звернення позивача з цим позовом до суду відповідач не сплатив заборгованість в сумі 4803,60 грн.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у сумі 4803,60 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5.2. Договору у випадку несплати покупцем протягом 21 дня після отримання товару накладаються штрафні санкції в розмірі 1% від загальної вартості несплаченого товару за кожний прострочений день.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пункт 5.2 Договору встановлює такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996, № 543/96-ВР передбачено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач заявив до стягнення 3387,39 грн. пені за період з 27.02.2017 до 25.05.2019.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, штрафні санкції підлягають нарахуванню тільки протягом шести місяців з дня прострочення зобов`язання.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
4803.6027.02.2017 - 02.03.2017414.0000 %14.74
4803.6003.03.2017 - 13.04.20174214.0000 %154.77
4803.6014.04.2017 - 25.05.20174213.0000 %143.71
4803.6026.05.2017 - 06.07.20174212.5000 %138.19
4803.6007.07.2017 - 03.08.20172812.5000 %92.12
4803.6004.08.2017 - 27.08.20172412.5000 %78.96
Всього:622,49
Згідно з вказаним розрахунком суд задовольняє вимоги про стягнення з відповідача 622,49 грн. пені. Суд відмовляє в стягненні 2764,90 грн. пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши розрахунок позивача, задовольняє вимоги про стягнення 1298,89 грн. інфляційних.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення 4803,60 грн. боргу, 622,49 грн. пені, 1298,89 грн. інфляційних, а разом 6724,98 грн. Суд відмовляє в частині стягнення 2764,90 грн. пені.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судовий збір на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов фізичної особи-підприємця Лисого Володимира Васильовича до фізичної особи-підприємця Литвиненко Ірини Миколаївни .

Стягнути з фізичної особи-підприємця Литвиненко Ірини Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця Лисого Володимира Васильовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 4803,60 грн. боргу, 622,49 грн. пені, 1298,89 грн. інфляційних, 1361,31 грн. судового збору.

Відмовити в іншій частині позову.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун