ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. Справа№ 910/1678/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Остапенка О.М.

Верховця А.А.

за участю секретаря Корінної А.О.

та представників:

від ГУ ДФС у м.Києві - не з`явились,

від боржника - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м.Києві (далі - ГУ ДФС у м.Києві)

на ухвалу попереднього засідання господарського суду м.Києва від 03.06.2019р.

(повний текст складено 04.06.2019р.)

у справі №910/1678/19 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою ГУ ДФС у м.Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Крона-33"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою попереднього засідання господарського суду м.Києва від 03.06.2019р. по справі №910/1678/19 визнано конкурсним кредитором ТОВ "Крона-33": ГУДФС у м.Києві на суму 2 015 575,82 грн. (19 210 грн. - перша черга, 1 996 365, 82 грн. - третя черга); відмовлено у визнанні кредитором ТОВ "Крона-33": ГУДФС у м.Києві на суму 4 954,23 грн.; затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Крона-33" відповідно до резолютивної частини цієї ухвали та вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, 24.06.2019р. ГУДФС у м.Києві подало апеляційну скаргу на ухвалу попереднього засідання господарського суду м.Києва від 03.06.2019р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУДФС у м.Києві на ухвалу попереднього засідання господарського суду м.Києва від 03.06.2019р. по справі №910/1678/19 та призначено її до розгляду на 23.09.2019р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З 15.12.2017р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

ГУ ДФС у м.Києві звернулося до місцевого суду із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ "Крона-33" у зв`язку з неможливістю останнім погасити встановлену судовими рішеннями заборгованість на загальну суму 5 493 223,20 грн.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 05.03.2019р. було прийнято заяву ГУ ДФС у м.Києві про порушення справи про банкрутство ТОВ "Крона-33"; призначено підготовче засідання суду у справі; вирішено інші процедурні питання.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 27.03.2019р. було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Крона-33"; визнано безспірні грошові вимоги ГУ ДФС у м.Києві до ТОВ "Крона-33" у розмірі 2 015 575,82 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Крона-33", призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Козія Володимира Юрійовича; визначено дату проведення попереднього судового засідання у справі; вирішено інші процедурні питання.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 15.05.2019р. клопотання розпорядника майна боржника було задоволено, витребувано у керівника ТОВ "Крона-33" Домбровського Сергія Миколайовича копії документації товариства відповідно до переліку, наданого розпорядником майна боржника.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 15.05.2019р. було прийнято заяву ГУ ДФС у м.Києві про визнання кредитором боржника на суму 4 954,23 грн.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі при спрощеному порядку розгляду справи про банкрутство.

Згідно з ч.6 ст.23 Закону про банкрутство заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

У ч.1 ст.23 Закону про банкрутство встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Крона-33" відбулося 27.03.2019р., тобто кінцевою датою для заявлення конкурсних грошових вимог до боржника була 26.04.2019р.

Після публікації вказаного оголошення та у строк, встановлений ст.23 Закону про банкрутство, до суду надійшла одна заява з грошовими вимогами до боржника.

Так, 25.04.2019р. через відділ діловодства суду від ГУ ДФС у м.Києві надійшла заява про визнання кредитором боржника у розмірі 4 954, 23 грн. та відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по суті.

Розглянувши подану ГУ ДФС у м. Києві 25.04.2019р. заяву з грошовими вимогами до боржника у розмірі 4954,23 грн. та дослідивши додані до неї докази, необхідно зазначити наступне.

У ТОВ "Крона-33" обліковується заборгованість зі сплати податкових зобов`язань у загальному розмірі 4954, 23 грн., а саме: згідно податкової декларації №735008 від 09.02.2011р. з податку на прибуток у розмірі 3133, 64 грн. (1450,14 грн. - податковий борг за платежами, що контролюються органами державної податкової служби та 1683,50 грн. - залишок несплаченої пені та проценти за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов`язань (податкового боргу) та згідно податкової декларації №24110 від 18.02.2011р. з податку на додану вартість у розмірі 1820,59 грн. (879,46 грн. - податковий борг за платежами, що контролюються органами державної податкової служби та 941, 13 грн. - залишок несплаченої пені та проценти за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов`язань (податкового боргу).

На підтвердження вказаних вимог ГУ ДФС у м.Києві до заяви про визнання кредитором було додано наступні документи: оригінал довідки про заборгованість від 23.04.2019р. №10704/9/26-15-17-05-16, детальний розрахунок податкового боргу з податку на прибуток, інтегровані картки платника податку на прибуток приватних підприємств за 2011-2013 роки та за 2015-2019 роки, декларацію з податку на прибуток підприємства за 2010 рік від 09.02.2011р., детальний розрахунок податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), інтегровані картки платника податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за 2011-2019 роки, та податкову декларацію з податку на додану вартість за 2011 рік від 18.02.2011р.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДФС у м.Києві обґрунтовує заявлені вимоги тим, що зазначена податкова заборгованість у боржника виникла у зв`язку із самостійно задекларованим зобов`язанням, шляхом подачі податкової (уточнюючої) декларації та нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій.

Датами подання декларацій, якими боржником задекларовано виникнення податкового боргу, є 09.02.2011р. та 18.02.2011р.

Відповідно до ст.46.1 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/а бо сплаченого податку.

За ст.54.1 Податкового кодексу України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до ст.57.1. Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (ст. 14.1.175. Податкового кодексу України).

Відповідно до заяви кредитора перебіг строку давності по заявленому, але не сплаченому податковому зобов`язанню ТОВ "Крона-33" почався за декларацією з податку на прибуток підприємства за 2010 рік від 09.02.2011р. з 20.02.2011р., за декларацію з податку на додану вартість за 2011 рік від 18.02.2011р. з 01.03.2011р.

Згідно положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Проте, у матеріалах справи відсутні податкові вимоги (податкові повідомлення-рішення) про сплату узгоджених сум грошового зобов`язання та докази направлення їх боржнику.

Податковим кодексом України передбачено також і положення щодо списання податкового боргу, яке врегульовано наступним чином.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Отже, у разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, а відтак з того часу у податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу, у тому у числі й винесення податкової вимоги.

З огляду на встановлені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що строк давності податкових зобов`язань зі сплати податку на прибуток підприємства за декларацією від 09.02.2011р. спливав 20.02.2014р.; а за декларацією з податку на додану вартість від 18.02.2011р. - 01.03.2014р.

Що ж до заявлених до стягнення несплачених сум пені та процентів за користування розстроченням (відстроченням) грошових зобов`язань (податкового боргу) у загальній сумі 2 624,63 грн. суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у їх задоволенні у зв`язку зі спливом строку давності.

Розпорядником майна боржника грошові вимоги ГУ ДФС у м.Києві у сумі 4954,23 грн., заявлені у порядку ч.1 ст.23 Закону про банкрутство визнано, про що надіслано відповідне повідомлення заявнику, а докази розгляду кредиторських вимог та повідомлення заявника додано до матеріалів справи.

Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що вимоги ГУ ДФС у м.Києві у сумі 4954, 23 грн. не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів.

Згідно абз.3 ч.8 ст.23 Закону про банкрутство розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимог кредиторів відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

У суду відсутні відомості та розпорядником майна боржника також не повідомлено про наявність вимог, зазначених у абз.3 ч.8 ст.23 Закону про банкрутство.

Відповідно до абз.2 ч.8 ст.23 Закону про банкрутство розпорядник майна боржника зобов`язаний окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав. Відомості про існуванні кредиторської заборгованості боржника, яку забезпечено заставою майна боржника, а також відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав за даними розпорядника майна боржника відсутні.

У строк, встановлений ч.1 ст.23 Закону про банкрутство, до суду не надходило інших письмових звернень від осіб, чиї вимоги до боржника забезпечені заставою його рухомого чи нерухомого майна.

Отже, зважаючи на встановлені обставини справи, реєстр вимог кредиторів ТОВ "Крона-33" підлягав затвердженню у складі одного конкурсного кредитора.

Станом на 03.06.2019р. заяв від кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника не надійшло.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано визнав конкурсним кредитором ТОВ "Крона-33" - ГУДФС у м.Києві на суму 2 015 575,82 грн.; відмовив у визнанні кредитором ТОВ "Крона-33" - ГУДФС у м.Києві на суму 4 954,23 грн. та затвердив реєстр вимог кредиторів ТОВ "Крона-33".

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ГУДФС у м.Києві залишити без задоволення, а ухвалу попереднього засідання господарського суду м.Києва від 03.06.2019р. у справі №910/1678/19- без змін.

Справу №910/1678/19 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 24.09.2019р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді О.М. Остапенко

А.А. Верховець