РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.09.2019Справа № 910/6076/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код: 30019801)

до Приватного підприємства "Гарант Енерго М" (04107, м. Київ, Багговутівська, будинок 17-21; ідентифікаційний код: 34795648)

про стягнення 7 434 129, 52 грн.

Представники сторін:

від позивача: Оніщук В.М.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство "Укртрансгаз" з позовом до Приватного підприємства "Гарант Енерго М" про стягнення 7 619 283, 23 грн., з яких 439 045, 95 грн. пені, 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 36 587, 16 грн. та інфляційні втрати у розмірі 57 819, 15 грн., а також, 33 999, 80 грн. пені за прострочення зобов`язань щодо оплати наданих послуг згідно договору про транспортування природного газу магістральними трубопроводами, 3% річних від простроченої суми в розмірі 2 833, 32 грн. та інфляційні втрати в сумі 3 106, 22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач в порушення зобов`язань обумовлених умовами договору про транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 26.10.2018 не здійснив повної оплати наданих Акціонерним товариством "Укртрансгаз" послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами за грудень 2018 - березень 2019 року. Також, відповідачем було здійснено оплату наданих у листопаді 2018 року відповідно до акту наданих послуг, з порушенням належного строку для його оплати, чим здійснено прострочення таких зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 12.06.2019.

28.05.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про повернення позовної заяви позивачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2019 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 26.06.2019.

26.06.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання та заява про залучення третіх осіб.

У підготовчому засідання 26.06.2019 представник відповідача надав пояснення по суті клопотання про повернення позовної заяви позивачу, по суті клопотання про відкладення підготовчого засідання та пояснення щодо заяви про залучення третіх осіб.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення вказаних вище клопотань.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про повернення позовної заяви позивачу, ухвалив відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості.

Також суд, розглянувши клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, ухвалив відмовити у задоволенні останнього у зв`язку з безпідставністю його заявлення.

Разом з тим, суд розглянувши заяву відповідача про залучення третіх осіб та заслухавши пояснення представників сторін, ухвалив відмовити у її задоволенні оскільки позивачем не обґрунтовано та не доведено як саме вказане рішення по даній справі вплине на права та обов`язки осіб, яких відповідач просить суд залучити. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 26.06.2019.

У підготовчому засіданні 26.06.2019 було оголошено перерву до 17.07.2019.

15.07.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, по суті якої позивач просить суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача 7 434 129, 52 грн.

16.07.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи та клопотання про відкладення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні 17.07.2019 представник позивача надав пояснення по суті поданих уточнень та просив суд прийняти їх до розгляду.

Представник відповідача не заперечував щодо прийняття вказаних уточнень позивача та просив суд відкласти підготовче засідання для надання йому додаткового часу ознайомитися із вказаною заявою позивача.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши заяву позивача про уточнення позовних вимог, зазначив, що вказана заява відповідає вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, приймається судом до розгляду, а тому подальший розгляд справи здійснюватиметься її урахуванням. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 17.07.2019.

Крім того, суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з його необґрунтованістю. Дана інформація також занесена до протоколу судового засідання від 17.07.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.08.2019.

У судовому засіданні 21.08.2019 оголошено перерву до 11.09.2019.

10.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 11.09.2019 суд повідомив про надходження клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. З`ясовував думку представника позивача щодо поданого клопотання.

Представник позивача заперечив щодо задоволення клопотання відповідача та відкладення розгляду справи.

Суд розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовив в його задоволенні, з підстав необґрунтованості та безпідставності його заявлення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд про їх задоволення.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 11.09.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - газотранспортне підприємство) та Приватним підприємством "Гарант Енерго М" (далі - замовник) був укладений договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № за умовами якого газотранспортне підприємство зобов`язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Щорічний плановий обсяг транспортування природного газу замовника складає 110006 тис.куб.м (сто десять мільйонів шість тисяч куб.м). Газ замовника, транспортування якого за цим договором здійснює газотранспортне підприємство, призначений для Новояворівська ТЕЦ (п. 1.2. договору).

За умовами пунктів 2.1., 2.2. та 2.3. підставою для транспортування газу магістральними трубопроводами є підтвердження номінацій в установленому порядку оператором газотранспортної системи відповідно до Кодексу газотранспортної системи, наявності в замовника місячного обсягу газу, виділеного для забезпечення його споживачів (далі - підтверджені обсяги). Замовник передає газотранспортному підприємству газ в загальному потоці в підтверджених обсягах у пунктах приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи газотранспортного підприємства. При отриманні газу від замовника на пунктах приймання-передачі в магістральні трубопроводи газотранспортне підприємство не набуває права власності на отриманий для транспортування газ.

Відповідно до п. 2.7. договору газотранспортне підприємство забезпечує на виході ГРС подачу зазначеної в договорі кількості газу з підтриманням робочого тиску згідно з технічними характеристиками регулюючого обладнання ГРС за умови:

надходження газу замовника в магістральні трубопроводи газотранспортного підприємства в обсягах, зазначених у пункті 2.1. договору;

дотримання замовником та/або його споживачами, які безпосередньо підключені до магістрального трубопроводу, добової норми відбору газу (або узгодженого з газотранспортним підприємством графіка);

здійснення оплати послуг замовником відповідно до умов договору.

У разі необхідності термінової зміни обсягів відбору газу на ГРС (більше ніж на 50% середньодобового обсягу) замовник зобов`язаний попередити газотранспортне підприємство не пізніше ніж за три доби до зміни обсягів відбору газу.

Згідно п. 2.11. замовник підписанням договору надає згоду газотранспортному підприємству на припинення ним транспортування газу замовника по цьому договору у випадку введення в дію Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), на виконання Закону України "Про ринок природного газу" тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу та точок виходу.

Подальше транспортування газу замовника здійснюється газотранспортним підприємством на договірних засадах на підставі Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497.

Умовами п. 3.1. договору передбачено, що послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг).

У випадку, якщо замовник та/або його споживачі безпосередньо підключені до магістрального трубопроводу газотранспортного підприємства, кількість протранспортованого газотранспортним підприємством газу замовнику та/або його споживачам визначається за даними комерційних вузлів, та приладів обліку газу (далі - вузли обліку), установлених на ГРС.

Якщо замовник та/або його споживачі отримують газ з мережі газорозподільного підприємства, даними для складання актів наданих послуг є дані газорозподільного підприємства про обсяги протранспортованого ним газу замовнику та/або його споживачам.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що газотранспортне підприємство до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою газотранспортного підприємства.

Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути газотранспортному підприємству один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписані уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом відповідні розрахунки за вартість послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються відповідно до даних газотранспортного підприємства (п. 3.3. договору).

Згідно п. 3.4. договору акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків замовника з газотранспортним підприємством.

Відповідно до п. 5.1. договору розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулюванняу у сфері енергетики.

Газотранспортне підприємство зобов`язується розміщувати інформацію про чинні тарифи на своєму офіційному веб-сайті та в засобах масової інформації.

За умовами п. 5.2. тарифи, визначені в пункті 5.1. договору, є обов`язковими для сторін з дати набрання ними чинності. Визначена на їх основі вартість послуги буде застосовуватись сторонами при складанні актів наданих послуг та розрахунках за ці послуги згідно з умовами договору.

Вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг (п. 5.4. договору).

Абзацом 1 п. 5.5. договору передбачено, що оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Положеннями п. 7.1. договору закріплено, що газотранспортне підприємство і замовник у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором несуть відповідальність у межах, передбачених законодавством.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу (п. 7.3. договору).

Відповідно до п. 11.1. цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та:

- в частині транспортування газу розповсюджує свою дію на відносини, що склались між сторонами з ________2018 року та діє до дати, яка настане раніше, а саме: 31 грудня 2018 року або дати введення НКРЕКП в дію тарифів, зазначених в пункті 2.11 договору. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, але не пізніше дата введення НКРЕКП в дію тарифів, зазначених в пункті 2.11 Договору якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов;

- в частині проведення розрахунків, у тому числі за послуги, надані газотранспортним підприємством з ________2018 року, - діє до повного виконання замовником своїх зобов`язань за цим договором.

Подальше транспортування газу замовника здійснюється газотранспортним підприємством на договірних засад на підставі Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2497.

Як про це вказує позивач, на виконання умов договору Акціонерним товариством "Укртрансгаз" були надані відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу у грудні 2018 - березні 2019 на загальну суму 8 907 674, 98 грн.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що відповідач в порушення умов договору не виконав своїх зобов`язань щодо повної оплати позивачу наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами, внаслідок чого у Приватного підприємства "Гарант Енерго М" утворилась заборгованість в розмірі 6 479 795, 86 грн (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Разом з тим, позивачем на суму основного боргу здійснено нарахування пені в розмірі 753 458, 41 грн, 3% річних в розмірі 63 455, 85 грн. та інфляційні втрати в розмірі 137 419, 40 грн.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пункт 5.5. договору № від 26.10.2018 передбачає, що оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватись транспортування газу.

Розмір суми платежу попередньої оплати визначається як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться відповідачем до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів

У платіжних дорученнях відповідач повинен обов`язково вказувати номер договору, дату його підписання та звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата. У випадку, якщо в платіжних дорученнях відповідача не зазначено номер договору, дата його підписання, звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата, позивач зараховує кошти, що надійшли від відповідача, у першу чергу як погашення заборгованості за надані послуги з транспортування газу, що виникла перша за часом у попередніх періодах.

При тому, суд зазначає, що п. 7.1. та 7.3. Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2497 передбачено, що вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Положеннями 8.1. Типового договору вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

За умовами п. 8.2. Типового договору вартість договірної потужності замовника, крім замовника послуг транспортування, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, на період газового місяця (P) визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця (за визначеною в даному договорі формулою).

Послуги доступу до потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи на період газового місяця, кварталу та/або року надаються на умовах 100 % попередньої оплати (крім замовника послуг транспортування, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи) у розмірі вартості замовленої потужності на період газового місяця за п`ять робочих днів до початку газового місяця, у якому буде забезпечуватись доступ до потужностей.

Для послуг доступу до потужності на період однієї газової доби Замовник зобов`язаний здійснити 100 % попередню оплату (крім замовника послуг транспортування, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, або оператора газорозподільної системи) у розмірі не менше від вартості послуги доступу до потужності на період газової доби, яка планується для використання згідно з номінацією. При цьому така оплата має бути отримана оператором газотранспортної системи на його рахунок не пізніше ніж за три години до кінцевого строку подання номінації.

Замовник сплачує оператору вартість замовленої потужності, як зазначено в цьому розділі, незалежно від того, чи була повністю використана замовлена потужність.

У платіжних дорученнях замовник повинен обов`язково вказувати номер договору, дату його підписання та звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата. У разі якщо у платіжних дорученнях замовника не зазначено номер договору, дату його підписання, звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата, оператор зараховує кошти, що надійшли від замовника, у першу чергу як погашення заборгованості за надані послуги з транспортування газу, що виникла в попередніх періодах.

Відповідно до п. 11.1., 11.2 та 11.3. Типового договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг.

Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.

Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

Як про це вказує позивач та що у свою чергу підтверджується наявним в матеріалах справи доказами, Акціонерним товариством "Укртрансгаз" надано Приватному підприємству "Гарант Енерго М" послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу у грудні 2018 - березні 2019 на загальну суму 8 907 674,98 грн, згідно актів наданих послуг: у грудні 2018 року на загальну суму 2 117 906,90 грн. відповідно до акту наданих послуг від 31.12.2018, у січні 2019 року на загальну суму 3 129 828,10 грн відповідно до акту наданих послуг від 31.01.2019, у лютому 2019 року на загальну суму 2 145 545,08 грн відповідно до акту наданих послуг від 28.02.2019, у березні 2019 року на загальну суму 1 514 394,90 грн відповідно до акту наданих послуг від 31.03.2019.

Крім цього, позивач надав відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу у квітні 2019 року на загальну суму 306 668,93 грн, що також підтверджується актом наданих послуг від 30.04.2019.

Таким чином, позивач надав відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу у грудні 2018 року - квітні 2019 року на загальну суму 9 214 343, 91 грн.

Суд наголошує, що вказані акти були підписані сторонами та скріплені печатками підприємств без будь яких зауважень.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України закріплено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, позивач вказує, що відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за договором, а саме: платіжним дорученням № 29 від 11.01.2019 на суму 600 000, 00 грн, платіжним дорученням № 74 від 31.01.2019 на суму 200 000, 00 грн, платіжним дорученням № 3 від 02.04.2019 на суму 1 991 209, 29 грн для погашення заборгованості за листопад 2018 року в розмірі 129 425, 94 грн, а також для погашення заборгованості за грудень 2018 року в розмірі 1 861 783, 35 грн, платіжним дорученням № 6 від 16.05.2019 на суму 9 890, 79 для погашення заборгованості за грудень 2018, платіжним дорученням № 8 від 31.05.2019 здійснив часткову оплату в розмірі 862 873, 91 грн для погашення заборгованості за грудень 2018 в розмірі 246 232, 76 грн, а також для погашення заборгованості за січень 2019 в розмірі 616 641, 15 грн.

При цьому, позивач зазначає, що при надходженні коштів від відповідача, вони зараховувались в оплату заборгованості за попередні період, а саме за листопад 2018 року - грудень 2018 року.

Таким чином, як про це вказує позивач, що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не було спростовано відповідачем, з урахуванням часткової оплати за договором, непогашена сума боргу становить 6 479 795, 86 грн.

При цьому, суд звертає увагу на тому, що доказів щоб слідували про протилежне станом на момент вирішення спору в матеріалах справи не міститься. Доводів позивача щодо наявної заборгованості за надання послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами за наявності підписаних сторонами та скріплених печатками актів приймання-передачі природного газу, відповідачем спростовано не було.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника щодо виконання взятого на себе зобов`язання, а кредитора - щодо прийняти ним особисто виконання такого зобов`язання.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, враховуючи вищевикладене, оскільки, відповідач не надав суду жодних доказів здійснення виконання ним договірних зобов`язань, а саме, доказів повної оплати наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами за січень 2019 - квітень 2019, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № від 26.10.2018 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому, вимога позивача про стягнення заборгованості в розмірі 6 479 795, 86 грн. підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення пені в розмірі 753 458, 41 грн за період з 01.01.2019 по 06.06.2019, то суд зазначає наступне.

Положеннями п. 7.3. договору № від 26.10.2018 передбачено, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу.

Разом з тим, п. 13.1. Типового договору врегульовано, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 13.5. Типового договору).

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Отже, судом встановлено, що відповідачем було порушено умови договору щодо строків оплати за надані послуги з розподілу електричної енергії.

Відтак, здійснивши перевірку розрахунку пені (доданого позивачем до заяви про зменшення розміру позовних вимог) за період з 01.01.2019 по 06.06.2019 в сумі 753 458, 41 грн, суд вважає дані розрахунки обґрунтованими, такими, що не суперечить положенням договору та відповідно виконані позивачем вірно. У зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 753 458, 41 грн підлягає задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення 3% річних в розмірі 63 455, 85 грн за період з 01.01.2019 по 06.06.2019 та інфляційних втрат в розмірі 137 419, 40 грн за період з 01.01.2019 по 31.05.2019, то суд зазначає слідуюче.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідний висновок Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладено в постанові від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, суд, здійснивши перевірку заявленої до стягнення суми інфляційних нарахувань, встановив, що розрахунок суми інфляційних втрат виконаний позивачем вірно.

Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача 137 419, 40 грн інфляційних нарахувань є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, здійснивши перевірку заявленої до стягнення суми 3% річних в загальному розмірі 63 455, 85 грн, виходячи з встановленого періоду, в який відповідач є таким, що прострочив, та з урахуванням визначених позивачем у розрахунках періодів нарахування, суд дійшов висновку, що сума 3% річних, розрахована позивачем, не суперечать нормам чинного законодавства та умовам договору, а тому також підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства "Укртрансгаз" - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Гарант Енерго М" (04107, м. Київ, Багговутівська, будинок 17-21; ідентифікаційний код: 34795648) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код: 30019801) заборгованість за надані послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного за договором № в розмірі 6 479 795 (шість мільйонів чотириста сімдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн 89 коп., пеню в розмірі 753 458 (сімсот п`ятдесят три тисячі чотириста п`ятдесят вісім) грн 41 коп., 3% річних в розмірі 63 455 (шістдесят три тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн 85 коп., інфляційні втрати в розмірі 137 419 (сто тридцять сім тисяч чотириста дев`ятнадцять) грн. 40 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 111 511 (сто одинадцять тисяч п`ятсот одинадцять) грн 94 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 23.09.2019

Суддя Д. О. Баранов