РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Харків Справа № 913/392/19

Провадження №14/913/392/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Рвачова О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут», м.Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача Біловодського професійного аграрного ліцею Луганської області, смт.Біловодськ Біловодського району Луганської області

про стягнення 130116 грн. 16 коп.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» (далі позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Біловодського професійного аграрного ліцею Луганської області (далі - відповідач) про стягнення боргу за постачання природного газу у лютому 2019 року в розмірі 130116 грн. 16 коп.

На обґрунтування заявленої вимоги позивач посилається на те, що на звернення відповідача у лютому 2019 року передав відповідачу природний газ на суму 130116 грн. 16 коп. без укладання договору на час проведення останнім тендерної процедури щодо закупівлі природного газу на 2019 рік для укладення нового договору. Проте, по результатам тендерної процедури на постачання природного газу Біловодському професійному аграрному ліцею Луганської області виграв інший постачальник, а борг відповідачем не сплачено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 26.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №913/392/19. Клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін судом задоволено частково. Суд ухвалив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Вказаною ухвалою суд повідомив учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 27.08.2019 о 15 год. 00 хв.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.08.2019 розгляд справи відкладено на 23.09.2019 об 11 год. 00 хв.

Позивач правом на участь в судовому засіданні 23.09.2019 свого повноважного представника не скористався. Проте, за допомогою модулю підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, 22.08.2019 надіслав клопотання №264 від 21.08.2019, в якому зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача.

Відповідач в судове засідання 23.09.2019 не прибув, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав.

Відповідно до ч. 9. ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» (далі Постачальник) та Біловодським професійним аграрним ліцеєм Луганської області (далі Споживач) було укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів) №2018/Б-МРК/11 (далі Договір) за умовами якого Постачальник зобов`язався передати Споживачу у 2018 році товар природний газ, в обсягах, строках, порядку та на умовах, передбачених цим Договором, а Споживач зобов`язався прийняти та оплатити його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, що визначені цим Договором (п. 1.1. Договору).

Згідно з п. 11.1. Договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання та, відповідно до ч. 3 статті 631 Цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами в частині постачання природного газу по 31 грудня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

18.01.2019 сторони, керуючись Законом України «Про ринок природного газу» №329-VIII від 09.04.2015, ч. 5 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», чинним господарським та цивільним законодавством, уклали Додаткову угоду № 6 до договору постачання природного газу №2018/Б-МРК/11 від 05.03.2018, якою продовжили строк дії договору на період достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2019 року до 31.01.2019 року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, зазначеної в договорі, укладеному в 2018 році (п. 2 Додаткової угоди).

Як зазначає позивач, за об`єм спожитого у січні 2019 року природного газу, визначений у Додатковій угоді № 6 від 18.01.2019, відповідач розрахувався в повному обсязі.

Листом від 29.01.2019 № 83 відповідач просив позивача продовжити постачання природного газу на термін достатній для здійснення процедури щодо закупівлі природного газу для потреб Біловодського професійного аграрного ліцею Луганської області, згідно із Законом України «Про публічні закупівлі», та гарантував оплату за природний газ за цінами, що будуть діяти на період постачання природного газу.

Позивач у відповідь на вказаний лист відповідача повідомив, що враховуючи соціальний статус відповідача, погоджується здійснювати постачання природного газу на термін, необхідний для укладання Договору в рамках Закону України «Про державні закупівлі» (лист № 31 від 29.01.2019).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно домовленостей, Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» передало Біловодському професійному аграрному ліцею Луганської області в лютому 2019 року природний газ в обсязі 8,375 тис. куб. м за ціною 12946 грн. 88 коп. за 1000 куб. м на суму 130116,16 коп., у тому числі: ПДВ 21686 грн. 03 коп.

У відповідності до п. 12 розділу ІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 (далі Правила), за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Взаємовідносини між постачальником і Оператором ГТС щодо обміну інформацією про фактичні обсяги споживання природного газу споживачем регулюються Кодексом газотранспортної системи та окремим договором транспортування природного газу, укладеним між постачальником та Оператором ГТС.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС (п. 2 розділу І Правил).

Отже, з наведеного вбачається, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу, підписані уповноваженим представником постачальника, а споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу повинен повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

В даному випадку, уповноваженими представниками споживача - Біловодського професійного аграрного ліцею Луганської області та Оператора ГРМ Марківського МУЄГГ філії ПАТ «Луганськгаз» складено, підписано та скріплено печатками Технічний акт про фактичне споживання природного газу за договором розподілу природного газу від 28.02.2019, в якому зазначено, що Оператор ГРМ надав послуги з розподілу та здійснив облік природного газу, а споживач прийняв та використав у лютому 2019 року природний газ в обсязі 8375 куб. м.

Позивач на адресу відповідача надіслав акт приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу для потреб побутових споживачів № 1988 від 28.02.2019 та рахунок на оплату № 3547 від 28.02.2019 на суму 130116 грн. 16 коп. (Лист № 191 від 27.06.2019).

Втім, акт приймання-передачі не підписано уповноваженим представником споживача, мотивованої відмови від підписання акту споживачем не надано.

Оскільки відповідачем, в добровільному порядку заборгованість за поставлений природний газ здійснена не була, позивач звернувся до суду із даним позовом, за яким просить суд стягнути з відповідача суму боргу за постачання природного газу у розмірі 130116 грн. 16 коп.

Згідно приписів ст. 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 ГК України.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Поряд з цим, відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно з положеннями ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Стаття 181 ГК України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, у ч. 1 цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами; допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Враховуючи викладене, між позивачем та відповідачем було укладено договір у спрощений спосіб, шляхом обміну листами та виникнення зобов`язання з оплати природного газу у відповідачу.

За своєю правовою природою правочин, який укладено сторонами, є договором поставки.

Згідно з приписами ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Загальні положення про купівлю-продаж визначені главою 54 ЦК України.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису ч. 1 ст. 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань».

Оскільки між сторонами у справі не було укладено договору та не визначено чітко строку оплати спожитого природного газу, позивач обґрунтовано звернувся до відповідача з листом № 191 від 27.06.2019, який є вимогою про сплату боргу у відповідності до ст. 530 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наявність заборгованості в 130116 грн. 16 коп. підтверджена матеріалами справи. Зокрема, обсяг спожитого відповідачем природного газу у лютому 2019 році на суму 130116 грн. 16 коп. підтверджується Технічним актом про фактичне споживання природного газу від 28.02.2019, підписаний споживачем - Біловодським професійним аграрним ліцеєм Луганської області та оператором ГРМ Марківським МУЕГГ філії ПАТ «Луганськгаз».

Відповідач доводів позивача не спростував, доказів оплати заборгованості за поставлений природний газ суду не надав.

З огляду на викладене, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1951 грн. 74 коп.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» до Біловодського професійного аграрного ліцею Луганської області про стягнення 130116 грн. 16 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Біловодського професійного аграрного ліцею Луганської області (ідентифікаційний код 02541071, місцезнаходження: 92800, Луганська область, Біловодський район, смт. Біловодськ, вул. Аграрна, будинок 36) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганськгаз Збут» (ідентифікаційний код 40268230, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, будинок 87, кімната 307) борг в сумі 130116 грн. 16 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 1951 грн. 74 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 25 вересня 2019 року.

Суддя Є.А. Лісовицький