РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/784/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В.,

секретар судового засідання Конашенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватної виробничо-комерційної фірми "В. С. К."

до відповідача: Ямницької сільської ради Об`єднаної територіальної громади,

про стягнення заборгованості у розмірі 44 280 грн,

за участю:

представника позивача Ткачишин С.М.,

представника відповідача Качан О.М.,

ухвалив таке рішення.

1. Предмет позову.

1.1 Приватна виробничо-комерційна фірма "В. С. К." заявила позов до Ямницької сільської ради Об`єднаної територіальної громади про стягнення заборгованості у розмірі 44 280 грн.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1 Відповідно до ухвали про відкриття провадження у справі від 14.08.2019 суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

2.2 В судовому у засіданні 12.09.2019 відповідно до ст. 91 ГПК України суд оглянув оригінал акта про надання послуг від 17.10.2017 № 2132 і встановив відповідність наданої позивачем копії цього документа оригіналу.

3. Зміст позовних вимог та заперечень на позов, пояснення учасників справи.

3.1 Позовна заява від 11.07.2019 (вх. №14844/19 від 29.07.2019).

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та Павлівською сільською радою було укладено договір, предметом якого було надання послуг екскаватора для перевезення сипучих будівельних матеріалів. На виконання вказаного договору сторони склали акт надання послуг від 17.10.2017 № 2132. Павлівська сільська рада вказані послуги не оплатила. Вважає, що факт укладення договору і надання послуг підтверджується зазначеним актом. Посилається на те, що Ямницька сільська рада Об`єднаної територіальної громади є правонаступником Павлівської сільської ради, а тому саме з неї просить стягнути заявлену заборгованість. Свою позицію обґрунтовує приписами ст. 67, 179, 181, 193, 203, 222 ГК України, ст. 205, 207, 530, 610 ЦК України.

3.2 Відзив на позов від 30.08.2019 №1131 (вх. №14882/19 від 02.09.2019).

Позов не визнає. Вказує, що між Ямницькою сільською радою ОТГ та ПВКФ «В.С.К.» станом на 01.08.2019 жодних договорів не укладалось. У передавальному акті, а саме у додатку 5 щодо Павлівської сільської ради, відображено відсутність дебіторської та кредиторської заборгованості. Зазначає, що позивач надав відповідачу договір оренди автотранспорту та механізмів від 17.10.2017, в той час як в акті наданих послуг № 2132 від 17.10.2017 вказано договір на перевезення будівельних матеріалів. Тому ставить під сумнів підстави оформлення цього акта.

3.3 В судовому засіданні 12.09.2019 представники сторін дали аналогічні пояснення. Представник позивача зазначила, що договір оренди автотранспорту та механізмів від 17.10.2017 не стосується вирішення даного спору і що цей договір не був підставою складення акта. Представник відповідача вказала на відсутність доказів фіктивності (підробки) акта № 2132 від 17.10.2017.

4. Обставини справи, оцінка доказів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1 Ямницька сільська рада Об`єднаної територіальної громади є правонаступником Павлівської сільської ради, що відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України визнано сторонами.

4.2 Згідно з актом наданих послуг № 2132 від 17.10.2017 ПВКФ "В. С. К." надала Павлівській сільській раді послуги екскаватора, кількість 82 год, загальна вартість 44 280, 00 грн, в тому числі ПДВ 7 380, 00 грн. Підставою складення цього акта вказано договір перевезення будівельних матеріалів. Від імені Павлівської сільської ради акт підписано та затверджено керівником, підпис якого засвідчено круглою печаткою Павлівської сільської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України відповідач не надав доказів фіктивності (підробки) акта № 2132 від 17.10.2017.

Представлений відповідачем договір оренди автотранспорту та механізмів від 17.10.2017 не стосується предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України), оскільки цей договір не вказаний як підстава складення акта № 2132 від 17.10.2017.

4.3 Позивач направив відповідачу вимогу про сплату боргу від 27.06.2019 №27/06-01 (поштове відправлення 797).

4.4 Павлівська сільська рада та відповідач, як її правонаступник, зазначені послуги не оплатили.

Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність у передавальному акті, у додатку 5 щодо Павлівської сільської ради, дебіторської та кредиторської заборгованості, оскільки дана обставина не підтверджує як факт фіктивності акта № 2132 від 17.10.2017, так і факт оплати послуг. За приписами ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1 Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору. Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

За приписами ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 208 ЦК України до правочинів, які належить вчиняти у письмовій формі, належать правочини між юридичними особами. Проте недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків (ч. 1 ст. 218 ЦК України).

Тому акт наданих послуг № 2132 від 17.10.2017 свідчить про укладення між сторонами договору про надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

5.2 Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У ч. 2 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач договірні зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконав.

6. Висновки суду.

6.1 Позов ПВКФ "В. С. К." до Ямницької сільської ради ОТГ про стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 44 280 грн належить до задоволення.

7. Судові витрати.

7.1 Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2 При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 007,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 01.07.2019 № 457. Проте відповідно до ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання позовної заяви майнового характеру належить до сплати 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому витрати по судовому збору у даній справі становлять 1 921, 00 грн.

7.3 До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Позивач заявив до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000, 00 грн, які підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 27.06.2019, квитанцією до прибуткового касового ордера №13 від 29.07.2019, актом наданих послуг №1 від 04.07.2019. В акті наданих послуг №1 від 04.07.2019 відображено: 1) ознайомлення з документами та усна консультація 500 грн, 2) обрання тактики захисту, визначення доказів, які необхідно подати 1 000 грн, 3) підготовка та складення вимоги про сплату боргу 500 грн, 4) підготовка та складення позовної заяви 4 000 грн.

Суд вважає, що послуги, зазначені в п. 1-3 акта охоплюються визначенням послуги, вказаної в п. 4. А тому суд вважає обґрунтованими та підтвердженими витрати на професійну правничу допомогу на суму 4 000 грн.

7.4 Відповідно до п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, судовий збір в сумі 1 921, 00 грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 4 000 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 86, 129, 145, 233, 236-238, 240, 241, 256, п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов Приватної виробничо-комерційної фірми "В. С. К." до Ямницької сільської ради Об`єднаної територіальної громади про стягнення заборгованості у розмірі 44 280 грн.

Стягнути з Ямницької сільської ради Об`єднаної територіальної громади (вул. Галицька, 36, с. Ямниця, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77422, ідентифікаційний код 04356461) на користь Приватної виробничо-комерційної фірми "В. С. К." (вул. Хриплинська, 5а, м. Івано-Франківськ, 76002, ідентифікаційний код 20546451) заборгованість у розмірі 44 280 (сорок чотири тисячі двісті вісімдесят) грн, а також 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн судового збору та 4 000 (чотири тисячі) грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16.09.2019.

Суддя О. В. Малєєва