УХВАЛА

м. Київ

23.09.2019Справа № 910/13017/19

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши матеріали

позовної заяви Приватного підприємства «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач) про витребування у відповідача з чужого незаконного володіння та користування рухоме майно, належне на праві власності позивачу, а саме: пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 22946, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 22987, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 23001, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 23027, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 23050, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 22979, пас вагон СВ мод 61-4174.03 № 048 05875, пас вагон СВ мод 61-4174.03 № 048 05883, машина для планування баласту USP-200WS № 861, машина для відправки колії зі стабілізатором баласту 09-32 CSMxDYN № 3332 , вагон-колієвимірювач КВЛ-П2.1 № 089, вагон-дефектоскоп ВД-1МТ5К № 46, планувальник баласту СПЗ-5/UA № 005, склад для забруднювачів С3-160-4 № 52, склад для забруднювачів СЗ-240-6 № 53, тепловоз ТЭМ-18 № 234, укладальний кран УК-25/9-18 № 793, платформа моторна ПМ-2Д № 004, платформа моторна ПМ-2Д № 011, мотовоз СПТ-6 № 335, обладнання цифрових систем комунікації, обладнання другого рівня транспортної системи SDH-2 комплекти рівня STM-4, обладнання другого рівня транспортної системи SDH-2, автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_5 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_6 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_7 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_8 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_9 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_10 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_11 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_12 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_13 , цифрові електронні станції з вузлом автоматичної комутації, склад для забруднювачів СЗ-240-6 № 58, сповільнювачі 414, 465, 445, щебеноочисні машини RМ-80 UHR № 08, електровоз магістрального типу ДЕ-1 № 36, електровоз магістрального типу ДЕ-1 № 38, електровоз магістрального типу ДЕ-1 № 40, автомотриса 1АДМ-1,3 № 1411, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48708, 48702, 48710, 48696, 48886, 48878, 48798, 48805, 48879, 48811, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48796, 48808, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48694, 48695, 48689, 48704, 48692, 48690, 48701, 48703, 48706, 48705, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48877, 48863, 48885, 48876, 48803, 48793, 48804, 48795, 48814, 48865, виправочно підбивно-рихтовочна машина ВПР-02М № 27.

Частиною 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави, за яких суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, перелік яких має вичерпний характер та не підлягає поширеному тлумаченню.

Так, пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо, зокрема, порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, у зазначеній нормі процесуального права визначено право позивача об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який є одночасно способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Отже, дозволяється об`єднувати вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. Отже, можна об`єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами. Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві не лише вимоги до одного відповідача, а й вимоги до кількох відповідачів за умови, що ці вимоги пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

В даному випадку, позивачем заявлені вимоги про витребування з чужого незаконного володіння відповідача 53 об`єктів рухомого майна.

При цьому, позивач зазначає, що між ним та ДП «Донецька залізниця» було укладено 13 договорів фінансового лізингу, а саме:

- договір фінансового лізингу № 16-ФЛ Д/П-071365/НЮ від 19.06.2007;

- договір фінансового лізингу № 35-ФЛ Д/П-071371/НЮ від 19.06.2007;

- договір фінансового лізингу № 102-ФЛ Д/Е-071733/НЮ від 21.08.2007;

- договір фінансового лізингу № 103-ФЛ Д/Е-071732/НЮ від 21.08.2007;

- договір фінансового лізингу № 215-ФЛ Д/П-071746/НЮ від 21.08.2007;

- договір фінансового лізингу № 216-ФЛ Д/П-071745/НЮ від 21.08.2007;

- договір фінансового лізингу № 217-ФЛ Д/Ш-071719/НЮ від 20.08.2007;

- договір фінансового лізингу № 225-ФЛ Д/Ш-071835/НЮ від 14.09.2007;

- договір фінансового лізингу № 251-ФЛ/Д/Ш-071867/НЮ від 25.09.2007;

- договір фінансового лізингу № 254-ФЛ Д/П-072069/НЮ від 15.11.2007;

- договір фінансового лізингу № 265-ФЛ/Д/Ш-072335/НЮ від 25.12.2007;

- договір фінансового лізингу № Д/П-072307/НЮ від 20.12.2007.

За умовами вищевказаних договорів лізингу позивач як власник передав ДП «Донецька залізниця» у фінансовий лізинг наступне нерухоме майно: машину для планування баласту USP-200WS № 861, машину для відправки колії зі стабілізатором баласту № 3332, укладальний кран УК-25/9-18 № 793, платформа моторна ПМ-2Д № 4, платформа моторна ПМ-2Д № 11, мотовоз МПТ-6 № 334 , мотовоз СПТ-6 № 335, обладнання цифрових систем комунікації, обладнання другого рівня транспортної системи SDH-2, автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_15 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_16 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_4 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_17 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_5 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_6 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_18 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_19 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_20 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_21 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_22 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_23 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_24 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_7 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_25 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_26 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_8 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_9 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_27 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_10 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_11 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_28 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_12 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_29 , автомобіль ЗИЛ-5301 МЕ реєстраційний номер НОМЕР_13 , цифрові телефонні станції з вузлом автоматичної комутації, електровоз магістрального типу ДЕ-1 № 36, електровоз магістрального типу ДЕ-1 № 38, електровоз магістрального типу ДЕ-1 № 40, автомотриса 1АДМ-1,3 № 1410, автомотриса 1АДМ-1,3 № 1411, автомотриса 1АДМ-1,3 № 1412, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 № 48813, 48809, 48952, 48962, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48959, 48960, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48693, 48794, 48797, 48802, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48708, 48702, 48710, 48696, 48798, 48805, 48886, 48878, 48879, 48811, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48796, 48808, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48692, 48695, 48689, 48694, 48704, 48690, 48701, 48703, 48705, 48706, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48865, 48793, 48795, 48814, 48954, 48957, 48961, 48971, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48803, 48804, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48863, 48876, 48877, 48885, вимикач 3,3 кВ типу ВАБ-49 48884, 48875, 48956, 48958, виправочно підбивно-рихтовочна машина ВПР-02М № 27.

Крім того, між позивачем та ПАТ «Лізингова компанія «Укртранслізинг» було укладено 11 договорів фінансового лізингу, а саме:

- договір фінансового лізингу № 139-ФЛ від 09.08.2007;

- договір фінансового лізингу № 141-ФЛ від 09.08.2007;

- договір фінансового лізингу № 142-ФЛ від 09.08.2007;

- договір фінансового лізингу № 145-ФЛ від 09.08.2007;

- договір фінансового лізингу № 146-ФЛ від 09.08.2007;

- договір фінансового лізингу № 148-ФЛ від 09.08.2007;

- договір фінансового лізингу № 28-ФЛ від 14.06.2007;

- договір фінансового лізингу № 36-ФЛ від 14.06.2007;

- договір фінансового лізингу № 39-ФЛ від 14.06.2007;

- договір фінансового лізингу № 99-ФЛ від 14.06.2007;

- договір фінансового лізингу № 138-ФЛ від 09.08.2007;

На виконання умов вищезазначених договорів позивачем передав ПАТ «Лізингова компанія «Укртранслізинг» у фінансовий лізинг наступне рухоме майно: вагон-колієвимірювач КВЛ-П2.1 № 089, вагон-дефектокоп ВД-1МТ5К № 46, планувальник баласту СПЗ-5/UA № 005, склад для забруднювачів С3-160-4 № 52, склад для забруднювачів СЗ-240-6 № 53, тепловоз ТЭМ-18 № 234, склад для забруднювачів СЗ-240-6 № 58, сповільнювачі № 325, 466, 450, 474, 471, 472, сповільнювачі 414, 465, 445, сповільнювачі 380, 381, 383, 385, 401, 396, 397, 477, 467, 468, 469, 470, 473, 475, щебеноочисні машини RМ-80 UHR № 08, пас вагон купе мод 61-4186.3 № 048 16401, пас вагон купе мод 61-4186.03 № 048 16419, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 22920, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 22938, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 22946, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 22953, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 22961, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 22979, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 22987, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 22995, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 23001, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 23019, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 23027, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 23035, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 23043, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 23050, пас вагон плацкарт мод 61-4194.07 № 048 23068, пас вагон СВ мод 61-4174.03 № 048 05875, пас вагон СВ мод 61-4174.03 № 048 05883, пас вагон мод 61-4174.03 № 048 05891, пас вагон СВ мод 61-4174.03 № 048 05917, пас вагон СВ мод 61-4174.03 № 048 05925.

В свою чергу, ПАТ «Лізингова компанія «Укртранслізинг» передало вищезазначене рухоме майно в сублізинг ДП «Донецька залізниця» на підставі наступних договорів сублізингу, а саме:

- договір фінансового сублізингу № Д/П-071742/НЮ від 21.08.2007;

- договір фінансового сублізингу № Д/П-071744/НЮ від 21.08.2007;

- договір фінансового сублізингу № Д/П-071737/НЮ від 21.08.2007;

- договір фінансового сублізингу № Д/П-071738/НЮ від 21.08.2007;

- договір фінансового сублізингу № Д/П-071740/НЮ від 21.08.2007;

- договір фінансового сублізингу № Д/Т-071759/НЮ від 29.08.2007;

- договір фінансового сублізингу № 38-Д/П-071369/НЮ від 19.06.2007;

- договір фінансового сублізингу № 37/Д/Ш-071374 НЮ від 18.06.2007;

- договір фінансового сублізингу № 40-Д/П-071370/НЮ від 19.06.2007;

- договір фінансового сублізингу № 85-Д/Л-071413/НЮ від 25.06.2007;

- договір фінансового сублізингу № Д/П-071740/НЮ від 21.08.2007;

- договір фінансового сублізингу № Д/П-071744/НЮ від 21.08.2007;

- договір фінансового сублізингу № Д38-Д/П-071369/НЮ від 19.06.2007;

- договір фінансового сублізингу № Д/П-071741/НЮ від 21.08.2007.

Таким чином позивач стверджує, що виходячи із вищевказаних договорів лізингу/сублізингу, кінцевим лізингоодержувачем, якому передано рухоме майно, є ДП «Донецька залізниця», а власником цього майна є позивач.

Оскільки станом на 20.09.2019 року строк лізингу закінчився, а ДП «Донецька залізниця» в порушення умов договорів лізингу/сублізингу не забезпечило повернення предметів лізингу позивачу, позивач звернувся до суду з даним позовом на підставі статті 387 Цивільного кодексу України про витребування переданого за договорами лізингу рухомого майна у Акціонерного товариства «Українська залізниця», як правонаступника ДП «Донецька залізниця».

Згідно зі статтею 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як на тому наголосив Верховний Суд у постанові від 27.08.2019 у справі № 925/366/18 віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна або особи, яка має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу правомочностей.

Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Предмет доказування у таких справах становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-от: факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Отже, за поданою позивачем позовною заявою суд, окрім іншого, з метою встановлення наявності чи відсутності у відповідача правових підстав володіння спірним рухомим майном, має дослідити та надати правову оцінку 13 договорам фінансового лізингу, укладених між позивачем та ДП «Донецька залізниця», 11 договорам фінансового лізингу, укладених між позивачем та ПАТ «Лізингова компанія «Укртранслізинг», а також 14 договорам фінансового сублізингу, укладених між ПАТ «Лізингова компанія «Укртранслізинг» та ДП «Донецька залізниця», в тому числі строк лізингу, чи були підстави для переходу права власності на рухоме майно від лізингодавця до лізингоодержувача тощо.

Положеннями статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону (частини 2 та 3 статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до статті 5 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що сублізинг - це вид піднайму предмета лізингу, у відповідності з яким лізингоодержувач за договором лізингу передає третім особам (лізингоодержувачам за договором сублізингу) у користування за плату на погоджений строк відповідно до умов договору сублізингу предмет лізингу, отриманий раніше від лізингодавця за договором лізингу. У разі передачі предмета лізингу в сублізинг право вимоги до продавця (постачальника) переходить до лізингоодержувача за договором сублізингу. У разі передачі предмета лізингу в сублізинг обов`язковою умовою договору сублізингу є згода лізингодавця за договором лізингу, що надається в письмовій формі.

Отже, кожна передача спірного рухомого майна у лізинг є самостійним правовідношенням, яке відбулось на різних, не пов`язаних між собою, правових підставах.

Таким чином, передача спірного рухомого майна з володіння позивача відбулась за вищевказаними договорами фінансового лізингу/сублізингу, кожен з яких є окремим самостійним правочином, стан виконання яких засвідчується окремими (не спільними документами), складеними в рамках кожного з цих договорів. Отже, заявлені позовні вимоги не об`єднані поданими доказами.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про витребування рухомого майна, переданого за окремими правочинами, не є такими, що пов`язані одна з одною ані підставами виникнення, ані поданими доказами в їх обґрунтування, що виключає можливість застосування положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України щодо об`єднання даних позовних вимог в одній позовній заяві.

Одночасно суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки, оскільки перешкоджатиме з`ясуванню взаємних прав і обов`язків сторін та суттєво ускладнить вирішення спору через те, що у даному випадку під час розгляду справи суд повинен буде надати оцінку умовам кожного з укладених договорів та правової природи кожного з них, а також встановити обставини щодо виконання/невиконання сторонами умов вказаних договорів, мети та обставин укладення договорів, дотримання їх умов сторонами, а також правомірність заявлених до стягнення вимог про витребування рухомого майна, переданого за окремими договорами фінансового лізингу. Об`єднання позовних вимог у даному позові свідчить про те, що по кожному з договорів та по кожному окремому факту щодо неповернення рухомого майна, суду необхідно проводити окрему процесуальну процедуру з визначенням та дослідженням різного кола доказів, пов`язаних зі встановленням обставин, на які посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, що також суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи.

Відтак, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для повернення позовної заяви та доданих до неї документів заявнику на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтею 173, пунктом 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства «ТІ ЕР ЕС ЛІЗИНГ» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про витребування майна з чужого незаконного володіння повернути заявнику.

2. Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Додаток на адресу заявника: позовна заява з доданими до неї документами, в тому числі оригінал платіжного доручення про сплату судового збору № 294 від 19.09.2019.

Суддя В.С. Ломака