ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1462/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Вечірка І.О., Чус О.В.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 (суддя Мілєва І.В.) у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо", м.Дніпро

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №3", м.Дніпро

про стягнення 249 129,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 у даній справі заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод № 3" про розстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2019 в частині стягнення суми заборгованості в розмірі 225 813,63 грн. задоволено частково. Розстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2019 у справі № 904/1462/19 в частині стягнення суми заборгованості в розмірі 225 813,63 грн.на 3 (три) місяці зі сплатою: до 20.08.2019 - 75 271,21 грн. до 20.09.2019 - 75 271,21 грн. до 20.10.2019 - 75 271,21 грн.

Зазначена ухвала обґрунтована посиланням на наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача та розстрочення виконання рішення господарського суду на три місяці.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із згаданою ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Тріо" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу господарського суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №3" про розстрочення виконання рішення.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Скаржник зазначає, що наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для відстрочення виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Більш того, представником відповідача в якості одного з найголовніших аргументів, яким він обґрунтував свої вимоги про розстрочення виконання рішення суду, було наведено необхідність розрахуватися з постачальниками сировини (тобто грошові кошти є, тільки використати відповідач хоче не для розрахунку з позивачем, який є також постачальником відповідача, а з іншими постачальниками). Відповідачем жодним чином не доведено на підставі належних та допустимих доказів наявність тяжкого фінансового стану.

Позивач звертає увагу, що відповідач на протязі дуже тривалого часу - більше 8 місяців не виконує зобов`язання з оплати поставленого йому позивачем товару, проте не припиняє своєї господарської діяльності, не оголошує про банкрутство, виконує інші фінансові зобов`язання.

Апелянт вважає подану відповідачем заяву про розстрочення виконання рішення суду лише способом затягнути його виконання.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод №3» просить залишити ухвалу господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач зазначає, що обставини, які змусили його просити розстрочку є соціально значимими та винятковими, оскільки в даний час у боржника існує нагальна необхідність спрямування наявних коштів на здійснення поточних розрахунків за обов`язковими платежами (податки та збори), заробітну плату, оплату сировини для господарської діяльності товариства, з подальшою можливістю розрахуватися перед стягувачем у повному обсязі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод № 3» частково здійснило оплату заборгованості товариству з обмеженою відповідальністю «Тріо» на загальну суму 33 000,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Постановою державного виконавця Чечелівського ВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Козлинської О.М. по виконавчому провадженню №59408306 від 15.08.2019 на усі кошти, що містяться на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №3" (боржника) був накладений арешт. Станом на сьогоднішній день Постановою державного виконавця Чечелівського ВДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області Козлинської О.М. по виконавчому провадженню №59408306 від 15.08.2019 на усі кошти, що містяться на рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №3" (боржника) був накладений арешт. Станом на сьогоднішній день арешт досі не знятий, тому відповідач жодним чином не може провадити господарську діяльність та виконувати будь-які фінансові зобов`язання, а не лише виключно перед позивачем, яке це зазначено в апеляційній скарзі.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2019 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів у складі головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Вечірко І.О., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019, справу призначено до розгляду на 24.09.2019.

24.09.2019 у судове засідання з`явилися представники сторін, які надали відповідні пояснення по справі.

24.04.2019 представником скаржника подано доповнення до апеляційної скарги, до якого додані додаткові докази, зокрема: лист начальника Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 1765 від 23.09.2019; заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню №19/08-28-05 від 28.08.2019.

Частиною п`ятою ст.269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів не приймає надані позивачем додаткові докази до уваги, як такі, що не існували на час прийняття оскаржуваної ухвали, а тому, відповідно, не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

24.09.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріо" звернулося до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод № 3" про стягнення 249 129,78 грн., з яких: 222 636,00 грн. - основний борг, 20 528,96 грн. - пеня, 1 710,75 грн. - 3% річних, 4 254,07 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № ЧП-000013 від 09.06.2015 в частині оплати поставленого товару.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод № 3" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо" 247 106,95 грн., з яких: 222 636,00 грн. - основний борг, 20 528,96 грн. - пеня, 1 710,75 грн. - 3% річних, 2 231,24 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 706,68 грн.

19.06.2019 на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2019 видано наказ.

30.07.2019 відповідач подав до суду заяву про розстрочення виконання судового рішення, в якій просив: розстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2019 у справі № 904/1462/19 в частині стягнення суми заборгованості в розмірі 250 813,63 грн. на п`ять місяців; зупинити стягнення в рамках виконавчого провадження №59408306 (відкритого на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2019 у справі № 904/1462/19) до завершення розгляду заяви ТОВ «Хлібзавод №3».

07.08.2019 відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що ТОВ «Хлібзавод №3» частково здійснило оплату заборгованості ТОВ «Тріо» в сумі 25 000,00 грн., що підтверджується наступними платіжними дорученнями: № 2722 від 14.05.2019 на суму 5 000,00 грн.; № 2494 від 20.05.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 153 від 29.07.2019 на суму 10 000,00 грн.

Отже, боржник уточнює суму, яку просить розстрочити та просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2019 у справі № 904/1462/19 в частині стягнення суми заборгованості в розмірі 225 813,63 грн. з урахуванням часткової оплати в суми 25 000,00 грн. на п`ять місяців рівними частинами починаючи з дня винесення ухвали, згідно наступного графіку: до 20.09.2019 - 45 162,71 грн.; до 20.10.2019 - 45 162,71 грн.; до 20.11.2019 - 45 162,71 грн.; до 20.12.2019 - 45 162,71 грн.; до 20.01.2020 - 45 162,79 грн.

В обґрунтування своєї заяви товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №3" зазначає, що основна діяльність ТОВ «Хлібзавод № 3» - виробництво хлібобулочних виробів, які є товаром першої необхідності для споживачів Дніпропетровського району. Свій товар боржник постачає бюджетним організаціям області, в тому числі дитячим садкам, школам та лікарням. Отже, оплата такими установами та організаціями вартості хлібобулочних виробів напряму залежить від бюджетного фінансування та не завжди така оплата здійснюється своєчасно.

Крім того, станом на 15.07.2019 прострочена дебіторська заборгованість становить 866195,45 грн., як наслідок у боржника не достатньо обігових коштів для своєчасного виконання всіх грошових зобов`язань (виплата заробітної плати працівникам, сплати обов`язкових платежів (податки та збори), виконання договірних зобов`язань).

Товариство веде роботу з боржниками та впроваджує оптимізацію витрат.

Боржник на підставі Генерального договору про здійснення кредитування № 2/11-2015 від 10.11.2015 виконав в повному обсязі кредитні зобов`язання перед ПАТ «Кредобанк».

Одномоментна сплата всієї суми боргу за рішенням суду у справі № 904/1462/19 погіршить фінансове становище боржника, що може призвести до його повної неплатоспроможності.

Звертає увагу, що сплата боргу не відстрочується, а лише розстрочується на період, що в свою чергу забезпечить реальне виконання боржником рішення суду у справі №904/1462/19.

Відповідно до приписів ч.5 ст.97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод № 3» в першу чергу дотримується виконання конституційних прав працівників та здійснює виплату заробітної плати, в тому числі з метою уникнення додаткових фінансових санкцій контролюючих органів. Отже, у разі одномоментного стягнення коштів діяльність підприємства опиниться під загрозою зупинення, що призведе до кризової ситуації у соціальній сфері міста Кам`янське, а саме: призведе до вимушеного масового звільнення висококваліфікованих правників та зменшення робочих місць.

Таким чином, обставини які змусили боржника просити розстрочку є соціально значимими та винятковими, оскільки в даний час у боржника існує нагальна необхідність спрямування наявних коштів на здійснення поточних розрахунків за обов`язковими платежами (податки та збори), заробітну плату, оплату сировини для господарської діяльності товариства з подальшою можливістю розрахуватися перед стягувачем в повному обсягу. Враховуючи вищезазначене, а також відсутність вини боржника у виникненні заборгованості, надання судом розстрочки виконання рішення суду у справі № 904/1462/19 буде здійснено з дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі та принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На підтвердження своїх доводів заявник подав до суду копії довідок про залишок грошових коштів на рахунках (№ 19/08-06-01 від 06.08.2019, № 19/08-06-03 від 06.08.2019, №05/7666 від 06.08.2019), копію довідки про число працюючих працівників від 06.08.2019 №06/08/-19, копії договорів на поставку хлібобулочних виробів укладених між ТОВ «Хлібзавод №3» та комунальними закладами.

Встановивши наведені обставини, місцевий господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод № 3" про розстрочення виконання рішення суду.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Положенням статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Частиною п`ятою ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими на всій території України.

Згідно п.9 ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений річним терміном відстрочки чи розстрочки виконання рішення з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відтак, ухвала про розстрочення виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Положення Господарського процесуального кодексу України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.86 цього кодексу, якою передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява №22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V). За практикою Суду в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява N36575/02); І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (справа «Крапивницький та інші проти України», заява N60858/00).

У даному випадку розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути товариством з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №3" відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов власне для подальшого виконання рішення суду, покращення власного фінансового стану, виконання своїх зобов`язань як перед стягувачем, так і перед третіми особами.

У цій справі розстрочення виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржника.

Отже, судом першої інстанції були враховані інтереси обох сторін, а тому розстрочення виконання рішення надасть боржнику можливість належним чином виконати рішення суду на користь позивача.

Судом апеляційної інстанції також враховано, що боржник не ухиляється від виконання рішення суду, ним частково сплачено заборгованість у розмірі 33 000,00 грн., що не заперечується сторонами.

За таких обставин, зважаючи на встановлені факти та обставини, які підтверджують ускладнення виконання рішення відповідачем, враховуючи специфіку діяльності відповідача, приймаючи до уваги баланс майнових інтересів сторін, виходячи із загальних засад, встановлених нормою статті 3 Цивільного кодексу України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи фінансовий стан відповідача, з метою недопущення погіршення економічної ситуації підприємства відповідача, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо часткового задоволення заяви відповідача та розстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2019 на 3 (три) місяці зі сплатою: до 20.08.2019 - 75 271,21 грн., до 20.09.2019 - 75 271,21 грн., до 20.10.2019 - 75 271,21 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції.

3.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо" відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2019 у справі №904/1462/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова складена у повному обсязі 25.09.2019.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Суддя І.О.Вечірко

Суддя О.В.Чус