ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2380/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за позовом ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальність "Комплекс", м. Кривий Ріг

про визнання недійсним рішень загальних зборів та скасування державної реєстрації змін до установчих документів

Представники:

від позивача: Кірічко Т.Л. - адвокат

від відповідача: не з`явився - адвокат

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс" (далі - Відповідач) про:

-визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальність "Комплекс", оформленого протоколом №2 від 25.02.17;

-визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс", оформленого протоколом №2 від 06.03.17;

- скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи ТОВ "Комплекс" №7002435 від 09.03.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуваними рішеннями зборів учасників ТОВ "Комплекс" позивача незаконно виключено зі складу учасників товариства, затверджено перерозподіл часток учасників та затверджено нову редакцію статуту товариства. За доводами позивача оскаржувані рішення прийняті з порушенням вимог чинного законодавства в частині дотримання порядку скликання зборів, зокрема щодо повідомлення учасників про їх проведення. Крім того позивач зазначає, що оскаржувані збори були проведені за відсутності кворуму, а прийняті ними рішення про виключення позивача зі складу учасників товариства є протизаконними, оскільки не існує жодних зафіксованих підтверджень систематичного невиконання позивачем своїх обов`язків як учасника товариства та перешкоджання позивачем досягненню товариством його цілей.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2019р. рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2019р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.04.2019р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність "Комплекс" задоволено. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.01.2019р. та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2018р. у справі №904/2380/18 скасовано, а справу №904/2380/18 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 15.05.2019р. справу №904/2380/18 передано на розгляд судді Панні С.П.

Ухвалою суду від 16.05.2019р. прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 15.07.2019 продовжено підготовче провадження на тридцять днів.

15.08.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу № 904/2380/18 до судового розгляду по суті.

12.06.2019 р. до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Клопотання відповідно до ст.74 ГПК України було задоволено судом ухвалою суду від 08.07.2019 року, та зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс» (, адреса: 50015, м. Кривий Ріг, вул. Конституційна, 5-Г) надати до Господарського суду Дніпропетровської області журнал реєстрації зборів учасників ТОВ «Комплекс» (з інформацією за період 2017-2018 роки) - для огляду у судовому засіданні та належним чином засвідчену копію - для долучення до матеріалів справи і зобов`язано Покровське відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (50014, м. Кривий Ріг, вул. Шурупова, 7) надати до Господарського суду Дніпропетровської області належним чином засвідчені копії журналу реєстрації зборів учасників ТОВ «Комплекс», які були надані директором ТОВ «Комплекс» ОСОБА_2 на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05.11.2018 в ході проведення тимчасового доступу до документів ТОВ «Комплекс», оформленого протоколом тимчасового доступу від 29.11.2018 у кримінальному провадженні №0000904 від 30.03.2018 за ст.382 ч.1 КК України.

В порядку ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 10.09.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення,

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог і заперечень сторін щодо предмета позову, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статуту ТОВ "Комплекс" затвердженого , в редакції, яка була зареєстрована 03.06.2011 та була чинна на час виникнення спірних правовідносин, учасниками товариства з відповідними частками в статутному капіталі товариства були:

ОСОБА_6 - 265, 00 грн, що становить 25 % статутного фонду і відповідає 25 голосам;

ОСОБА_2 - 265, 00 грн, що становить 25 % статутного фонду і відповідає 25 голосам;

ОСОБА_4 - 265, 00 грн, що становить 25 % статутного фонду і відповідає 25 голосам;

ОСОБА_1 - 265, 00 грн, що становить 25 % статутного фонду і відповідає 25 голосам;

- 25.02.2017 були проведені збори учасників ТОВ "Комплекс". Результат зборів оформлено протоколом № 2 від 25.02.2017, який містить підписи від імені голови зборів - ОСОБА_6 та секретаря зборів - ОСОБА_2;

- за змістом зазначеного протоколу, на зборах були присутні учасники, що володіють у сукупності 75% голосів, зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ;

- до порядку денного зборів включені питання, зокрема щодо виключення зі складу учасників товариства ОСОБА_1 , перерозподілу часток у статутному капіталі товариства та внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- з питань включених до порядку денного зборами прийнято рішення про виключення зі складу учасників ОСОБА_1 та перерозподіл часток у статутному капіталі таким чином:

ОСОБА_6 - 353, 34 грн, що становить 33, 34 % статутного фонду;

ОСОБА_2 - 353, 33 грн, що становить 33, 33 % статутного фонду;

ОСОБА_4 - 353, 33 грн, що становить 33, 33 % статутного фонду;

- з метою підготовки статуту товариства в новій редакції в засіданні загальних зборів оголошено перерву до 06.03.2017;

- 06.03.2018 (після оголошення перерви) загальними зборами, в присутності учасників, що володіють у сукупності 75% голосів, зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 прийнято рішення про затвердження нової редакції статуту;

- 09.03.2017, на підставі згаданих вище рішень проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи: зміна складу або інформації про засновників (номер запису: 7002435).

З наданих Позивачем до матеріалів справи документів вбачається, що звертаючись із даним позовом до суду, в якості підстав для оскарження рішення зборів учасників товариства від 25.02.2017 та 06.03.2017 року, Позивач посилається на те, що він не був повідомлений про скликання оскаржуваних зборів; Відповідачем було порушено порядок скликання та проведення загальних зборів, Позивач разом з учасником ОСОБА_4 не приймав участі в їх проведенні, а отже, збори проведено за участю осіб, які володіють лише 50 % голосів та були неправомочними (ст. 8.2.9 Статуту товариства); у оскаржуваному протоколі не зазначено належних підстав для виключення Позивача зі складу учасників Товариства.

Відповідач в поданому відзиві на позовну заяву заперечує проти доводів Позивача та зазначає, що всіх учасників Товариства було належним чином повідомлено про загальні збори учасників Товариства, які призначені на 25.02.2017 рік, рішення щодо виключення Позивача зі складу учасників Товариства були прийнято у зв`язку із систематичністю невиконання Позивачем своїх обов`язків як учасником та при наявному на зборах кворумі. Відповідач посилається на показання свідків в якості обґрунтування власних заперечень. У зв`язку чим Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Стаття 116 ЦК України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", в редакції яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин, встановлюють право учасника господарського товариства брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчому документі.

Реалізація права на участь в управлінні справами товариства відбувається, зокрема, через участь у вищому органі товариства - загальних зборах учасників Товариства.

Згідно ст. 58 Закону України "Про господарські товариства", вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що про проведення загальних зборів учасників товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням дати і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення має бути зроблене не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів, при цьому учасникам товариства не пізніше ніж за 7 днів до скликання зборів повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Статут Товариства (в редакції станом на дату проведення Зборів) не містить інших особливостей скликання та проведення загальних зборів учасників Товариства, повідомлення учасників про збори, відмінних від наведених вище положень законодавства.

В матеріалах справи (том 1 стр. 147) міститься копія поштової квитанції №824 від 18.02.17 року адресована Позивачу про відправку повідомлення про скликання загальних зборів учасників Відповідача на 25.02.2017.

Безпосередньо у повідомленні про скликання загальних зборів учасників Відповідача на 25.02.2017 (том 2 стр.231) зазначена дата - 16.02.2017.

Підтверджується відправка повідомлення про скликання загальних зборів учасників Відповідача на 25.02.2017 і показаннями свідка ОСОБА_6 , який зазначає про надіслання 18.02.2017 повідомлення про скликання загальних зборів учасників Відповідача на 25.02.2017 на адресу Позивача.

Отже, загальні збори учасників Відповідача були проведені без дотримання процедури скликання загальних зборів, встановленої статтею 61 Закону України «Про господарські товариства», зокрема з порушенням 30 денного терміну повідомлення учасника про скликання зборів учасників Товариства.

Відповідно до п.19 та 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при порушенні рішенням загальних зборів прав та законних інтересів учасника, та у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», таке рішення може бути визнане в судовому порядку недійсним.

Як зазначено у пунктах 2.12, 2.14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

У постанові Верховного Суду України від 02.09.2014 у справі № 3-39гс14 викладено правову позицію, згідно з якою одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених статтею 10 Закону України "Про господарські товариства".

При перевірці дотримання Відповідачем вимог закону та/або установчих документів під час прийняття рішення щодо виключення Позивача зі складу учасників Товариства, зокрема ст.59 Закону України «Про господарські товариства», судом встановлено.

Пунктом 8.2.9 Статуту ТОВ "Комплекс", в редакції яка була чинна станом на 25.02.2017, передбачено, що збори вважаються правочинними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками часток (голосів).

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить:

а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів;

б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника;

в) виключення учасника з товариства;

г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів.

З питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Так протокол №2 від 25.02.2017 року (відповідно до змісту якого на зборах присутні ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які сукупно мають 75 % від загальної кількості голосів учасників Товариства), підписаний головою зборів - ОСОБА_6 та секретарем зборів - ОСОБА_2, інших підписів, зокрема ОСОБА_4 - відсутній.

В продовженні протоколу №2 від 06.03.2017 року (відповідно до змісту якого на зборах присутні ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які сукупно мають 75 % від загальної кількості голосів учасників Товариства), підписаний головою зборів - ОСОБА_6 та секретарем зборів - ОСОБА_2, інших підписів, зокрема ОСОБА_4 - відсутній.

Разом з тим, судом досліджено належним чином завірену копію журналу реєстрації зборів учасників ТОВ «Комплекс», отриману з матеріалів кримінального провадження (на виконання ухвали Суду про витребування доказів), зі змісту якої вбачається, що протягом 2017-2018 років Відповідачем фіксувалися дати проведення усіх зборів учасників Товариства із зазначенням явки учасників зборів.

В журналі реєстрації відсутні підписи про реєстрацію прибуття на загальні збори 25.02.2017 та 06.03.2017 учасників Товариства - Позивача (25% голосів) та іншого учасника Відповідача ОСОБА_4 (25% голосів), які в сукупності складають 50% голосів.

У журналі реєстрації в строці ОСОБА_10 дата проведення зборів 25.02.2017 - зазначено «від підпису відмовився», в строці ОСОБА_10 дата проведення зборів 06.03.2017 - «не з`явився», в той час як безпосередньо у протоколі №2 від 06.03.2017 зазначено, що ОСОБА_4 - присутній.

Отже, фактично під час проведення Зборів 25.02.2017 та 06.03.2017 були присутні лише два учасники - ОСОБА_6 (25% голосів) та ОСОБА_2 (25% голосів), загальна частка яких в сукупності складала лише 50 % часток у статутному капіталі Відповідача. Згідно вимог Закону України «Про господарські товариства» (в редакції на дату проведення зборів) та вимог п.8.2.9 Статуту Товариства проведені Збори були не повноважними.

За таких умов, згідно п.7.7 Статуту Товариства (в редакції на дату проведення оскаржуваних зборів) 25.02.2017 та 06.03.2017, за відсутності кворуму, не можливо було проводити виключення Позивача з Товариства.

Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 18 постанови від 24.10.2008 № 13, безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є прийняття ними рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення.

Крім того, Судом співставлено порядок денний зазначений у протоколі №2 від 25.02.2017 року та у повідомленні від 16.02.2017 року про скликання загальних зборів учасників Товариства на 25.02.2017 та вставлено їх відмінність.

З тексту вказаного повідомлення вбачається, що повідомлення про проведення загальних зборів ТОВ «Комплекс» на 25.02.2017 датоване 16.02.2017 за підписом директора Товариства ОСОБА_2 та містить наступний порядок денний:

1. Про вибори голови та секретаря загальних зборів учасників.

2. Про виключення зі складу учасників Товариства ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

3. Про затвердження Статуту Товариства у новій редакції.

3. Про визначення особи, повноважної внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

25.02.2017 відповідно до протоколу №2 загальних зборів учасників Відповідача відбулися загальні збори учасників.

З протоколу загальних зборів учасників Товариства №2 від 25.02.2017 вбачається наступний порядок денний зборів:

1. Про вибори голови та секретаря зборів.

2. Про виключення зі складу учасників Товариства ОСОБА_1 .

3. Перерозподіл часток у статутному капіталі Товариства.

4. Про затвердження Статуту Товариства у новій редакції.

5. Про надання повноважень на підписання Статуту Товариства у новій редакції.

6. Про визначення особи, повноважної внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань.

Отже, порядок денний в повідомленні від 16.02.2017 та в протоколі загальних зборів учасників №2 від 25.02.2017 не співпадають, що суперечить вимогам чинного законодавства та Статуту Товариства.

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 02.05.2018 у справі №905/1076/17 зазначено, що «порядок денний в повідомленні та в протоколі загальних зборів учасників №12 від 10.09.2015 не співпадають, що суперечить вимогам чинного законодавства та статуту товариства. Верховний Суд погоджується з висновками обох судових інстанції про те, що товариство та учасник товариства, який скликав збори, під час повідомлення позивача про проведення загальних зборів товариства не дотримались вимог Закону України "Про господарські товариства" та статуту товариства.»

При розгляді рішення учасників загальних зборів Товариства від 25.02.2017 року (протокол №2) судом встановлено, що пунктом 2 рішення загальних зборів учасників, оформлених протоколом N 2 від 25.02.2017 встановлено, що ОСОБА_1 систематично не виконує обов`язків учасника товариства. Однак, у протоколі загальних зборів не зазначено, які саме обов`язки систематично не виконував позивач. Відсутність позивача на загальних зборах учасників не може свідчити про невиконання або неналежне виконання ним обов`язків учасника товариства, оскільки згідно з вимогами закону участь в управлінні справами ТОВ (в тому числі участь у загальних зборах) є правом, а не обов`язком учасника.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду КГС від 27.11.2018 у справі N 903/128/17.

В протоколі №2 загальних зборів учасників Товариства від 25.02.2017 не вказані будь-які обґрунтовані факти невиконання та порушення Позивачем статутних обов`язків, блокування діяльності Товариства, так само як і факти перешкоджання цілям Товариства, а положення ст.64 Закону України «Про господарські товариства», посилання на які містяться у вищевказаному протоколі, не визначають жодних обов`язків для учасника Товариства, які нібито порушив Позивач, за що його було виключено, а лише зазначають що «учасника Товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов`язки або перешкоджає досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50% загальної кількості голосів».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про господарські товариства» до обов`язків учасника товариства віднесено: а) додержуватись вимог установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; б) виконувати свої зобов`язання перед товариством, в тому числі і пов`язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; в) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; г) нести інші обов`язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Підстави для виключення зі складу учасників товариства визначені ст. 64 Закону України «Про господарські товариства», а саме: учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 % загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Аналогічні положення викладені і в Статуті Відповідача (в редакції на дату проведення оскаржуваних зборів).

В матеріалах справи відсутні докази в підтвердження порушення Позивачем обов`язків як учасника Товариства.

Відповідно до п.3.10 рекомендацій президії Вищого господарського суду України «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» від 28.12.2007 №04-5/14 зазначено, що у рішенні про виключення учасників з господарського товариства повинні бути обґрунтовані причини такого виключення та зазначено, які саме факти невиконання статутних обов`язків стали підставою виключення з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов`язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою визнання такого рішення недійсним за позовом даного учасника.

Крім того, підставою для виключення Позивача, учасника Товариства, у протоколі №2 від 25.02.2017 зазначено не здійснення ним своїх функцій як директора (зокрема, не забезпечення подання звітності, дотримання вимог трудового законодавства та протиправним шляхом відчуження майна та коштів Товариства), але суд звертає увагу на те, що відповідачем не конкретизовано за який період не подана звітність, не зазначено в чому виявляється порушення трудового законодавства та яке саме майно та кошти Товариства відчужені.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.62 Закону України «Про господарські товариства» у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора). Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов`язкові для учасників товариства.

Згідно п. 8.3.1 Статуту Товариства (в редакції на дату проведення оскаржуваних зборів) виконавчим органом товариства є директор, з яким укладається контракт, в якому визначаються його права, термін наймання, обов`язки і відповідальність, умови його матеріального забезпечення і звільнення з посади з урахуванням гарантій, передбачених чинним законодавством України.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства № 3 від 23.05.2011 р. Позивача призначено на посаду директора Відповідача.

28.01.2017 рішенням загальних зборів №1 Позивача було звільнено з посади директора Відповідача.

Вказане звільнення Позивача з посади директора було визнано незаконним та Позивача поновлено на посаді директора Товариства рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.11.2017. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2018 по справі №212/1376/17-ц, рішення суду залишено без змін та встановлено, що загальні збори учасників Товариства від 28.01.2017 проведені з порушення встановлених вимог, факт заволодіння Позивачем майном Товариства шляхом обману на день його звільнення не встановлений, належними та допустимими доказами не підтверджено вчинення Позивачем низки порушень фінансової та бухгалтерської дисципліни.

Більш того, на теперішній час Постановою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.04.2019 у справі №212/1376/17-ц касаційну скаргу Відповідача на вказані вище рішення судів залишено без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.11.2017 та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2018 залишено без змін.

Отже, зазначення в оскаржуваному протоколі від 25.02.2017 невиконання Позивачем обов`язків директора Відповідача, не є невиконанням ним своїх обов`язків як учасника Товариства, а відноситься до невиконання посадовою особою (директором) своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція висловлена також Вищим господарським судом України в постанові від 23.06.2010 р. по справі №6/104/09.

Тому, з огляду на те, що рішення загальних зборів учасників Товариства від 25.02.2017, оформлене протоколом №2, не містить жодних посилань на конкретні факти і докази вчинення Позивачем перешкод у досягненні цілей товариства та невиконання ним обов`язків, передбачених законодавством та статутом Товариства, воно не відповідає вимогам законодавства та підлягає визнанню недійсним.

Така правова позиція була висловлена також Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.04.2019 по справі №915/508/18.

При перевірці дотримання порядку скликання та проведення загальних зборів учасників від 25.02.2017 та 06.03.2017 року судом здійснено дослідження долучених до матеріалів справи показань свідків.

Статтями 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з наведеного, рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Отже, господарські суди зобов`язані надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, які містяться в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Покази свідка ОСОБА_4 стосуються безпосередньо обставин справи та свідчать про його відсутність на загальних зборах 25.02.2017 та 06.03.2017, як учасника Товариства.

Покази свідка ОСОБА_11 не містять фактів невиконання та порушення Позивачем статутних обов`язків учасника Товариства, блокування ним діяльності Товариства, так само, як і фактів перешкоджання цілям Товариства. Більш того, вказаний свідок взагалі не працювала у період проведення загальних зборів 25.02.2017 та 06.03.2017, саме тому її покази не стосуються предмета доказування та не можуть слугувати доказом реєстрації та присутності учасника Відповідача ОСОБА_4 на загальних зборах учасників у вказані дати.

Покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_12 також не можуть бути належним підтвердженням присутності учасника ОСОБА_4 на загальних зборах учасників 25.02.2017 та 06.03.2017.

Свідок ОСОБА_12 не є учасником Товариства, його присутність на загальних зборах не підтверджена жодними доказами. Крім того, ОСОБА_12 не є особою, наділеною відповідними повноваженнями на скликання загальних зборів учасників Відповідача та повідомлення учасників про збори. Показання ОСОБА_12 в частині присутності ОСОБА_4 на зборах 06.03.2017 року спростовуються журналом реєстрації учасників на зборах Товариства.

А покази свідка ОСОБА_6 , який є учасником Товариства , щодо присутності ОСОБА_4 на загальних зборах учасників 25.02.2017 та 06.03.2017 спростовуються також записами у вищезазначеному журналі, показами іншого учасника Товариства - ОСОБА_4 , який засвідчує, що під час проведення оспорюваних зборів він був відсутній.

Показання свідка ОСОБА_14 не підтверджують факт присутності на зборах учасників Товариства 25.02.2017 року ОСОБА_4 та не підтверджують факт систематичного невиконання Позивачем своїх обов`язків як учасника Товариства. Дана фізична особа не виконувала повноваження бухгалтера Товариствана момент проведення оскаржуваних зборів.

Згідно ч.3 ст.60 Закону України «Про господарські товариства» передбачено реєстрацію учасників на загальних зборах. Отже, факт участі особи у зборах учасників, згідно вимог законодавства відображається (обліковується) у відповідних документах (реєстрах).

Оскільки ні Позивач, ні ОСОБА_4 не реєструвалися на загальних зборах 25.02.2017 та 06.03.2017 через те, що у встановлений строк навіть не були повідомлені про оскаржувані збори, тому не могли прийняти в них участь.

Згідно ч.2 ст.87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть установлюватись обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Тобто, коли законом чітко визначено умови виникнення тих чи інших прав або обов`язків, пояснення свідків не може слугувати тими доказами, які можуть бути покладені в основу рішення.

Таким чином, можна зробити висновок, що на виконання вимог ч.3 ст.60 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції на момент прийняття рішень загальними зборами, які оскаржуються), жодним документом, що міститься в матеріалах справи, не підтверджується факт присутності та реєстрації учасника ОСОБА_4 на загальних зборах Товариства, як особи, яка прибула на збори та зареєструвалася для участі у них.

Більш того, журналом реєстрації зборів учасників Товариства, копію якого надав органам досудового слідства директор Відповідача, спростовується факт реєстрації ОСОБА_4 та участі його в загальних зборах учасників Товариства від 25.02.2017 та 06.03.2017, тобто і факт його присутності на вказаних зборах.

Отже, встановити вищевикладені обставини, на підставі показань свідка є неможливим згідно ч.2 ст.87 ГПК України.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути:

- невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства;

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів;

- позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного, на розгляд яких не було отримано згоди усіх присутніх на загальних зборах;

- відсутність протоколу загальних зборів ТОВ.

Таким чином, судом встановлено, що рішення загальних зборах учасників ТОВ "Комплекс" від 25.02.2017 та 06.03.2017 року, прийняті за відсутністю кворуму (ст. 8.2.9 Статуту товариства), що є безумовною підставою для визнання таких рішень недійсними у зв`язку із прямою вказівкою закону, з порушення порядку скликання (ст.61 Закону України «Про господарські товариства») та з відсутністю належного обґрунтування причин виключення учасника зі складу Товариства.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання недійсними рішення зальних зборах учасників ТОВ "Комплекс" від 25.02.2017 та 06.03.2017 року.

За умов наявності підстав для задоволення позову в частині визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Комплекс" від 25.02.2017 та 06.03.2017 (основні вимоги), похідна вимога стосовно скасування держаної реєстрації змін до установчих документів, внесених на підставі спірних рішень (номер реєстраційної дії 7002435), також підлягає задоволенню..

Так, за змістом пункту 2 частини першої статті 25 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» щодо визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу, скасовування реєстраційної дії/запису в Реєстрі.

Тобто, вимоги про скасування реєстраційних дій мають похідний характер від вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів, не суперечать вимогам статті 16 ЦК України та передбачені ч.1 ст. 25 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладаються на відповідача у розмірі 5286,00 грн.

Керуючись статтями 129, 231, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги - задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальність "Комплекс", оформленого протоколом №2 від 25.02.17.

3. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс", оформленого протоколом №2 від 06.03.17.

4. Скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ТОВ "Комплекс" №7002435 від 09.03.2017.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс"() судовий збір у розмірі 5286,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.09.2019

Суддя С.П. Панна