СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2019 р. Справа № 913/65/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В. , суддя Сіверін В.І. ,

при секретарі судового засідання Рудик Т.С. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Єфременко О.О., адвокат за дов.,

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача за вх. №2481 Л/1 на рішення господарського суду Луганської області від 08.07.19 (повний текст рішення складено 18.07.2019, суддя Шеліхіна Р.М.) у справі № 913/65/18

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до Комунального підприємства "Первомайськтеплокомуненерго" Первомайської міської ради, м. Золоте, Луганська область,

про стягнення 1 220 851, 45 грн.

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду Луганської області з позовною заявою до КП "Первомайськтеплокомуненерго" Первомайської міської ради про стягнення 1939043 грн 71 коп., з яких: 1220851,45 грн пеня за період з 17.02.2015 по 14.07.2016; 113789, 38 грн - 3% річних за період з 17.02.2015 по 12.12.2016; 604402, 88 грн - інфляційні нарахування за період з березня 2015 року по листопад 2016 року за договором купівлі-продажу природного газу від 26.12.2014 №2362/15-БО-20, у зв`язку з несвоєчасною оплатою поставленого у 2015 році газу.

Розрахунок заявлених до стягнення сум здійснено позивачем за кожним актом приймання-передачі газу окремо.

Рішенням господарського суду Луганської області від 10.04.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 507220 грн 26 коп., в тому числі: 3% річних в сумі 113789, 38 грн.; інфляційні нарахування в сумі 393430, 88 грн.; та витрати зі сплати судового збору в сумі 7608 грн 30 коп., в задоволенні пені у сумі 1220851,45 грн відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.06.2018 рішення господарського суду Луганської області від 10.04.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16.10.2018 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.06.2018 та рішення господарського суду Луганської області від 10.04.2018 скасовано в частині відмови у задоволенні позову ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з КП "Первомайськтеплокомуненерго" Первомайської міської ради 1220 851,45 грн пені і в цій частині справу №913/65/18 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

На адресу господарського суду Луганської області справа надійшла 13.11.2018.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями у відповідності до ст. 32 ГПК України справа передана на розгляд судді Шеліхіній Р.М.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 15.11.2018 прийнято справу №913/65/18 до свого провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Господарським судом Луганської області від 08.07.2019 р. прийнято рішення у справі № №913/65/18, яким у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення по справі скасувати, позовні вимоги в частині стягнення пені задовольнити.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно наділив позивача статусом «енергопостачальної компанії».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Луганської області від 08.07.2019 р. у справі № 913/65/18

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 р. розгляд справи призначено на 24.09.2019 р.

В судове засідання, призначене на 24.09.2019 р. з`явився представник позивача, який підтримав вимоги, викладені у апеляційній скарзі. Представники відповідача в судове засідання не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання, сторони були повідомлені належним чином. Явка представників сторін не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи нижче викладене.

Судом першої інстанції встановлено

Рішенням господарського суду Луганської області від 10.04.2018 у справі №913/65/18 позов ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволено частково. Стягнуто з КП Первомайськтеплокомуненерго Первомайської міської ради на користь позивача 507220 грн 26 коп., в тому числі: 3% річних в сумі 113789,38 грн.; інфляційні нарахування в сумі 393430,88 грн.; та витрати зі сплати судового збору в сумі 7608 грн 30 коп., в задоволенні пені у сумі 1220851,45 грн відмовлено.

Вищевказаним судовим рішенням встановлено факт поставки відповідачу природного газу в період: січень - квітень 2015 року та жовтень - грудень 2015 року на загальну суму 4 961 965, 27 грн за договором купівлі-продажу природного газу від 26.12.2014 за № 2362/15-БО-20 та факт порушення зобов`язання зі своєчасної сплати заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, суд посилався на положення ч. 2 ст. 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" та дійшов висновку про неправомірність нарахування пені на період дії мораторію.

Зазначене рішення в частині відмови у задоволенні пені у сумі 1220851,45 грн оскаржувалося позивачем до Донецького апеляційного господарського суду, який постановою від 26.06.2018 рішення господарського суду Луганської області від 10.04.2018 залишив без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подав касаційну скаргу і просив рішення господарського суду Луганської області від 10.04.2018 і постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.06.2018 у цій справі в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з відповідача пені скасувати з огляду на наступне. Заявник касаційної скарги наголошував на неправильному застосуванні судами положень частини 2 статті 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси", оскільки позивач у цьому випадку не є енергопостачальною компанією, тому дія положень цього закону на нього не поширюється.

Після перегляду Верховним Судом постанови Донецького апеляційного господарського суду від 26.06.2018 та рішення господарського суду Луганської області від 10.04.2018 в частині відмови в задоволенні позову про стягнення пені у сумі 1220851,45 грн скасовано і справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, рішення господарського суду Луганської області від 10.04.2018 №913/65/18 є чинним та набрало законної сили лише в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 113789,38 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 393430,88 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2014 між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) і КП "Первомайськтеплокомуненерго" (покупець) укладено договір купівлі - продажу природного газу №2362/15-БО-20, умови якого продавцем виконані повністю. Натомість КП "Первомайськтеплокомуненерго" умов договору в частині своєчасної і повної оплати поставленого товару (природного газу) за січень-квітень 2015 року та жовтень-грудень 2015 року не виконало. Заборгованість за договором від 26.12.2014 купівлі - продажу природного газу № 2362/15-БО-20 КП "Первомайськтеплокомуненерго" сплачено несвоєчасно.

Суди встановили, що згідно з пунктом 7.2 договору, у разі невиконання покупцем пункту 6.1 договору (щодо здійснення покупцем оплати грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу) покупець зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 9.3 договору сторони узгодили, що строк, у межах якого вони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю п`ять років.

Предметом спору на день ухвалення даного рішення у цій справі є вимога ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про стягнення з КП "Первомайськтеплокомуненерго" пені у сумі 1 220 851,45 грн.

Як зазначалося вище суд першої інстанції відмовив у задоволенні вимоги щодо стягнення з відповідача пені у сумі 1 220 851,45 грн.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені, з огляду на правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду від 18.01.2018 у справі № 913/66/18.

Так, Верховний Суд, розглядаючи справу № 913/66/18 зазначив наступне

Статтею 1 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" визначено, що метою цього Закону є встановлення додаткових гарантій щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція. До 31 грудня 2015 року цим громадянам має бути погашена заборгованість із виплат заробітної плати, стипендій, пенсій, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції, а також встановлено додаткові гарантії захисту житлових та майнових прав громадян, звільнених на підставі зазначених обставин, до моменту їх працевлаштування, за умови отримання ними статусу зареєстрованого безробітного.

Згідно із статтею 2 Закону встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 №747 "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" встановлено, що гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, що в установленому порядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

У пункті 5 статуту Компанії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 № 747 (у редакції, яка діяла на момент прийняття Закону) встановлено, що метою діяльності Компанії є сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтового комплексу, більш повного задоволення потреб промислових і побутових споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах і отримання прибутку.

Пунктом 6 статуту Компанії (в зазначеній редакції) встановлено, що предметом діяльності Компанії є, зокрема, постачання природного газу, організація виробництва і постачання електричної та теплової енергії.

Законом України "Про енергозбереження" визначено, що: "енергозбереження" - це діяльність (організаційна, наукова,практична, інформаційна), яка спрямована на раціональне використання та економне витрачання первинної та перетвореної енергії і природних енергетичних ресурсів в національному господарстві і яка реалізується з використанням технічних, економічних та правових методів; "паливно-енергетичні ресурси" це сукупність всіх природних і перетворених видів палива та енергії, які використовуються в національному господарстві.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" енергоносії - це кам`яне і буре вугілля, торф, інші види первинного твердого палива, кам`яновугільні брикети, інші види вторинного твердого палива, буровугільні і торф`яні брикети, газ нафтопереробки, нафтопродукти, природний газ, природні енергетичні ресурси (ядерна, гідравлічна та геотермальна енергія, інші природні ресурси), електрична і теплова енергія.

Тобто природний газ як матеріальний об`єкт, різновид палива, в якому зосереджена енергія, придатна для практичного використання, є одним з видів енергетичних ресурсів.

З урахуванням наведеного, в силу приписів чинного законодавства Компанія є енергопостачальною компанією в розумінні статті 2 Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції, чинній на момент прийняття Закону) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо; пункт 1 частини першої статті 13 названого Закону в зазначеній редакції).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 24.05.2016 основним видом діяльності відповідача є, зокрема, постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Відповідно до пункту 2.1 статуту Підприємства встановлено, що основною метою та видами його діяльності є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, надання послуг з централізованого опалення споживачам.

З наявних у матеріалах справи копій ліцензій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, вбачається, що Підприємство є виробником, здійснює постачання та транспортування теплової енергії.

Тобто судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач є виробником/виконавцем житлово-комунальних послуг та здійснює свою господарську діяльність у місті Золоте Луганської області, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р.

Таким чином, встановивши, що позивач є енергопостачальною організацією, а відповідач є виконавцем/виробником житлово-комунальних послуг на території, де проводилася в спірний період часу антитерористична операція, суд дійшов висновку про встановлення мораторію на стягнення пені, встановленого частиною другою статті 2 Закону.

При цьому, судова колегія бере до уваги, що в рамках справи № 913/66/18 розглядався позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до комунального підприємства Первомайськтеплокомуненерго Первомайської міської ради про стягнення заборгованості за природний газ, пені та інфляційних нарахувань .

Відповідно до приписів ч.4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховую вищевикладене, доводи заявника апеляційної скарги, що він не є енергопостачальною компанією, спростовуються висновками Верховного Суду у справі № 913/66/18.

Стаття 275 ГПК України встановлює, що Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ст.276 ГПК України)

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, ст.ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ, на рішення господарського суду Луганської області від 08.07.19 у справі № 913/65/18 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Луганської області від 08.07.19 у справі №913/65/18 залишити без змін.

Постанова набуває чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена на адресу Верховного Суду протягом 20 днів з дати виготовлення та підписання повного тексту постанови в порядку встановленому ст.ст. 287- 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.09.2019.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.І. Сіверін