ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р. Справа№ 910/5283/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Мартюк А.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2019

у справі № 910/5283/19 (суддя - Баранов Д.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування"

до Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24"

про стягнення 7 420,90 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" (далі - відповідач) про стягнення 7 420,90 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем у порушення умов договору будівельного підряду від 10.08.2017 прострочено виконання робіт, у зв`язку з чим позивачем нараховано штраф у розмірі 6829,38 грн., та за прострочення поставки обладнання нараховано штраф у розмірі 504,50 грн. та пеню у розмірі 87,02 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2019 у справі №910/5283/19 позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" пеню у розмірі 87 грн. 02 коп., штраф у розмірі 7333 грн. 88 коп. та судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що, оскільки відповідачем у порушення умов договору будівельного підряду від 10.08.2017 було прострочено поставку устаткування та виконання робіт, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Спеціалізоване монтажне управління №24" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2019 у справі №910/5283/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що устаткування, яке поставлено з затримкою, було замовлено закордоном і поставлялось на територію України тривалий час. Про дані факти позивачу відомо, адже питання щодо застосування/замовлення того чи іншого обладнання чи матеріалів узгоджувалось між сторонами на нарадах та засіданнях науково-технічних рад.

Також скаржник стверджує, що місцевим господарським судом не враховано твердження відповідача щодо затримки виконання робіт з причин несвоєчасного допуску працівників відповідача для виконання робіт відповідальними особами позивача, а також не встановлено причинно-наслідкового зв`язку затримки виконання робіт..

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, наданому до суду 02.09.2019, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін. Крім того, позивач вказує, що сторони під час укладання договору добровільно та за взаємною згодою встановили певний строк, у який зобов`язання має бути виконано, позивач був вимушений застосувати обумовлені штрафні санкції через порушення відповідачем умов поставки товару.

Стосовно тверджень апелянта щодо затримки виконання робіт з причин несвоєчасного допуску працівників відповідача для виконання робіт відповідальними особами позивача, Акціонерне товариство "Укргазвидобування" вказує, що позивач неодноразово сприяв відповідачу шляхом перенесення строків виконання робіт, що підтверджується додатковою угодою №1 та додатковою угодою №2. Крім того, позивач звертає увагу, що відповідач жодних доказів на підтвердження несвоєчасності допуску працівників для виконання робіт не надав.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2019 справу №910/5283/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Дідиченко М.А., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 у справі №910/5283/19 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2019 у справі №910/5283/19 залишено без руху. Роз`яснено Приватному акціонерному товариству "Спеціалізоване монтажне управління №24", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 2 881, 50 грн.

12.08.2019 представник Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано квитанцію про сплату судового збору за подання апеляційної скарги №13338 від 09.08.2019 у розмірі 2 881, 50 грн.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2019, у зв`язку з перебуванням судді Дідиченко М.А. у відпустці, судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Кропивна Л.В. Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2019 у справі №910/5283/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2019, розгляд апеляційної скарги, враховуючи частину 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі №910/5283/19 є вимоги про стягнення 7 420,90 грн., а відтак вказана справа відноситься до малозначних в розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України.

У матеріалах справи наявні належні докази повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

10.08.2017 між Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" (замовник) та Приватним акціонерним товариством "Спеціалізоване монтажне управління №24" (підрядник) укладено договір будівельного підряду (на виконання будівельно-монтажних робіт з укомплектуванням необхідним устаткуванням) №999/17 (далі - договір) (т. 1; а.с. 34-54).

Відповідно до пункту 1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, а також необхідними матеріалами побудувати та укомплектувати необхідним устаткуванням за завданням замовника відповідно до проектно-кошторисної документації, умов договору та здати у встановлений строк об`єкт, а замовник зобов`язується прийняти й оплатити закінчений будівництвом та обладнаний об`єкт.

У пункті 1.3 договору зазначено найменування та місцезнаходження об`єкту: "Облаштування Руденківського ГКР. Технічне переоснащення вузла обліку газу Шедієвської АГРС".

Обсяг, перелік і зміст робіт визначаються у проектно-кошторисній документації, що є невід`ємною частиною договору та погоджується сторонами шляхом підписання зведеної договірної ціни - Додаток №2 (п. 1.4 Договору будівельного підряду №999/17 від 10.08.2017).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 договору початок виконання робіт - протягом 5-ти днів після передачі будівельного майданчика. Закінчення виконання робіт - 01.09.2017.

У пункті 2.3 договору встановлено, що строки виконання робіт та поставки устаткування передбачені у графіку виконання будівельних робіт (додаток №1) та графіку поставки устаткування (додаток №5). Ці додатки є невід`ємними частинами даного договору.

Додатком №1 до договору (графік виконання будівельних робіт) сторони погодили, що строк виконання підрядником будівельних робіт встановлено по 15.08.2017; строк виконання монтажних робіт - по 25.08.2017; строк виконання робіт з благоустрою - по 01.09.2017.

Сторони у додатку №5 до договору (графік поставки устаткування) узгодили, що підрядник повинен поставити монтаж рейки у строк по 25.08.2017; монтаж клем, пластинок - по 25.08.2017; блок клапанний одновентельний з нержавіючої сталі 12Х18Н10Т БКН1-07 DN20, PN40МПа - по 25.08.2017; кінцеву пластину WAGO - по 25.08.2017; термометр технічний рідинний прямий без оправи ТТЖ-М ПЗ-1-240/103 - по 25.08.2017; оправу захисну пряму металеву для технічних скляних термометрів на PN6, 3МПа - 2П 265/250 6,3 - по 25.08.2017.

Замовник передає за актом приймання-передачі в строк, не пізніше 5-ти днів після укладення договору підряднику на період виконання робіт і до їх закінчення: придатний для виконання робіт будівельний майданчик разом з усіма необхідними для користування ним документами; проектно-кошторисну документацію (пункт 3.1 договору).

Устаткування згідно з переліком та за цінами, визначеними в специфікації вартості устаткування (додаток №3) поставляється підрядником комплектно на об`єкт у строки згідно з графіком поставки устаткування (додаток №5). Передача устаткування в монтаж від замовника підряднику здійснюється на підставі акту приймання-передачі устаткування до монтажу (пункт 3.4 договору).

Відповідно до пункту 4.2.18 договору підрядник зобов`язаний здійснити поставку устаткування відповідно до специфікації вартості устаткування та у строк, передбачений графіком поставки устаткування відповідно до додатку №5 у повному обсязі.

Ціна договору сформована на підставі проектно-кошторисної документації, ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" та інших стандартів які розроблено в його розвиток і складає 161 410,00 грн., з яких 153 264,32 грн. вартість будівельних робіт та 8 145,68 грн. вартість устаткування (пункт 6.1 договору).

Договір підряду набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01.09.2017, в частині розрахунків до повного виконання (пункт 12.6 договору).

Суд першої інстанції встановив, що 31.08.2017 між сторонами укладено додатку угоду №1 до договору будівельного підряду, якою сторони внесли зміни та доповнення до вказаного договору, зокрема, до пункту 2.2 договору, зазначивши, що закінчення виконання робіт - згідно з графіку виконання будівельних робіт (додаток №1 до договору). Крім того, сторони виклали в новій редакції додаток №1 (графік виконання будівельних робіт) та додаток №5 (графік поставки устаткування) (т. 1; а.с. 55-57).

У подальшому, 29.12.2017 між сторонами укладено додатку угоду №2 до договору будівельного підряду, якою сторони внесли зміни та доповнення до вказаного договору. Зокрема, сторони дійшли згоди внести зміни до п. 2.2 договору, зазначивши, що закінчення виконання робіт - згідно з графіку виконання будівельних робіт (додаток №1 до договору) та виклали в новій редакції додаток №1 (графік виконання будівельних робіт) (т. 1; а.с. 58-59).

Звертаючись з позовною заявою позивач вказав, що в порушення умов договору будівельного підряду від 10.08.2017 відповідач прострочив виконання робіт, у зв`язку з чим позивач просив стягнути на свою користь штраф у розмірі 6829,38 грн., та за прострочення поставки обладнання просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 504,50 грн. та пеню у розмірі 87,02 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, договір, укладений між Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" та Приватним акціонерним товариством "Спеціалізоване монтажне управління №24", за своєю правовою природою відноситься до договорів будівельного підряду.

Згідно зі статтею 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Як вказувалось вище, 31.08.2017 між сторонами укладено додатку угоду №1 до договору будівельного підряду, якою сторони внесли зміни та доповнення до вказаного договору, зокрема, до пункту 2.2 договору, зазначивши, що закінчення виконання робіт - згідно з графіку виконання будівельних робіт (додаток №1 до договору). Крім того, сторони виклали в новій редакції додаток №1 (графік виконання будівельних робіт) та додаток №5 (графік поставки устаткування).

29.12.2017 між сторонами укладено додатку угоду №2 до договору будівельного підряду, якою сторони внесли зміни та доповнення до вказаного договору. Зокрема, сторони дійшли згоди внести зміни до п. 2.2 договору, зазначивши, що закінчення виконання робіт - згідно з графіку виконання будівельних робіт (додаток №1 до договору) та виклали в новій редакції додаток №1 (графік виконання будівельних робіт).

Отже, з урахуванням змін, внесених до договору будівельного підряду від 10.08.2017 додатковими угодами №1 та №2, підрядник повинен був виконати роботи відповідно до графіку виконання будівельних робіт (додаток №1 в редакції додаткової угоди №2) та поставити устаткування відповідно до графіку поставки устаткування (додаток №5 в редакції додаткової угоди №1).

Так, додатком №1 до договору будівельного підряду (графік виконання будівельних робіт) в редакції додаткової угоди №2 сторони погодили, що строк виконання підрядником будівельних робіт встановлено по 15.05.2018; строк виконання монтажних робіт - по 31.05.2018; строк виконання робіт з благоустрою - по 31.05.2018.

Додатком №5 до договору будівельного підряду (графік поставки устаткування) в редакції додаткової угоди №1 сторони погодили, що відповідач повинен поставити монтаж рейки у строк по 15.11.2017; монтаж клем, пластинок - по 15.11.2017; блок клапанний одновентельний з нержавіючої сталі 12Х18Н10Т БКН1-07 DN20, PN40МПа - по 15.11.2017; кінцеву пластину WAGO - по 15.11.2017; термометр технічний рідинний прямий без оправи ТТЖ-М ПЗ-1-240/103 - по 15.11.2017; оправу захисну пряму металеву для технічних скляних термометрів на PN6, 3МПа - 2П 265/250 6,3 - по 15.11.2017.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд першої інстанції встановив, що 11.01.2018 відповідач поставив позивачу устаткування (термометр технічний рідинний прямий без оправи ТТЖ-М ПЗ-1-240/103 та оправу захисну пряму металеву для технічних скляних термометрів на PN6, 3МПа - 2П 265/250 6,3), що підтверджується актом прийому-передачі №1/999 від 11.01.2018, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача і відповідача (т. 1; а.с. 62).

19.02.2018 відповідач поставив позивачу устаткування (блок клапанний одновентельний з нержавіючої сталі 12Х18Н10Т БКН1-07 DN20, PN40МПа), що підтверджується актом прийому-передачі №2/999 від 19.02.2018, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача і відповідача (т. 1; а.с. 63).

04.05.2018 відповідач поставив позивачу устаткування (кінцеву пластину WAGO), що підтверджується актом прийому-передачі №3/999 від 04.05.2018, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача і відповідача(т. 1; а.с. 64).

З огляду на вказане вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідачем було прострочено поставку вказаного устаткування, оскільки строк поставки, погоджений у договорі будівельного підряду №999/17 від 10.08.2017 є 15.11.2017.

Також, місцевий господарський суд встановив, що на виконання умов договору будівельного підряду №999/17 від 10.08.2017 відповідач виконав роботи, а позивач в свою чергу прийняв вказані роботи, що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2019 від 31.01.2019 на суму 68 293,79 грн., яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками позивача і відповідача без зауважень та заперечень (т. 1; а.с. 65).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в порушення умов договору відповідачем були виконані будівельні роботи на суму в розмірі 68 293,79 грн. з порушенням строку, визначеного у додатковій угоді №2 від 29.12.2017 до договору будівельного підряду №999/17 від 10.08.2017, а саме замість 31.05.2018 роботи виконані 31.01.2019.

Звертаючись з позовом до суду, позивач просив суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 6829,38 грн. за прострочення виконання робіт та штраф у розмірі 504,50 грн. за прострочення поставки устаткування.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодеку України встановлено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України).

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (частина 4 статті 231 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 8.2 договору будівельного підряду №999/17 від 10.08.2017 у разі невиконання підрядником взятих на себе зобов`язань з поставки устаткування у строки, зазначені у графіку поставки устаткування до даного договору, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого устаткування за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого устаткування.

Устаткування відповідач повинен був поставити у строк до 15.11.2017. Однак, відповідач лише 19.02.2018 поставив блок клапанний одновентельний з нержавіючої сталі 12Х18Н10Т БКН1-07 DN20, PN40МПа та 04.05.2018 кінцеву пластину WAGO.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок пені за прострочення поставки відповідачем вказаного устаткування, погоджується з висновком місцевого господарського суду, що розрахунок пені є обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 87,02 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем також нараховано до стягнення з відповідача штраф за прострочення поставки більше ніж на 30 днів вказаного устаткування у розмірі 504,50 грн. (504,00 грн. штрафу за прострочення поставки блоку клапанний одновентельний з нержавіючої сталі 12Х18Н10Т БКН1-07 DN20, PN40МПа та 0,50 грн. штрафу за прострочення поставки кінцевої пластини WAGO).

Апеляційний господарський суд, перевіривши розрахунок штрафу, наведений позивачем у позовній заяві, дійшов висновку, що сума штрафу у розмірі 504,50 грн. є арифметично правильною, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 6 829,38 грн. штрафу за прострочення виконання робіт за договором будівельного підряду №999/17 від 10.08.2017.

Так, як вже було встановлено, додатком №1 до договору будівельного підряду №999/17 від 10.08.2017 (графік виконання будівельних робіт) в редакції додаткової угоди №2 сторони погодили, що строк виконання відповідачем будівельних робіт встановлено по 15.05.2018; строк виконання монтажних робіт - по 31.05.2018; строк виконання робіт з благоустрою - по 31.05.2018.

Проте, відповідач виконав роботи на суму 68 293,79 грн. у січні 2019.

Отже, відповідачем було прострочено виконання робіт за договором будівельного підряду №999/17 від 10.08.2017, оскільки кінцевий строк виконання робіт - 31.05.2018 відповідно до умов договору підряду.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що замовником не була здійснена врізка підрядника до мереж станом на 31.05.2018, що унеможливило виконання робіт в строки, передбачені договором.

Проте, суд першої інстанції правомірно відхилив вказані заперечення, оскільки умовами договору будівельного підряду №999/17 від 10.08.2017 не передбачено обов`язку замовника здійснити врізку підрядника до мереж газопостачання та припинити подачу газу місцевому споживачу. Крім того, вказані у відзиві відповідачем підстави порушення строку виконання зобов`язання за договором не звільняють останнього від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання з виконання робіт у строк за укладеним між сторонами спору договором та при цьому відповідачем не наведено обґрунтовання для застосування приписів статті 883 Цивільного кодексу України для звільнення його від оплати на користь позивача неустойки. При цьому, роботи за вказаним договором відповідачем виконані у 2019 без надання суду будь-яких доказів, що позивач вчинив ті дії, про які зазначає відповідач (здійснив врізку підрядника до мереж газопостачання та припинив подачу газу місцевому споживачу), та у зв`язку з якими відповідач зміг завершити роботи, а отже, відповідачем не доведено, що невиконання ним робіт у строк було зумовлено саме не вчиненням позивачем вказаних дій.

Твердження апелянта щодо затримки виконання робіт з причин несвоєчасного допуску працівників відповідача для виконання робіт відповідальними особами позивача колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження несвоєчасності допуску працівників позивача для виконання робіт відповідальними особами позивача.

Усі інші доводи та міркування сторін, викладені у заявах по суті спору, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, місцевий господарський суд правильно зазначив, що, оскільки права та охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких той звернувся до суду, порушено відповідачем, то позовні вимоги про стягнення 7 420,90 грн. підлягають задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2019 у справі № 910/5283/19 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2019 у справі № 910/5283/19 слід залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню до Верховного Суду судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Спеціалізоване монтажне управління №24" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2019 у справі № 910/5283/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.06.2019 у справі № 910/5283/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/5283/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку у порядку, передбаченому статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Л.В. Кропивна

А.І. Мартюк