ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

16.09.2019 м.Дніпро Справа № 904/1485/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі

головуючого судді: Іванова О.Г. доповідач

перевіривши матеріали апеляційної скарги Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 року, ухвалене суддею Рудь І.А., повний текст якого складений 16.08.2019, у справі №904/1485/19

за позовом Приватного виробничо-сервісного підприємства СТО "Карлссон", м. Дніпро

до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпро

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дніпропетровської обласної державної адміністрації, м. Дніпро

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Новомосковське автотранспортне підприємство", м. Новомосковськ Дніпропетровської області

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранссервіс", м. Дніпро

за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Північтранс", м. Одеса

про визнання незаконними дій, спонукання до виконання договорів та визнання договорів чинними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 року у справі №904/1485/19 позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Визнано дії Департаменту житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо розірвання договорів № 180 та № 189 про організацію перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути), від 20.08.2013 в односторонньому порядку незаконними.

Спонукано Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації до виконання договорів № 180 та № 189 про організацію перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути), від 20.08.2013, укладених між Приватним виробничо-сервісним підприємством СТО "Карлссон" та Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, з урахуванням додаткової угоди № 1 до договору № 180 та додаткової угоди № 1 до договору № 189, укладених між Приватним виробничо-сервісним підприємством СТО "Карлссон" та Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Визнано договори № 180 та № 189 про організацію перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути), від 20.08.2013, укладені між Приватним виробничо-сервісним підприємством СТО "Карлссон" та Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, з урахуванням додаткової угоди № 1 до договору № 180 та додаткової угоди № 1 до договору № 189, укладені між Приватним виробничо-сервісним підприємством СТО "Карлссон" та Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, чинними зі строком їх дії до 30.10.2023.

Стягнуто з Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації на користь Приватного виробничо-сервісного підприємства СТО "Карлссон" 5763 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранссервіс", м. Дніпро звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.09.2019 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; розгляд справи призначений на 30.09.2019 на 11:00 годину, сторонам наданий строк для подання відзиву, заяв, клопотань.

Також, не погодившись із вказаним рішенням, Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, зокрема, скаржник наполягає, що даний спір відноситься до юрисдикції адміністративного суду, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, суд вважає необхідним залишити її без руху, з огляду на наступне.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені форма і зміст апеляційної скарги, зокрема, пунктом 2 частини 3 цієї статті передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі: з 1 січня 2019 року - 1921 гривні, з 1 липня - 2007 гривня, з 1 грудня - 2102 гривня. При цьому, визначальним для сплати судового збору є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом саме на 01 січня календарного року.

Згідно матеріалів справи, Позивачем первісно заявлено позовні вимоги щодо визнання незаконними дій Департаменту житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної державної адміністрації стсовно розірвання в односторонньому порядку договорів № 180 та № 189 від 20.08.2013 та зобов`язання Департаменту відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом поновлення дії договорів № 180 та № 189 від 20.08.2013.

В подальшому, позивачем подано до суду позовну заяву (уточнену), відповідно до якої позивач просив:

- визнати дії Департаменту житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо розірвання в односторонньому порядку договорів № 180 та № 189 від 20.08.2013 незаконними;

- спонукати Департамент до виконання договорів № 180 та № 189, укладених між Приватним виробничо-сервісним підприємством СТО "Карлссон" та Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, з урахуванням додаткової угоди № 1 до договору № 180 та додаткової угоди № 1 до договору № 189, укладених між Приватним виробничо-сервісним підприємством СТО "Карлссон" та Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації;

- визнати договори № 180 та № 189 від 20.08.2013, укладені між Приватним виробничо-сервісним підприємством СТО "Карлссон" та Дніпропетровською обласною державною адміністрацією, з урахуванням додаткової угоди № 1 до договору № 180 та додаткової угоди № 1 до договору № 189, укладені між Приватним виробничо-сервісним підприємством СТО "Карлссон" та Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, чинними зі строком їх дії до 30.10.2023.

Вказану заяву прийнято судом до розгляду. Отже, позовні вимоги містять три немайнові вимоги, компенсацію витрат яких й стягнуто судом першої інстанції з відповідача згідно резолютивної частини рішення.

Таким чином, за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір у сумі 5763,00 грн х 150%=8644,50 грн. за наступними реквізитами Центрального апеляційного господарського суду:

Отримувач коштів: УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101

Код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 37989274

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 2003

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Центральний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідачем (скаржником) вказаний судовий збір сплачений не був, відповідних доказів апеляційна скарга не містить, як і відсутнє посилання на наявність таких доказів у додатку до апеляційної скарги, натомість, у змісті апеляційної скарги (п.1 прохальної частини скарги) заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтовано відсутністю коштів в кошторисі Департаменту для такого виду видатків, як судовий збір, забороною витрачання бюджетних коштів за нецільовим призначенням, посиланням на конституційні гарантії забезпечення та захисту прав та свобод особи, таких як судовий захист.

Також скаржник посилається на ст.8 Закону України "Про судовий збір", п.3.1 розділу 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", відповідно до якого єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст..8 Закону України "Про судовий збір" є врахування ним майнового стану сторін. Крім того, скаржник зауважує на необхідність прийняття скарги без її повернення, з наступним стягненням судового збору у відповідності до норм ст.82 ЦПК України.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави зазначити, що сплату судового збору може бути відстрочено, розстрочено з огляду на суб`єктний склад заявника (п.п.1, 2 ч.1 ст.8 Закону) та предмет позову (п.3 ч.1 ст.8 Закону). До суб`єктів, яким Законом надається право на відстрочення, розстрочення сплати судового збору, відносяться лише фізичні особи, предметом позову має бути захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав та відшкодування шкоди здоров`ю.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів апеляційної скарги, апелянт не є фізичною особою, а предмет позову не становить захист вище перелічених категорій прав, отже, зазначена норма Закону до скаржника не може бути застосована; крім того, підстави, наведені у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є вичерпними при вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

При цьому посилання скаржника на п.3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 суд вважає хибним, оскільки вказані роз`яснення стосувались редакції ст.8 Закону України "Про судовий збір", до внесення в неї змін, якими був звужений перелік осіб, яким може бути надано відстрочення (розстрочення) сплати судового збору або звільнено від такої сплати.

Також суд не приймає до уваги доводи стосовно прийняття скарги та подальшого стягнення судового збору згідно зі ст.82 ЦПК України, з огляду на врегулювання питання подання цієї скарги нормами Господарського процесуального кодексу України, який не містить норми, яка б надавала право суду прийняти скаргу та в подальшому стягнути належний до сплати за її подачу судовий збір з апелянта.

Частиною 2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України регламентовано, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Зважаючи на викладене, апелянту надається право протягом встановленого судом строку усунути недоліки апеляційної скарги та сплатити судовий збір у сумі 8644,50 грн.

У разі, якщо відповідач не усуне недоліки апеляційної скарги в строк установлений судом, заява (скарга) вважається неподаною та повертається скаржнику (ч. 4 ст. 174, ч.ч.6, 8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст.174, 234-235, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України.

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.08.2019 у справі №904/1485/19 (суддя Рудь І.А.) залишити без руху.

2. Апелянту протягом 10 днів з дня отримання ухвали усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме: сплатити судовий збір у сумі 8644,50 грн.

3. У разі не усунення недоліків у зазначений судом строк настають наслідки, передбачені ч.4 ст. 174, ч.8 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі учасники справи можуть отримати на сторінці Центрального апеляційного господарського суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/sud4876/ або переглянути процесуальні документи по справі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/

Головуючий суддя О.Г. Іванов