ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2947/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Рефрижераторна вагонна компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Фастів Київської області

до Приватного акціонерного товариства "Криворізький суріковий завод", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення збитків в сумі 19 671,01 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Рефрижераторна вагонна компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення збитків у сумі 19 671,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 3/16 ПОСТ ЦВРЕФЮ-У від 31.05.2016 з реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає про те, що позивач скористався зареєстрованим ПрАТ "Криворізький суріковий завод" податковим кредитом та не поніс збитків.

19.08.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підприємство останнього заперечує проти доводів відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки посилання ПрАТ "Криворізький суріковий завод" на використання позивачем податкового кредиту є неправомірним, про що свідчить відсутність в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстрованої податкової накладної № 1868 від 04.07.2016.

30.08.2019 від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача аналогічні відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 16.07.2019 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/2947/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2016 Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Рефрижераторна вагонна компанія" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Рефрижераторна вагонна компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця", (Покупець) та Приватним акціонерним товариством "Криворізький суріковий завод" (Постачальник) укладено Договір поставки № 3/16 ПОСТ ЦВРЕФЮ-У ( далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. вказаного вище Договору постачальник (відповідач у даній справі) зобов`язується передати у власність (поставити) покупця (позивача у даній справі) товар (товари), а Покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) та сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом поставки є емаль ПФ-115 в асортименті, грунтівка ГФ-021 в асортименті (далі - Товар) (пункт 1.2. Договору).

Згідно з пунктом 1.3. Договору кількість, найменування, одиниці виміру, загальна вартість, асортимент та ціни кожної партії Товару погоджуються додатково під час підписання Сторонами відповідних видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Виконуючи умови договору відповідач здійснив на адресу позивача поставку товару на загальну суму 118 026,06 грн. (у т.ч. ПДВ 20% 19 671,01 грн.), що підтверджується залученою до матеріалів справи копією накладної № 1868 від 04.07.2016 (а.с. 38).

Відповідно до пункту 5.3. Договору покупець здійснює оплату поставленого товару не раніше 10-ти банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважаться день підписання Сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

Позивачем в повному обсязі, а саме, в сумі 118 026,06 грн., здійснено оплату за поставлений відповідачем товар, що підтверджується випискою по рахункам виконавця, копія якої залучена до матеріалів справи (а.с. 39).

Згідно з пунктом 5.5. Договору постачальник зобов`язується оформити та надати Покупцю податкову накладну, укладену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством України, електронного цифрового підпису уповноваженої платником особи та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У випадку, якщо Постачальник склав податкові накладні або розрахунки коригувань до них з порушенням норм чинного законодавства України, а також у разі відсутності їх реєстрації в ЄРПН, що тягне за собою втрату права іншої Сторони на збільшення податкового кредиту Постачальник зобов`язується компенсувати Покупцю завдані цим збитки.

Відповідно до пункту 14.1. Договору останній набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до моменту виконання Сторонами всіх фактично взятих на себе обов`язків за Договором.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач посилається на те, що відповідач всупереч вимогам пункту 5.4. Договору не видав податкову накладну на суму 118 026,06 грн. (у т.ч. ПДВ 20% 19 671,01 грн.) та не зареєстрував вказану накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим підприємство позивача втратило право на збільшення податкового кредиту.

Вимоги, заявлені позивачем, підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 1 Наказу Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 Про затвердження форми податкової накладної та порядку заповнення податкової накладної (далі Наказ № 1307) - податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, зазначеною у пункті 2001 3 статті 2001 Податкового кодексу України та пункті 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 (п.3 Наказу №1307).

Пунктом 5 Наказу № 1307 податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань постачальника (продавця), крім випадків, передбачених Податковим кодексом України та цим Порядком.

Згідно з пунктом 3 Наказу № 1307 усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9 - 15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Аналогічна вимога міститься у пункті 6.1 Порядку заповнення податкової накладної, який визначає, що оригінал податкової накладної надається покупцю (отримувачу) товарів/послуг на його вимогу. Податкова накладна, підлягає реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, надається покупцю тільки після реєстрації, що здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відсутність факту реєстрації платником податку-продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Враховуючи те, що право на віднесення суми податку до податкового кредиту у АТ "Українська залізниця" в особі філії "Рефрижераторна вагонна компанія" АТ "Українська залізниця" виникає з дати реєстрації в ЄРПН податкових накладних, підприємство позивача не має права на віднесення суми податку на додану вартість у розмірі 19 671,01 грн. до податкового кредиту у зв`язку з тим, що ПрАТ "Криворізький суріковий завод" не зареєстрована вищезазначена податкова накладна в Єдиному реєстрі податкових накладних, що є порушенням вимог Договору, Податкового кодексу України та Наказу № 1307.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

Статтею 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу вимог пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Положеннями пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 6.2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року № 1379, податкова накладна є підставою для віднесення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку.

Таким чином, сума податку на додану вартість, що не включена до податкового кредиту покупця внаслідок невиконання своїх обов`язків продавцем щодо порядку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, є його збитками.

З огляду на викладене позовні вимоги щодо стягнення з відповідача збитків в сумі 19 671,01 грн. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, господарський суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено підстави для повернення судового збору, зокрема, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, при подачі позову його ціна складала 19 671,01 грн., отже, за подання даного позову підлягав сплаті судовий збір в сумі 1 921,00 грн., проте, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 007,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 1665 від 01.07.2019.

З огляду на викладене, судовий збір в сумі 86,00 грн. підлягає поверненню в порядку, встановленому статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 14, 44, 198, 200, 201, Податкового кодексу України, статтями 509, 525, 526, 610, 611 Цивільного кодексу України, статтею 224 Господарського кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворізький суріковий завод" (50055, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Нікопольске шосе, буд. 201, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі філії Рефрижераторна вагонна компанія Акціонерного товариства "Українська залізниця" (08502, Київська область, м. Фастів, вул. Андрія Шептицького, буд. 1Б, ) 19 671,01 грн. (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят одну гривню 01 коп.) збитків, 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) судового збору

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 16.09.2019.

Суддя І.Ф. Мельниченко