ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019 Справа № 917/757/19

за позовною заявою Фермерського господарства "Звягель 1700", 38521, Полтавська обл., Диканський р-н, с.Великі Будища, вул. Юрія Кононенка, 17, ідент. код 38029529

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросільгосп Продукт", 04080, м.Київ, вул. Юрківська, буд. 16, ідент код 41737202

про стягнення 111 199, 97 грн.

Суддя Іванко Лідія Андріївна

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явились

від відповідача: не з`явились

Розглядається позовна заява Фермерського господарства "Звягель 1700" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросільгосп Продукт" 84133,30 грн., з яких: 79999,97 грн. - основний борг, 4133, 33 грн. - пені.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 04.06.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 25.06.2019 р.

В зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено на 13.08.2019 р.

Судове засідання, призначене на 13.08.2019 р. не відбулося в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою від 20.08.2019 р. розгляд справи призначено на 05.09.2019 р.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату , час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (розписка знаходиться в матеріалах справи).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Ухвали суду, які направлялися відповідачу за адресою: м. Київ АДРЕСА_1 вул. Юрківська, АДРЕСА_2 . 16, повернулися до суду з відміткою поштового відділення "немає будинку 16".

Оскільки ухвали суду направлені відповідачу на юридичну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (Витяг додається, а.с. 80), він вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд зазначає, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив :

22 березня 2018 року між ТОВ "Агросільгосп Продукт" (за договором - продавець, надалі - відповідач) та ФГ "Звягель 1700" (за договором - покупець, надалі - позивач) був укладений договір поставки № 00312.1 (надалі - договір) про поставку товару мінеральних добрив, а саме - Сульфоамофос NPS 20:20:14, в кількості 8 тон, за ціною, обумовленою в додатку (специфікації) №1 до Договору 66 666,64 грн. , та Карбамід №46,3% марки Б, вагою 3 тони, за ціною, обумовленою в додатку (специфікації) №1 до Договору 24000,00 грн. (за договором, надалі - товар). (Договір з додатками додаються до матеріалів справи). Також, відповідно до специфікації, вартість логістичних послуг склала 2000,00 грн. Податок на додану вартість згідно специфікації №1 склав 18533, 33 грн.

Відповідно до п. 6.1. договору, покупець здійснює оплату замовлених товарів у національній валюті України за цінами вказаними у замовленні (Специфікації).

Відповідно до п. 6.2. договору, розрахунки за продукцію робляться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника згідно з виставленим постачальником рахунком.

Відповідно до п. 6.3. договору, покупець здійснює оплату замовлених товарів за договором у вигляді попередньої 100% оплати на погоджений обсяг товару впродовж 3-х робочих днів з моменту одержання рахунку від постачальника.

Відповідно до п. 4.3. договору, поставка замовленого товару здійснюється постачальником не пізніше трьох діб з моменту отримання замовлення або достроково, якщо інші строки не визначені в замовленні. Замовлення - специфікація не містять жодних окремо визначених строків поставки.

На виконання умов п. п. 6.1., 6.2., 6.3. договору, на підставі виставленого відповідачем рахунку №589 від 22.03.2018р. позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача :

26.03.2018 р. кошти в розмірі 100% вартості продукції та вартості логістичних послуг з врахуванням ПДВ, що склало 111 199, 97 грн.

Відповідно до вищезазначених умов договору, поставка товару з часу його оплати мала відбутися не пізніше 3-х діб, отже кінцева дата поставки товару що рахується від останнього платежу становить 25.03.2018 р.

Відповідач не виконав свої зобов`язання в повному обсязі та недопоставив позивачу товар на загальну суму 79999,97 грн.

За невиконання зобов`язань по поставці продукції, позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 4133,33 грн.

Відповідач товар недопоставив та не повернув позивачу суму попередньої оплати, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права та виконати свої обов`язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем досягнута домовленість щодо поставки продукції та укладено відповідний договір.

Нормами ст. 712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в обумовлений термін не здійснив поставку продукції в повному об`ємі, а тому кошти, які були попередньо сплачені відповідачу за недопоставлену продукцію, підлягають поверненню.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

П. 9.3. договору передбачено сплату пені за прострочення постачання або недопостачання продукції.

Факт недопостачання передбаченої умовами договору продукції відповідачем не спростовано.

Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачу 4133, 33 грн. пені.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідачем доказів на спростування обставин, викладених позивачем, суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 79 999, 97 грн. основного боргу та 4133, 33 грн. пені обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросільгосп Продукт" (04080, м.Київ, вул. Юрківська, буд. 16, ідент код 41737202) на користь Фермерського господарства "Звягель 1700" (38521, Полтавська обл., Диканський р-н, с.Великі Будища, вул. Юрія Кононенка, 17, ідент. код 38029529) 79999,97 грн. основного боргу, 4133,33 - пені, 1921,00 грн. судового збору, 2000,00 грн. оплата професійної правничої допомоги.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 16.09.2019 р.

Суддя Іванко Л.А.