Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2019 р. Справа № 906/648/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (м.Київ)

до Військової частини НОМЕР_1 (м.Новоград-Волинський, Житомирська область)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (Житомирська область, Ємільчинський район, с.Антонівка).

про стягнення 21467,02 грн

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 21467,02грн. сплаченого страхового відшкодування.

Ухвалою від 29.07.19 суд відкрив провадження у справі №906/648/19 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Сторони отримали вказану ухвалу 01.08.19, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

12.08.19 до суду надійшов відзив на позовну заяву №4315 від 08.08.19 та заява про застосування строків позовної давності №4316 від 08.08.19, в яких відповідач позов не визнає з тих підстав, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду. Просить застосувати строк позовної давності.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:
13 березня 2015 року об 11 годині 00 хвилин, на перехресті вул. Свердлова та вул, Калініна міста Лисичанська Луганської області сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля "Урал 4320" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та Автомобіля "SSANG YONG KYRON" державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ОСОБА_2 (потерпілий), під керуванням водія ОСОБА_3 (а.с.9).

Цивільно - правова відповідальність потерпілого застрахована за договором обов`язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1019989 від 18.11.2014 року (а.с.13).

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 19 травня 2015 року у справі № 415/2678/15-п, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Житомирської області, військовослужбовця А - 4984, мобілізованого на виконання Указу Президента від 21.07.2014 року № 607/2014 "Про часткову мобілізацію", зареєстрсіваного та проживаючого в АДРЕСА_1 , було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення (ДТП 13.03.2015 року, що відбулось на перехресті вул. Свердлова та вул. Калініна міста Лисичанська Луганської області), передбаченого ст. 124 КупАП, ч. 1 ст. 130 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с.11).

Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди (а.с.12).

Позивачем було Сплачено потерпілому відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди у розмірі 21467 грн 02 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 4604рв від 15.09.2015 року (а.с.27).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована при використанні транспортного засобу "УРАЛ 4320", державний номер НОМЕР_2 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.30).

Керуючись ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон), Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 38.2. Закону, Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно- правову відповідальність.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 19 травня 2015 року у справі № 415/2678/15-п, встановлено, що транспортний засіб - автомобіль "УРАЛ 4320" номерний знак НОМЕР_2 належить ВЧ НОМЕР_4 Міністерства оборони України, а тому особою, відповідальною за завдані Потерпілому збитки, у даному випадку є Відповідач відповідно до вимог ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Оскільки відповідач не відшкодував шкоду, згідно з положеннями ст. 1191 Цивільного кодексу України та ст. 38 Закону, позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З викладеного господарський суд приходить до висновку, що позов є підставним.

Разом з тим, відповідач позов не визнав та просив застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановлених статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.261 ЦК України, за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Позивач сплатив страхове відшкодування 15.09.15, отже трирічний строк позовної давності сплив 15.09.18, натомість як позивач звернувся з даним позовом до суду лише 25.06.19.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

З огляду на викладене позов задоволенню не підлягає.

Судом також встановлено, що 03 січня 2018 року, позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення суми сплаченого відшкодування завданої шкоди в розмірі 21467,02грн. з ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Ухвалою Ємільчинського районного суду Житомирської області від 03.05.18 у справі №1285/16/18 закрито провадження у справі в зв`язку з відмовою позивача від позову. (а.с.32).

Відповідно до частини 2 статті 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Оскільки у спірних правовідносинах боржником по відношенню до позивача є лише відповідач у даній справі і, відповідно, громадянин ОСОБА_1 не є таким, тому до наявних обставин норма частини 2 статті 264 ЦК України не підлягає застосуванню.

Крім того, суд звертає увагу, що цивільним законодавством не врегульовано правовідносини щодо перебігу позовної давності в разі закриття провадження у справі в зв`язку з відмовою позивача від позову. Суд вважає за можливе застосувати аналогію закону (ст.8 ч.1 ЦК України), а саме частину 1 статті 265 ЦК України, в якій зазначено, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності, тому суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі в зв`язку з відмовою позивача від позову не зупиняє перебігу позовної давності.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 16.09.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:
1- в справу
2-позивачу (01030 м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 9, оф. 301)(рек. з повідом.)
3- відповідачу (рек. з повідом.)
4- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) (рек. з повідом.)