СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2019 р. Справа № 905/221/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О.

Секретар судового засідання - Соляник Н.В.

за участю:

від позивача - не з`явився

від відповідача (апелянта) - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь Донецької області (вх.№2618 Д/2)

на рішення господарського суду Донецької області від 02.05.2019 у справі №905/221/19 (суддя Шилова О.М., ухвалене в м. Харків о 13:05 годині, повний текст складено 13.05.2019),

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м.Нікополь Дніпропетровської області

до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м.Маріуполь Донецької області

про зобов`язання здійснити поставку горішку коксового у кількості 360,726 сухих тонн загальною вартістю 3203887,53грн. та стягнення 160367,96грн. неустойки.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.05.2019 у справі № 905/221/19 закрито провадження у справі №905/221/19 за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" в частині вимоги про зобов`язання здійснити поставку горішку коксового у кількості 360,726 сухих тонн загальною вартістю 3203 887,53 грн.

Вимогу про стягнення 160367,96 грн. неустойки задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" 160 194,38 грн. неустойки, 4323,87 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовної вимоги відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення 160 194,38 грн. неустойки мотивовано тим, що на момент розгляду даної справи факт недопоставки товару у травні 2018 року відповідачем в порядку норм ст.ст. 13, 74 ГПК України не заперечується, відтак позовні вимоги про стягнення неустойки є обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок містить арифметичні помилки, тому частково задовольнив позовні вимоги.

Суд першої інстанції, за результатами розгляду клопотання відповідача про зменшення суми неустойки на 80%, дійшов до висновку, що надані відповідачем в обґрунтування свого клопотання докази не свідчать про винятковість обставин та наявність об`єктивних перешкод для належного виконання зобов`язань, які відповідач не міг передбачити під час взяття на себе зобов`язань за Договором поставки №012/18-03/1800447 від 15.12.2017 та Специфікацією №17.

Разом з тим, проведення бойових дій на території Донецької області, що негативно вплинуло на господарську діяльність відповідача, за переконанням суду, не є винятковою обставиною щодо правовідносин сторін саме за Договором №012/18-03/1800447 від 15.12.2017.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання відповідача про зменшення неустойки не підлягає задоволенню.

Не погодившись з ухваленим рішенням відповідач, ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив змінити рішення господарського суду Донецької області від 02.05.2019 у справі №905/221/19 в частині визначення розміру стягнення штрафу (неустойки), а саме з урахуванням всіх фактичних обставин справи, виходячи з загальних принципів справедливості, добросовісності та розумності, ст.3 ЦК України, в порядку ст.233 ГК України максимально на 80 % зменшити розмір стягуваної суми штрафу (неустойки).

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без зясування всіх обставин справи та без належної оцінки доводів відповідача про наявність підстав для зменшення розміру присудженої до стягнення неустойки.

Апелянт зазначає, що місцем знаходження та реєстрації відповідача у справі є м. Маріуполь, тобто населений пункт, в якому проводиться антитерористична операція та операція об`єднаних сил, що значно ускладнює ведення господарської діяльності. З метою забезпечення та стабілізацією обсягів виробництва відповідач постійно змушений нести додаткові витрати на забезпечення доставки сировини та відправки вантажів іншими способами, використовувати більш дороге імпортне вугілля. Одночасно відповідач несе витрати на нарахування та здійснення заробітної плати робітникам, що призвані на строкову військову службу.

Апелянт посилається на те, що фінансова ситуація відповідача протягом 2017-2019 років залишається складною.

Апелянт вважає, що вищенаведені обставини свідчать про наявність підстав для зменшення розміру штрафу (неустойки) на 80% від суми, присудженої до стягнення.

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, та таким, що ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Позивач посилається на те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження наявності виключних обставин для зменшення розміру неустойки. Разом з тим, відповідач є юридичною особою і повинен самостійно усвідомлювати ризики, пов`язані із господарською діяльністю.

Позивач зазначає, що договір поставки №012/18-03/1800447 від 15.12.2017 укладений між сторонами більш ніж за 3,5 роки після настання обставин, на які посилається відповідач, як на підставу для зменшення суми неустойки (штрафу). На думку позивача, вищенаведене свідчить, що відповідач при підписанні договору повинен був передбачити наслідки під час взяття на себе зобов`язань за договором та був обізнаний щодо строків їх виконання.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О.,суддя Шутенко І.А.

У зв`язку з відпусткою судді-члена колегії Шутенко І.А., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення господарського суду Донецької області від 02.05.2019 у справі №905/221/19 в частині стягнення неустойки у сумі 160 194,38 грн., розгляд справи призначено на 18.09.2019.

Про дату, час та місце судового засідання сторони повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія встановила.

15.12.2017 між Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" (Постачальник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (Покупець, позивач) був укладений договір поставки №012/18-03/1800447 (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов`язався поставити і передати у власність Покупцю продукцію коксохімічного виробництва (Товар) відповідно до сортаменту, якості, строків, у обсязі, за цінами та на умовах, передбачених у специфікаціях до Договору, які є його невід`ємними частинами, а Покупець зобов`язався прийняти Товар та оплатити його на умовах Договору. Витрати за перевезення Товару від пункту відправлення до пункту призначення (зал.тариф) відносяться на Постачальника, якщо інше не передбачено специфікаціями.

Згідно з п.8.4 Договору в разі порушення строків або порушення обсягу поставки, обумовленого в узгодженій сторонами Специфікації, Постачальник сплачує Покупцю неустойку у розмірі 5,0% від вартості недопоставленого у строк обсягу Товару, обумовленого у Специфікації.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 28.02.2019 та, відповідно, за грошовими розрахунками - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п.9.5 Договору).

У Специфікації №17 від 25.05.2018 до Договору (далі - Специфікація №17) сторони погодили найменування Товару, його кількість, ціну реалізації, умови оплати та поставки: протягом травня 2018 року відповідач зобов`язався відповідно до орієнтовного графіку відвантаження товару (2-3 вагони на добу) в період з 25.05.2018 відвантажити позивачу товар - горішок коксовий 10-25мм, марка ОК 1, ОК 2, ОК 3, ТУУ 19.1-0:2012, у кількості 900т (+/-5%) сухої ваги загальною вартістю 7993598,40грн з ПДВ (7401,48грн за тонну сухої ваги без ПДВ, що складає еквівалент 283,50дол США за курсом НБУ станом на 25.05.2018). Специфікація №17 також містить умову про застосування під час визначення ціни Товару еквівалента 283,50дол США за курсом НБУ, що діятиме на дату оплати (п.4, абз.2 п.7) (т.1, а.с.43).

Договір і Специфікація №17 підписані обома сторонами без зауважень і скріплені печатками сторін.

Фактично у травні 2018 року відповідач поставив позивачу 494,274т сухої ваги горішку коксового, що Постачальником у відзиві не заперечується і підтверджується залізничними накладними:

- №49899461 від 25.05.2018 (виставлений рахунок за поставку 161,981 сухих тонн Товару),

- №49932171 від 27.05.2018 (виставлений рахунок за поставку 114,331 сухих тонн Товару),

- №50008309 від 31.05.2018 (виставлений рахунок за поставку 217,962 сухих тонн Товару) (т.1, а.с.46-57).

Зобов`язання з поставки товару за Договором (п.8 Специфікації №17) мало бути виконане не пізніше 31.05.2018.

За розрахунком позивача, загальний обсяг недопоставки за Специфікацією №17 з урахуванням визначеного за п.2.6 Договору 5% толерансу складає 360,726т сухої ваги горішку коксового.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свого обов`язку з поставки обумовленого Специфікацією №17 обсягу Товару в передбачений Специфікацією строк не виконав, чим порушив умови Договору, вимоги ст.ст.525, 526, 530 ЦК України та ст.193 Господарського кодексу України щодо обов`язковості виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та у строк, встановлений у зобов`язанні.

За приписами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідачем факт недопоставки товару у травні 2018 року не заперечується.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення неустойки є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню частково - в сумі 160194,38грн., оскільки наданий позивачем розрахунок містить арифметичні помилки.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.05.2019 у справі №905/221/19 в частині закриття провадження про стягнення основної суми боргу у зв`язку з її погашенням та наявності підстав для стягнення неустойки (штрафу) сторонами не оскаржується.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про зменшення розміру стягуваної суми штрафу (неустойки) на 80%.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з наведених норм, судом апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду у даній справі переглядається в частині розгляду судом першої інстанції заяви відповідача про зменшення розміру штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві №09-10/43 від 25.02.2019 Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" просило суд у випадку задоволення вимог про стягнення неустойки зменшити її розмір на 80%.

Згідно з ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому мають бути взяті до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.4 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що зменшення розміру неустойки є правом суду, при використанні якого мають враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

В чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Господарський суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру штрафу (неустойки) за своїм внутрішнім переконанням оцінює подані учасниками справи докази та обставини, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд з`ясовує наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін.

При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафу (неустойки), покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення штрафу (неустойки), що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд

Визначення зменшення розміру заявленої до стягнення штрафу (неустойки) є дискреційним повноваженням місцевого суду, а отже, оцінка саме розміру зменшення, а не наявності відповідних підстав для застосування зменшення в принципі, з боку апеляційного суду, не може здійснюватися в контексті відповідності чи невідповідності нормам матеріального чи процесуального права.

Аналогічний висновок викладено у постанові касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 905/1961/17.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення суми штрафу (неустойки), відповідач посилався на погіршення свого фінансово-економічного стану, наявність заборгованості підприємств-контрагентів, проведення бойових дій на території Донецької області, що негативно вплинуло на господарську діяльність відповідача.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто, підприємство організовує свою господарську діяльність на власний ризик, що як наслідок покладає на останнє нести тягар несприятливих наслідків такої діяльності.

Скрутний фінансовий стан Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" не є виключною підставою для зменшення розміру штрафних санкцій.

Крім того, відповідач на підтвердження свого скрутного стану надав до суду першої інстанції звіт про фінансові результати за 2017 рік, баланси (звіти про фінансовий стан) на 31.12.2017 та 30.06.2018, які не надають можливості оцінити реальне фінансове становище Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на момент звернення з клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій (25.02.2019).

Факт проведення операції об`єднаних сил на території міста Маріуполя не звільняє відповідача від обов`язку належного виконання взятих на себе зобов`язань в силу положень ст.526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Крім того, на час укладення Договору поставки №012/18-03/1800447 від 15.12.2017, який є предметом позову, антитерористична операція тривала.

Отже, Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь було обізнане про наявність обставин, які ускладнюють ведення господарської діяльності та повинно було врахувати їх під час взяття на себе зобов`язань поставити товар.

Усвідомлюючи специфіку перевезень вантажів залізничним транспортом на території Донецької області, апелянт не ініціював питання досягнення домовленостей із позивачем щодо збільшення строків доставки товару.

Враховуючи вищенаведене, надані відповідачем в обґрунтування свого клопотання докази не свідчать про винятковість обставин та появу об`єктивних перешкод для належного виконання зобов`язань, які відповідач не міг передбачити під час взяття на себе зобов`язань за Договором поставки №012/18-03/1800447 від 15.12.2017 та Специфікацією №17.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявності підстав, з якими законодавець пов`язує можливість зменшення стягнення неустойки (штрафу) на 80%, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь".

Доводи Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", викладені в апеляційній скарзі на рішення господарського суду Донецької області від 02.05.2019 у справі №905/221/19, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення господарського суду Донецької області від 02.05.2019 у справі №905/221/19 не підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.05.2019 у справі №905/221/19 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення господарського суду Донецької області від 02.05.2019 у справі №905/221/19 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 02.05.2019 у справі №905/221/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.09.2019

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя Н.О. Мартюхіна