РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.09.2019Справа № 910/6955/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський дім ФПУ"

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про визнання недійсним та скасування Рішення Київської міської ради, визнання укладеною додаткової угоди про поновлення Договору оренди.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Шумейко Ю.О. , ордер серія ЧК № 020567; Багатченко Ю.В., ордер серія КВ № 089954;

від відповідача: Ільчик М.О., довіреність № 225-КМР-4145 від 30.07.2019;

від третьої особи 1: Геращенко В.І., довіреність № 5 від 03.09.2019;

від третьої особи 2: ОСОБА_5, ОСОБА_6, довіреність від 23.08.2019.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Слов`янський дім ФПУ» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Київської міської ради про визнання недійсним та скасування Рішення Київської міської ради, визнання укладеною додаткову угоду про поновлення Договору оренди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Київської міської ради № 1010/5074 від 26.06.2018 «Про відмову у поновленні товариству з обмеженою відповідальністю «Слов`янський дім ФПУ» договору оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування споруд учбово-спортивної бази з готелем загальним розміром 2,4291 га на АДРЕСА_1 від 17.04.2003» було прийнято з порушенням ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та Регламенту Київської міської ради, в зв`язку з чим, порушено законні права та гарантії позивача.

В свою чергу, вимоги про визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення Договору оренди обґрунтовані тим, що протягом місяця з дати закінчення Договору оренди позивач продовжував користуватись земельною ділянкою, а від відповідача не надходило жодних заперечень стосовно поновлення Договору оренди, що згідно з ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду» є підставою для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення Договору оренди в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, підготовче засідання призначено на 24.06.2019.

06.06.2019 ОСОБА_1 подано клопотання про залучення третьої особи.

20.06.2019 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

21.06.2019 представником позивача подано письмові пояснення щодо клопотань про залучення третьої особи.

24.06.2019 ОСОБА_3 подано заяву про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи.

24.09.2019 ОСОБА_4 подано клопотання про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи.

У судове засідання 24.06.2019 представники учасників судового процесу з`явились.

За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 22.07.2019.

27.06.2019 представником позивача подано відповідь на відзив.

09.07.2019 представником позивача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

18.07.2019 представником позивача подано письмові пояснення щодо заявлених клопотань про залучення до участі у справі третіх осіб.

У судове засідання 22.07.2019 представники учасників справи з`явились.

Розглянувши подані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 заяви про залучення останніх до участі у справі в якості третіх осіб, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1-3 ст.50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Враховуючи предмет та підстави позову, оскільки рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі ОСОБА_1 у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

В свою чергу, зі змісту заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , судом не встановлено обставин, з якими процесуальний закон пов`язує залучення третіх осіб, в зв`язку з чим, суд залишає клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 без задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/6955/19 на 30 днів, залучено ОСОБА_1 в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, відкладено підготовче засідання на 12.08.2019.

25.07.2019 представником позивача подано письмові пояснення.

05.08.2019 представником третьої особи 2 подано письмові пояснення.

09.08.2019 представником позивача подано відповідь на пояснення третьої особи 2.

У судове засідання 12.08.2019 представники сторін та третьої особи 2 з`явились, представник третьої особи 1 не з`явився.

За результатами судового засідання, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 02.09.2019.

02.09.2019 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 02.09.2019 представники сторін, третьої особи 1 з`явились, представник третьої особи 2 не з`явився.

Враховуючи подане представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи, судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 16.09.2019.

У судове засідання 16.09.2019 представники учасників справи з`явились.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечила.

Представники третіх осіб надали усні пояснення по суті спору.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 16.09.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Слов`янський дім ФПУ" є правонаступником Закритого акціонерного товариства "Слов`янський дім" згідно з п. 1.2 Статуту товариства.

Рішенням Київської міської ради від 26.09.2000 № 11/988 "Про надання і вилучення земельних ділянок" (із змінами і доповненнями, внесеними рішеннями Київської міської ради від 27 грудня 2001 року № 178/1612) затверджено проект відведення земельних ділянок Закритому акціонерному товариству "Слов`янський дім" для експлуатації та обслуговування споруд учбово-спортивної бази з готелем на АДРЕСА_1.

Надано Закритому акціонерному товариству "Слов`янський дім", за умови виконання п. 14.1 цього рішення; в оренду строком на 15 років земельні ділянки загальною площею 0,14 га (ділянка № 1 - площею 0,08 га, в тому числі 0,05 га в межах червоних ліній; ділянка № 2 - площею 0,06 га, в тому числі 0,03 та в межах червоних ліній) для експлуатації та обслуговування споруд учбово-спортивної бази з готелем на АДРЕСА_1 за рахунок земель міської забудови.

Оформлено Закритому акціонерному товариству "Слов`янський дім", за умови виконання п. 14.1 цього рішення, право оренди строком на 15 років на земельні ділянки загальною площею 2,31 га (ділянка № 1 - площею 1,94 га, в тому числі 0,20 га в межах червоних ліній; ділянка № 2 - площею 0,37 га, в тому числі 0,12 га в межах червоних ліній) для експлуатації та обслуговування споруд учбово-спортивної бази з готелем на АДРЕСА_1 у зв`язку з передачею будівель та споруд до статутного фонду (Постанова Президії Федерації профспілок України від 22.04.94 № П-13-18) за рахунок земель, відведених згідно з рішеннями Київської міської Ради депутатів трудящих від 22.05.56 № 755 "Про відвод земельної ділянки Республіканській Раді Добровільного Спортивного товариства "Буревісник" та від 20.03.72 № 398 "Про додатковий відвод земельної ділянки Центральній раді добровільного спортивного товариства "Авангард" під поширення території готелю на 200 - 300 місць по АДРЕСА_1".

На виконання вказаного рішення між Київської міською радою (Орендодавець) та Закритим акціонерним товариством "Слов`янський дім" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки від 17.03.2003, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 15.04.2003 за № 91-6-00106 (далі - договір оренди земельної ділянки, договір оренди).

Відповідно до п. 1 договору оренди, Орендодавець, на підставі рішення Київради від 26.09.2000 за № 11/988 в редакції рішення Київради від 27.12.2001р. за № 178/1612, передає, а Орендар приймає в оренду на 15 (п`ятнадцять) років земельні ділянки, місце розташування яких АДРЕСА_1, загальним розміром 2,4291 (дві цілих і чотири тисячі двісті дев`яносто одна десятитисячна) га для експлуатації та обслуговування споруд учбово-спортивної бази з готелем у межах, які перенесені в натуру (на місцевість) і зазначені на плані, що є невід`ємною частиною цього договору, з них земельна ділянка кадастровий номер 91:109:172 розміром 2,0262 (дві (цілих і двісті шістдесят дві десятитисячних) га, земельна ділянка кадастровий номер 91:109:304 розміром 0,4029 (нуль цілих і чотири тисячі двадцять дев`ять десятитисячних) га.

Пункт 7.2 договору оренди містить обов`язки орендаря.

Так, орендар зобов`язаний:

- використовувати земельні ділянки відповідно до їх цільового призначення;

- своєчасно вносити орендну плату;

- додержуватись екологічної безпеки землекористування, державних стандартів, проектних рішень, міських правил забудови, інших чинних у м. Києві правил і норм щодо користування земельними ділянками;

- забезпечити охорону та збереження якості землі відповідно до вимог законодавства України;

- забезпечити вільний доступ до земельних ділянок представників органів державного управління та місцевого самоврядування, органів нагляду і контролю;

- відшкодувати Орендодавцю шкоду, заподіяну внаслідок дій (бездіяльності) Орендаря, які призвели до погіршення якості земельних ділянок;

- повернути земельні ділянки Орендодавцю у стані, придатному для їх подальшого використання після припинення або розірвання цього договору;

- впродовж двадцяти днів після набрання чинності цим договором самостійно обчислити суму орендної плати у порядку, визначеному законодавством, і подати такий розрахунок і копію цього договору до районного податкового органу за місцем розташування земельних ділянок;

- частину земельних ділянок, що розташовані в межах проектних (червоних) ліній, використовувати з обмеженнями відповідно до вимог законодавства;

- у разі необхідності проведення реконструкції чи нового будівництва питання оформлення дозвільної та проектно-кошторисної документації вирішувати в порядку, визначеному нормативами забудови м. Києва;

- у строки, встановлені законодавством України, звітувати перед податковим органом району за місцем розташування земельних ділянок про сплату орендної плати.

- у встановленому законодавством порядку відшкодувати Орендодавцеві збитки у повному обсязі у випадку, коли з вини Орендаря земельні ділянки будуть деградовані, виснажені, що призведе до погіршення їх якості, зокрема і внаслідок техногенного забруднення.

Пунктом 7.1 договору оренди сторони визначили права орендаря, зокрема, орендар має право переважного придбання у власність земельних ділянок, а також за рівних інших умов на поновлення договору оренди після закінчення строку дії договору.

Відповідно до п. 13 дія договору оренди земельної ділянки припиняється у випадках:

- закінчення терміну, на який укладено цей договір:

- одержання Орендарем земельних ділянок у власність;

- дострокового розірвання цього договору за згодою сторін;

- примусового вилучення земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності у порядку, визначеному законодавством України;

- ліквідації юридичної особи - Орендаря;

- виникнення необхідності використати земельну ділянку, що знаходиться в межах червоних ліній, для суспільних потреб (дія договору припиняється достроково);

- дострокового розірвання цього договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадку:

а) неналежного виконання іншою стороною умов цього договору;

б) випадкового знищення чи пошкодження земельних ділянок, яке суттєво перешкоджає використанню земельних ділянок за їх цільовим призначенням;

в) з інших підстав, визначених законодавством України.

За умовами пункту 14 Договір набуває чинності з дня його державної реєстрації.

На підставі п. 7.1 договору оренди земельної ділянки та ст. 33 Закону України "Про оренду землі", позивач листом-повідомленням А-24706 від 02.02.2018 звернувся до Київської міської ради з пропозицією укласти договір оренди землі на новий термін (поновити договір оренди земельної ділянки), додавши проект додаткової угоди про поновлення договору, скріплений печаткою орендаря.

Листом від 25.09.2018 № 225-кр-3455 відповідач повідомив позивача про прийняття 26.06.2018 рішення № 1010/5074 "Про відмову у поновленні Товариству з обмеженою відповідальністю "Слов`янський дім ФПУ" договору оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування споруд учбово-спортивної бази з готелем загальним розміром 2,4291 га на АДРЕСА_1 від 17.04.2003" (далі - спірне рішення, рішення № 1010/5074 від 26.06.2018).

Київрада вирішила відмовити у поновленні договору оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування споруд учбово-спортивної бази з готелем загальним розміром 2,4291 га на АДРЕСА_1 від 17.04.2003 (кадастровий номер :91:109:0172, :91:109:304), укладеного між Київською міською радою та ЗАТ "Слов`янський дім" (ідентифікаційний код 20043069) (пункт 1 рішення № 1010/5074 від 26.06.2018).

У пункті 2.3 рішення № 1010/5074 від 26.06.2018 зобов`язано Виконавчий орган Київської міської ради (Київську міську державну адміністрацію) направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Слов`янський дім ФПУ" (ідентифікаційний код 20043069) в строки, визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі", лист-повідомлення про заперечення в поновленні договору оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування споруд учбово-спортивної бази з готелем загальним розміром 2,4291 га на АДРЕСА_1 від 17.04.2003 № 91-6-00106 (кадастровий номер :91:109:0172, :91:109:304).

Спірне рішення опубліковано в газеті Київської міської ради "Хрещатик" (№ 102 від 21.09.2018).

04.10.2018 Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом від 04.10.2018 № 05716-21123 повідомив позивача про заперечення в поновленні договору оренди земельної ділянки.

У зв`язку з тим, що Київська міська рада відповідь на лист А-24706 від 02.02.2018 протягом місячного строку не надала, додаткову угоду про поновлення строку дії договору оренди не уклала, прийняла незаконне рішення про відмову в поновленні договору оренди з порушенням встановлених термінів, чим порушила переважне право встановлене ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 7.1 договору оренди на поновлення його дії, позивач звернувся із позовом про визнання недійсним та скасування рішення Київської міської ради, визнання укладеною додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки на 15 років.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ст.ст. 13, 41 Конституції України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст.ст. 142, 143 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

За змістом ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст.124 вказаного Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст.126 Земельного кодексу України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як було встановлено вище, пунктом 1 договору оренди узгоджено, що договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років.

Статтями 16, 18 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент укладення та державної реєстрації договору оренди) встановлено, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації. Укладений договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 2 ст. 125 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Договір оренди земельної ділянки укладений 17.03.2003 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 15 квітня 2003 за № 91-6-00106 строком на 15 років.

Таким чином, строк дії договору оренди земельної ділянки сплив 15 квітня 2018 року.

Згідно з ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Порядок поновлення договору оренди земельної ділянки визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі", якою регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини перша-п`ята цієї статті), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина шоста цієї статті).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5 ст.33 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Згідно з п. 7.1 договору оренди орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату.

Позивач зазначає, що товариство належним чином виконувало та продовжує виконувати свої зобов`язання за договором оренди, посилаючись на своєчасне та в повному обсязі внесення ним орендної плати за користуванню земельною ділянкою.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема, Довідкою Головного управління ДФС у м. Києві про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи від 11.02.2019, платіжними дорученнями про сплату відповідних платежів.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Таким чином, з метою скористатись переважним правом на поновлення договору оренди, позивач зобов`язаний звернутись до відповідача із відповідним листом, додавши до нього відповідний проект додаткової угоди.

На виконання ст. 33 Закону України "Про оренду землі", 02.02.2018 позивач звернувся до Київської міської ради з пропозицією укласти договір оренди землі на новий термін (поновити договір оренди земельної ділянки), додавши проект додаткової угоди про поновлення договору, скріплений печаткою орендаря.

Отже, у строк встановлений ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та до спливу строку його дії (15.04.2018) позивач належним чином скористався правом на поновлення договору оренди спірної земельної ділянки шляхом надіслання листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, а відтак має переважне право на поновлення строку дії договору оренди земельної ділянки.

За нормами ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Втім, відповідач протягом установленого ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" місячного строку не повідомив позивача про наявність заперечень щодо поновлення договору оренди, а 26.06.2018, тобто зі спливом двох місяців після закінчення строку дії договору оренди, прийняв спірне рішення про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки.

Спірне рішення Київрада прийняла враховуючи невиконання та неналежне виконання обов`язків за договором оренди та обов`язків землекористувача, а також грубі порушення чинного законодавства.

Втім, матеріали справи не містять доказів на підтвердження фактичних обставин порушення позивачем зобов`язань за договором оренди, визначених пунктом 7.2, також відповідач не надав докази порушення позивачем норм статті 25 Закону України "Про оренду землі". При цьому, належними на беззаперечними доказами підтверджується виконання орендарем основного зобов`язання за договором оренди - внесення орендної плати.

При цьому, на виконання рішення відповідач третя особа - Департамент земельних ресурсів повідомив про заперечення в поновленні договору оренди земельної ділянки листом від 04.10.2018 № 05716-21123, тобто зі спливом п`яти місяців після закінчення строку дії договору.

Таким чином, суд констатує порушення відповідачем норм ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" при розгляді листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі протягом місячного терміну для повідомлення орендареві про прийняте рішення, що, у свою чергу, стало підставою для очікування позивачем можливості поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Отже, за встановлених судом обставин належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі з наданням проекту додаткової угоди, орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору, у зв`язку з чим поведінку відповідача не можна визнати добросовісною.

Згідно ст. 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом ч.3 ст.509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі ст.33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

Суд зазначає, що саме відповідачем була порушена процедура реалізації позивачем переважного права на поновлення договору відповідно до вимог ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п.10 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

В силу ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт або правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У разі прийняття органом державної влади або органом місцевого самоврядування акта, що не відповідає законодавству, і порушує права чи законні інтереси суб`єкта господарювання, останній відповідно до ст.20 цього Кодексу має право звернутися до суду із заявою про визнання такого акта недійсним (ч.2 ст.249 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів.

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Оскільки обов`язковою підставою визнання незаконним та скасування нормативно-правового акту або правового акту індивідуальної дії органу місцевого самоврядування є порушення прав чи законних інтересів суб`єкта господарювання, а при розгляді справи позивачем було доведено наявність таких обставин, з якими закон безпосередньо пов`язує можливість визнання недійсним та скасування спірного рішення відповідача як органу місцевого самоврядування, слід дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині визнання недійсним та скасування рішення Київської міської ради від 26 червня 2018 року № 1010/5074 "Про відмову у поновленні товариству з обмеженою відповідальністю "СЛОВ`ЯНСЬКИЙ ДІМ ФПУ" договору оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування споруд учбово-спортивної бази з готелем загальним розміром 2,4291 га на АДРЕСА_1 від 17.04.2003".

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Тобто, частиною 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч.8 ст.33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, позивач після закінчення строку дії договору продовжує користуватись спірними земельними ділянками, сплачуючи належним чином та в повному обсязі орендну плату за землекористування, що підтверджується Довідкою Головного управління ДФС у м. Києві про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи від 11.02.2019, відповідач протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди не надав заперечень стосовно поновлення цього договору, оскільки прийняв спірне рішення № 1010/5074 лише 26.06.2018.

А за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність переважного права позивача на пролонгацію договору оренди, оскільки останнє виникає лише за умов належного виконання своїх зобов`язань узгоджених сторонами у договорі оренди.

При цьому, судом відхиляються доводи відповідача щодо неналежного виконання орендарем обов`язків за договором, а саме передбачених п. 7.2 договору оренди щодо використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення; додержуватися екологічної безпеки землекористування, державних стандартів, проектних рішень, міських правил забудови, інших чинних у м. Києві правил і норм щодо користування земельними ділянками; частину земельних ділянок, що розташовані в межах проектних (червоних) ліній, використовувати з обмеженнями відповідно до вимог законодавства; у разі необхідності проведення реконструкції чи нового будівництва питання оформлення дозвільної та проектно-кошторисної документації вирішувати в порядку, визначеному нормативами забудови м. Києва.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 1 Договору оренди, земельні ділянки передані в оренду для експлуатації та обслуговування споруд учбово-спортивної бази з готелем.

Частинами 4, 5 статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідач посилається на обставини нецільового використання позивачем земельних ділянок, переданих в оренду - ведення будівництва, при цьому вказує на реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.11.2015 № КВ 43 для реконструкції будівлі на АДРЕСА_1 під багатоквартирний житловий будинок, іншою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "Березнякижитлобуд", на підставі проектної документації, що розроблена ТОВ "Укрпроектреконструкція".

При цьому, будь-які докази, що свідчать про фактичне використання орендованих земельних ділянок не за цільовим призначенням позивачем або іншими особами матеріали справи не містять. Лист Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві на звернення Народного депутата України від 11.03.2016, пояснювальна записка до проекту рішення Київради не можуть підтверджувати названі вище обставини в силу ст. 76,77 ГПК України.

Суд також відхиляє посилання третьої особи Бірюкова С.С. на акт обстеження земельної ділянки № 16-0139/10 від 27.01.2016, оскільки у ньому не встановлено фактичні обставини використання орендованих ділянок із порушенням умов договору оренди, оскільки містить лише суб`єктивні припущення посадової особи Департаменту земельних ресурсів про існування ознак будівельних робіт на земельній ділянці орієнтовною площею 0,3 га.

При цьому, будь-які рішення за результатами обстеження земельної ділянки за актом № 16-0139/10 від 27.01.2016 компетентні органи не приймали протягом дії договору оренди земельної ділянки.

Разом з тим, на переконання суду, використання спірних земельних ділянок не за цільовим призначенням, із порушеннями, узгоджених у п. 7.2 договору оренди, є підставою саме для розірвання договору оренди згідно з п. 13, а не як помилково зазначає відповідач у своєму відзиві на позов та треті особи у поясненнях - на виникнення чи втрату переважного права орендаря на поновлення договору оренди, що передбачене п. 7.1 договору та ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

За змістом частини 9 статті 238 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Тобто, у даному випадку належним способом захисту порушеного права є позов про визнання поновленим договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах шляхом укладення відповідної додаткової угоди в судовому порядку, оскільки в силу імперативного припису частини 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі" про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і є предметом розгляду у даній справі.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду: від 19.03.2019 у справі № 908/2484/17, від 19.03.2019 у справі № 908/1805/17, у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійним та скасувати рішення Київської міської ради №1010/5074 від 26.06.2018 "Про відмову у поновленні ТОВ "Слов`янський дім ФПУ" договору оренди земельної ділянки для експлуатації та обслуговування споруд учбово-спортивної бази з готелем загальним розміром 2,4291 га на АДРЕСА_1 ".

3. Визнати укладеною між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Слов`янський дім ФПУ" додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 17 березня 2003р., зареєстрованого 15 квітня 2003р. за № 91-6-00106, а саме:

"Додаткова угода про поновлення Договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 15.04.2003 № 916-00106, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 17.03.2003 за реєстровим № 321)

м.Київ року

Київська міська рада (код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій 22883141, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36) - далі у тексті "Орендодавець", з одного боку, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Слов`янський дім ФПУ" (правонаступник Закритого акціонерного товариства "Слов`янський дім", (код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 20043069, місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Нагірна, буд. 25-27) - далі у тексті "Орендар", з другої сторони, уклали цю додаткову угоду про наступне:

1.Поновити на 15 (п`ятнадцять) років Договір оренди земельної ділянки від 17 березня 2003 року, загальним розміром 2,4291 га, кадастрові номера: 91:109:0172 та 91:109:0304, по АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 17.03.2003 р. за реєстровим № 321 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 15.04.2003 р. за № 916-00106 (надалі - Договір оренди земельної ділянки).

2.Інші умови Договору оренди земельної ділянки залишити без змін.

3.Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди земельної ділянки та набирає чинності в установленому законом порядку.

4.Усі спори, пов`язані з виконанням умов цієї Додаткової угоди, вирішуються в судовому порядку із застосуванням чинного законодавства України, при неможливості досудового врегулювання спорів, що виникають при виконанні умов цієї Додаткової угоди".

5. Стягнути з Київської міської ради (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 22883141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов`янський дім ФПУ" (04107, м. Київ, вул. Нагірна, буд. 25-27; ідентифікаційний код 20043069) витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 25.09.2019.

Суддя О.А. Грєхова