РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2019Справа № 910/301/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г. за участю секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянув матеріали господарської справи

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Кампус Коттон клаб»
дотовариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ІВТЕКСМАШ»
простягнення 375 003,00 російських рублів

Представники учасників справи:

від позивача Румша А.Л., адвокат за ордером;

від відповідача не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Кампус Коттон клаб» (далі - позивач, ТОВ ТД «Кампус Коттон клаб») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ІВТЕКСМАШ» (далі - відповідач, ТОВ «ВКФ «ІВТЕКСМАШ») про стягнення 375 003,00 російських рублів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами Договору № 12 від 22.06.2018 позивачем здійснено передоплату за товар у розмірі 815 432,00 російських рублів, проте в обумовлений Договором та Додатковими угодами до нього строк товар на суму 375 003,00 російських рублів позивачу передано не було. За таких обставин, посилаючись на положення ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, позивач вказує на наявність підстав для повернення на його користь сплаченої ним суми попередньої оплати у розмірі 375 003,00 російських рублів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 (суддя ОСОБА_1) позовну заяву ТОВ ТД «Кампус Коттон клаб» залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

22.01.2019 до загального відділу діловодства суду від ТОВ ТД «Кампус Коттон клаб» надійшли докази усунення недоліків позовної заяви, розглянувши які суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 з урахуванням ухвали від 20.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/301/19; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання у справі на 15.05.2019; зобов`язано позивача в строк до 01.03.2019 подати до суду належним чином нотаріально завірені копії перекладу позовної заяви та доданих до неї документів, а також ухвали про відкриття провадження у справі від 11.02.2019 на російську мову у трьох примірниках; направлено копію ухвали Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 про відкриття провадження у справі № 910/301/19 та позовну заяву та додані до неї документи, що перекладені на російську мову для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності через Арбітражний суд Іванівської області.

04.03.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшли нотаріально завірені копії перекладу позовної заяви з доданими до неї документами, ухвали Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 про відкриття провадження у справі № 910/301/19 та ухвали від 20.02.2019 про виправлення описок.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/748 від 04.04.2019 у зв`язку з прийняттям Вищою радою правосуддя рішення від 05.03.2019 № 662/0/15-19 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду міста Києва у відставку» призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/301/19, за результатом проведення якого справу № 910/301/19 передано для розгляду судді Удаловій О.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 суддею Удаловою О.Г. прийнято справу № 910/301/19 до свого провадження; розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання у справі на 18.07.2019; зобов`язано позивача в строк до 12.04.2019 подати до суду належним чином нотаріально завірену копію перекладу ухвали від 05.04.2019 на російську мову у трьох примірниках; направлено копії ухвал Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 про відкриття провадження у справі № 910/301/19 та від 05.04.2019, що перекладені на російську мову для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності через Арбітражний суд Іванівської області; зупинено провадження у справі № 910/301/19.

10.04.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшли нотаріально завірені копії перекладу ухвали Господарського суду міста Києва від 05.04.2019.

17.04.2019 Господарський суд міста Києва направив до Арбітражного суду Іванівської області доручення про вручення документів.

05.06.2019 до загального відділу діловодства суду від Арбітражного суду Іванівської області надійшли документи та ухвала від 21.05.2019 по справі № А17-3163/2019 про виконання судового доручення Господарського суду міста Києва.

08.07.2019 позивачем через загальний відділ діловодства суду подано заяву про стягнення з відповідача витрат на нотаріальне засвідчення перекладу на російську мову процесуальних документів та позовної заяви у справі № 910/301/19 з нотаріальним посвідченням копій цих документів у розмірі 5 130,00 грн.

15.07.2019 до загального відділу діловодства суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до змісту яких наявність заборгованості у розмірі 375 003,00 російських рублів визнає, проте у зв`язку з тим, що на зазначені кошти відповідачем було придбано товар та оплачено транспортні витрати, повернути зазначені кошти останній не може.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 поновлено провадження у справі № 910/301/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 закрито підготовче провадження, призначено справу № 910/301/19 до судового розгляду по суті на 03.09.2019, зобов`язано позивача в строк до 26.07.2019 подати до суду належним чином нотаріально завірені копії перекладу на російську мову даної ухвали для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності через Арбітражний суд Іванівської області.

25.07.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшли нотаріально завірені копії перекладу ухвали суду від 18.07.2019.

30.08.2019 до загального відділу діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона просить зупинити провадження у справі № 910/301/19 до розгляду Арбітражним судом Хабаровського краю справи за позовом ТОВ «ВКФ «ІВТЕКСМАШ» про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що товар, який підлягає поставці за Договором № 12 від 22.06.2018, перебуває у власності ТОВ «Ратек» за відсутності жодних правових підстав.

Зважаючи на те, що подане відповідачем клопотання про зупинення провадження по справі не містять жодного мотивування з яких причин воно не було подано в підготовчому провадженні, а також беручи до уваги, що його подання має місце після закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті, суд, керуючись ч. 3 ст. 195, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 227 та п. 1 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження по справі.

02.09.2019 позивачем через загальний відділ діловодства суду подано заяву, в якій сторона просить додатково стягнути з відповідача витрати на нотаріальне засвідчення перекладу на російську мову процесуальних документів та позовної заяви у справі № 910/301/19 з нотаріальним посвідченням копій цих документів у розмірі 1 500,00 грн.

Представник позивача в судове засідання 03.09.2019 з`явився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 03.09.2019 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № RI010343141UA, згідно з яким ухвала суду від 18.07.2019 отримана відповідачем 08.08.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону, беручи до уваги відсутність будь-яких повідомлень представника відповідача про причини його неявки в судове засідання 03.09.2019, суд вирішив розглянути дану справу за відсутності такого учасника справи.

У судовому засіданні 03.09.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

На виконання вимог статті 222 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.06.2018 між ТОВ ТД «Кампус Коттон клаб» (покупець) та ТОВ «ВКФ «ІВТЕКСМАШ» (продавець) було укладено Договір № 12 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору продавець поставляє продукцію згідно зі специфікацією № 1, яка є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 1.2 Договору визначено обов`язок покупця прийняти та оплатити продукцію на умовах даного договору.

Згідно з п. 1.3 Договору датою поставки вважається дата здачі продукції покупцю на складі продавця з підписанням товарних накладних.

Сума договору складає 815 432,00 рубля РФ (без ПДВ). Ціна на продукцію є кінцевою та не підлягає зміні під час виконання договору (п. 2.1 Договору).

Пунктом 2.2 Договору визначено форму оплати: передоплата 100% здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Відповідно до п. 3.1 Договору умови поставки - FCA м. Іваново Росія по існуючій адресі: вул. Павла Большевікова, 27.

Строк поставки - 4 місяця з моменту надходження повної оплати на розрахунковий рахунок продавця (п. 3.2 Договору).

Одночасно з підписанням Договору сторонами підписано Специфікацію № 1 до Договору, в якій погодили найменування, кількість та вартість товару, що поставляється, зокрема, сторонами погоджено поставку цільнометалевої пильчастої стрічки ГВ - 2870х0,9 в кількості 150 кг. на суму 91 815,00 рос. рублів, цільнометалевої пильчастої стрічки Т - 4028х1,8 у кількості 50 кг. на суму 22 500,00 рос. рублів, цільнометалевої пильчастої стрічки СН - 4065х1,0 в кількості 135 кг. на суму 72 495,00 рос. рублів, цільнометалевої пильчастої стрічки ГН - 3580х1,0 в кількості 260 кг. на суму 159 146,00 рос. рублів, цільнометалевої пильчастої стрічки ПЧ - 6085х2,4 в кількості 118 кг. на суму 79 473,00 рос. рублів, шляпочного полотна МСН36, 1025х33,0 мм., PPSI360, 6 комп.х14 шт. в кількості 684 шт. на суму 375 003,00 рос. рублів та векеля 1054х85х4,0 мм. (ремінь поперечного транспортера) в кількості 6 шт. на суму 15 000,00 рос. рублів.

Як слідує з матеріалів справи, позивач на виконання умов Договору 12.07.2018 перерахував на розрахунковий рахунок позивача попередню оплату у розмірі 815 432,00 російських рублів, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення в іноземній валюті № 382 від 12.07.2018 та листом АТ «ОТП Банк» № 52-3/6756 від 28.12.2018.

04.10.2018 відповідач листом повідомив позивача про готовність часткового передання товару, а саме цільнометалевої пильчастої стрічки ГВ - 2870х0,9, цільнометалевої пильчастої стрічки Т - 4028х1,8, цільнометалевої пильчастої стрічки СН - 4065х1,0, цільнометалевої пильчастої стрічки ГН - 3580х1,0, цільнометалевої пильчастої стрічки ПЧ - 6085х2,4 та векеля в кількості 6 шт. Крім цього, відповідач зазначив про неможливість у встановлений Договором строк здійснити поставку шляпочного полотна марки МСН36 в кількості 684 шт., оскільки склади, на зберігання до яких передано зазначений товар опечатано власником, внаслідок наявності заборгованості орендаря з орендних платежів.

У зв`язку з зазначеним, 29.10.2018 між ТОВ ТД «Кампус Коттон клаб» та ТОВ «ВКФ «ІВТЕКСМАШ» було укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до п. 1 якої сторони погодили п. 3.1 Договору викласти в наступній редакції:

« 3.1. Умови поставки:

- по найменуванням позицій №№ 1-5, 7 згідно Специфікації № 1 до Договору - FCA м. Іваново, Росія, вул. Павла Большевікова, № 27;

- по найменуванню позиції № 6 згідно Специфікації № 1 до Договору - СРТ м. Київ, Україна; доставка за рахунок «Продавця».

Пунктом 2 Додаткової угоди сторони погодили внести зміни до п. 3.2 Договору та викласти його в наступній редакції:

« 3.2. Строк поставки:

- По найменуванням позицій №№ 1-5, 7 згідно Специфікації № 1 до Договору - до 05 грудня 2018 року;

- По найменуванню позиції № 6 згідно Специфікації № 1 до Договору - до 20 грудня 2018 року.

У випадку не проведення поставки у зазначений строк, продавець зобов`язаний повернути покупцю отриману від нього суму передоплати на непоставлену частину товару до 24 грудня 2018 року включно.

Строк поставки по найменуванню позиції № 6 згідно Специфікації № 1 до Договору може бути продовжено за згодою сторін у випадку отримання дозволу Національного банку України на перевищення 180-денного строку поставки попередньо оплаченого товару - не більше, ніж на період, зазначений в дозволі НБУ».

Однак, як стверджує позивач, відповідач взяті на себе згідно Договору зобов`язання виконав частково, здійснивши 03.12.2018 поставку продукції на загальну суму 440 429,00 рос. рублів, а саме: цільнометалевої пильчастої стрічки ГВ - 2870х0,9 в кількості 150 кг. на суму 91 815,00 рос. рублів, цільнометалевої пильчастої стрічки Т - 4028х1,8 у кількості 50 кг. на суму 22 500,00 рос. рублів, цільнометалевої пильчастої стрічки СН - 4065х1,0 в кількості 135 кг. на суму 72 495,00 рос. рублів, цільнометалевої пильчастої стрічки ГН - 3580х1,0 в кількості 260 кг. на суму 159 146,00 рос. рублів, цільнометалевої пильчастої стрічки ПЧ - 6085х2,4 в кількості 118 кг. на суму 79 473,00 рос. рублів та векеля 1054х85х4,0 мм. (ремінь поперечного транспортера) в кількості 6 шт. на суму 15 000,00 рос. рублів. Зазначене підтверджується долученими до матеріалів справи копіями вантажної митної декларації № UA100110/2018/336841 від 03.12.2018, міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № 058075 від 29.11.2018 та рахунком-фактурою № 125 від 25.11.2018.

Шляпочного полотна МСН36, 1025х33,0 мм., PPSI360, 6 комп.х14 шт. в кількості 684 шт. на суму 375 003,00 рос. рублів відповідачем поставлено не було, як і не було повернуто сплачені за нього кошти.

У то й же час, відповідач листом № 38 від 14.12.2018 повідомив позивача про неможливість поставки шляпочного полотна МСН36, 1025х33,0 мм., PPSI360, 6 комп.х14 шт. в кількості 684 шт. на суму 375 003,00 рос. рублів в строк до 11.01.2019 з підстав того, що після ввезення вказаного товару на територію Росії та проведення митної очистки його було передано транспортній компанії «Ратек» для відправки до Іваново. Однак, транспортною компанією «Ратек» вантаж відправлено не було, оскільки у зв`язку з наявністю у останньої боргів по сплаті орендних платежів за користування складами, весь вантаж, який перебував у них, було опечатано, в тому числі товар, який підлягав поставці за Договором № 12 від 22.06.2018.

Отже, внаслідок невиконання відповідачем умов Договору № 12 від 22.06.2018 в частині поставки шляпочного полотна МСН36, 1025х33,0 мм., PPSI360, 6 комп.х14 шт. в кількості 684 шт. на суму 375 003,00 рос. рублів та неповернення сплачених за нього коштів, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача суми оплаченого але поставленого останнім товару у розмірі 375 003,00 російських рублів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України іноземні підприємства і організації мають право звернення до господарських судів, згідно з встановленою підвідомчістю і підсудністю господарських спорів, за захистом своїх оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За приписами ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 366 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право».

Закон України «Про міжнародне приватне право» (пункт 1 частини 1 статті 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право», право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міжнародне приватне право», у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до ст. 43 розділу VI «Колізійні норми щодо договірних зобов`язань» Закону «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

За статтею 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Отже, сторони у договорі можуть самостійно визначити право, яке застосовується до договору, та суд, який буде розглядати та вирішувати спір між ними.

Пунктом 7.1 Договору (в редакції Додаткової угоди до договору від 29.10.2018) передбачено, що всі розбіжності, які можуть виникнути по даному договору або у зв`язку з ним, розглядаються шляхом переговорів. При недосягненні позитивних результатів, зацікавлена сторона передає спір на вирішення Господарського суду міста Києва для його розгляду по нормам матеріального та процесуального права України.

Враховуючи викладене, даний спір підлягає вирішенню Господарським судом міста Києва з застосуванням матеріального і процесуального права України.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Норми вказаної статті кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

В силу вимог частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

В силу вимог статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

За змістом частини 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, як вже було зазначено, в пункті 3.2 Договору (в редакції Додаткової угоди від 29.10.2018) сторонами було погоджено строк виконання продавцем обов`язку з поставки товару, а саме: по найменуванням позицій №№ 1-5, 7 згідно Специфікації № 1 до Договору - до 05 грудня 2018 року, а по найменуванню позиції № 6 згідно Специфікації № 1 до Договору - до 20 грудня 2018 року.

Отже, враховуючи положення ст. 530 Цивільного кодексу України та зміст п. 3.2 Договору (в редакції Додаткової угоди від 29.10.2018) строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару за Договором на момент розгляду справи настав.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Пунктом 3.2 Договору (в редакції Додаткової угоди від 29.10.2018) визначено, що у випадку не проведення поставки у зазначений строк, продавець зобов`язаний повернути покупцю отриману від нього суму передоплати на непоставлену частину товару до 24 грудня 2018 року включно.

Враховуючи зміст п. 3.2 Договору (в редакції Додаткової угоди від 29.10.2018), а також приписи частини 1 статті 530 ЦК України, строк для повернення позивачу грошових коштів, сплачених за непоставлений товар, настав.

Зважаючи на те, що строк виконання обов`язку з повернення попередньої оплати настав, сума боргу відповідача, яка складає 375 003,00 рос. рублів, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідачем не заперечується, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Кампус Коттон клаб» з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Кампус Коттон клаб» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «ІВТЕКСМАШ» (153027, Російська Федерація, Іванівська область, м. Іваново, вул. Павла Большевікова, буд. 27; ідентифікаційний код 403) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Кампус Коттон клаб» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд 6; ідентифікаційний код 23721570) суму передоплати у розмірі 375 003 (триста сімдесят п`ять тисяч три) російських рублів 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 242 (дві тисячі двісті сорок дві) грн. 11 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.09.2019.

Суддя О.Г. Удалова