ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2019 справа № 914/1487/19

Суддя Юркевич М.В., при секретарі Кияк І.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервіс-Трускавець», м. Трускавець, Львівська область

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Дубочок-2016», м. Трускавець, Львівська область

про: стягнення 24 054,36 грн. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комсервіс-Трускавець» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Дубочок-2016» про стягнення 24 054,36 грн. заборгованості за договором на аварійне обслуговування внутрішніх будинкових систем каналізації, холодного водопостачання, електрощитових та систем внутрішнього освітлення, з яких 20 415,18 грн. основний борг, 665,82 грн. 3% річних та 2 973,36 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою від 29.07.2019р. було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та надано сторонам строк для подання клопотання, у випадку необхідності, про розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням та явкою представників сторін.

13.08.2019р. від відповідача, в порядку ст. 169 ГПК України, поступили письмові пояснення та клопотання.

Зокрема, у поданих поясненнях відповідач клопотав про проведення судового засідання з розгляду даної справи.

Крім того, в письмовій заяві відповідач звернув увагу суду на те, що позивачем не було надіслано на адресу відповідача позовних матеріалів, а тому в останнього не має можливості подати обгрунтований відзив на позов.

Так, суд зазначає, що в матеріалах справи, як додаток до позовної заяви, позивачем було долучено докази надіслання позовної заяви (опис вкладення) з додатками на адресу відповідача, зокрема: в м. Трускавець по вул. П. АДРЕСА_1 , 10 АДРЕСА_2 28. Таким чином, позивачем було виконано вимоги ст. 164 ГПК України.

В той же час, у зв`язку із поданням відповідачем клопотання про призначення судового засідання по розгляду даної справи, суд дійшов висновку його задоволити.

Ухвалою від 03.09.2019р. судове засідання по розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження було призначено на 17.09.2019р.

Однак, в судове засідання 17.09.2019р. сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили. Втім, 11.09.2019р. від відповідача поступило клопотання про проведення призначеного судового засідання без участі свого представника. Відповідач в клопотанні зазначив, що через фінансові обмеження не має можливості найняти адвоката та оплати його послуги для представлення інтересів в суді, а тому просив суд розглядати спір за наявними матеріалами справи та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Станом на 17.09.2019р. від позивача не надходило будь-яких пояснень та клопотань по справі. Водночас, на адресу суду від сторін повернулися повідомлення про вручення поштових відправлень з ухвалою суду з відміткою про вручення від 01.08.2019р. та 02.08.2019р.

Таким чином, зазначені вище обставини свідчать про належне повідомлення сторін про розгляд даної справи.

В силу приписів ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що справа, у відповідності до вимог статей 165, 248 ГПК України, може бути розглянута за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом з`ясовано наступне:

01.06.2017р. між ТОВ «Комсервіс-Трускавець» (позивачем) та ОСББ «Дубочок-2016» (відповідачем) було укладено договір на аварійне обслуговування внутрішніх будинкових систем каналізації, холодного водопостачання, електрощитових та систем внутрішнього освітлення.

За вказаним договором, позивачем, як виконавцем послуг, надаються послуги у багатоквартирних будинках №6, №8, АДРЕСА_3 10 та № АДРЕСА_4 вул. Сагайдачного АДРЕСА_5 м. Трускавці, які перебувають на балансі ОСББ «Дубочок-2016».

Пунктом 5.1 договору сторони визначили, що вартість послуг передбачених цим договором складає 0,35 грн. за 1 кв.м площі будинку, а всього 3 402,53 грн. за кожен місяць.

Згідно п. 5.4 договору, розрахунок на надані послуги проводиться щомісячно до 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.

За умовами розділу 7 договору, він набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2017р. Якщо за два місяці до закінчення строку дії договору жодна сторона не заявить про припинення його дії, він вважається продовженим на наступний календарний рік.

Як встановлено судом, даний договір пролонговувався сторонами та фактично діяв до 31.12.2018р.

Однак, 07.08.2018р. позивач надіслав відповідачу повідомлення про припинення договору починаючи з 01.09.2018р., у зв`язку зі зміною виду господарської діяльності товариства.

В той же час, як стверджує позивач, у відповідача за період дії договору наявна заборгованість зі сплати платежів за договором за лютий 2018р. та березень, травень-серпень 2018р. включно в розмірі 20 415,18 грн.

З огляду на наведене, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 20 415,18 грн. заборгованості за договором та 665,82 грн. 3 % річних і 2 973,36 грн. інфляційних втрат за неналежне виконання грошового зобов`язання.

Відповідач відзиву на позов не надав, однак у письмових поясненнях від 13.08.2019р. проти позову заперечив повністю. Зокрема, останній зазначив, що у ОСББ «Дубочок-2016» відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем за договором від 01.06.2017р. До вказаних письмових пояснень відповідач долучив копії платіжних доручень та акту звірки взаєморозрахунків, в підтвердження необгрунтованості позовних вимог. Тому, просив суд розглядати спір за його відсутності та відмовити в задоволенні позову.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до фактичних обставин справи встановлених судом, спір виник через неналежне виконання з боку відповідача договірних зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за договором про надання послуг, а саме на аварійне обслуговування внутрішніх будинкових систем каналізації, холодного водопостачання, електрощитових та систем внутрішнього освітлення від 01.06.2017р.

Даний спір лежить в площині його регулювання нормами Цивільного кодексу України, зокрема правовим інститутом надання послуг.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення суд послуговується наступними законоположеннями та своїми висновками:

Ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, договірні відносини між позивачем та відповідачем тривали з 01.06.2017р. по 01.09.2018р.

В той же час існує спір стосовно наявності у відповідача заборгованості за вказаним договором за лютий 2018р. та березень, травень-серпень 2018р. включно в розмірі 20 415,18 грн.

Позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, покликається на банківські виписки за 22.02.2018р. та за 16.03.2018р., якими останній підтверджує, що відповідач оплатив послуги в 2018 році лише за лютий та квітень 2018р., натомість інші місяці залишилися неоплаченими.

Разом з тим, суд не погоджується з такими твердженнями позивача, враховуючи наступне:

Так, в матеріалах справи наявний, долучений відповідачем до позовної заяви акт звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на 19.09.2018р.

З даного акту звірки вбачається, що такий було складено позивачем та представлено відповідачу до погодження. Акт підписано представниками двох сторін та погоджено заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 20 327,77 грн.

Втім, суд звертає увагу, що долученими до письмової заяви платіжними дорученнями від 08.10.2018. та 09.10.2018р. відповідач повністю оплатив заборгованість двома платежами 10 000,00 грн. та 10 327,77 грн.

Таким чином, наявними у справі доказами підтверджується те, що 09.10.2018р. відповідач повністю здійснив розрахунки з позивачем, а тому заборгованість за договором про надання послуг від 01.06.2017р. є відсутня.

Крім того, суд беручи до уваги представлений відповідачем акт звірки взаєморозрахунків, звертає увагу позивача на те, що такий було складено 19.09.2018р., тобто вже після припинення договору про надання послуг. А тому, цілком достовірним є те, що такий акт включав та повністю охоплював заборгованість відповідача перед позивачем за весь період договірних відносин, включаючи і той за який подано позов у даній справі.

З огляду на наведене, оскільки зазначеними вище платіжними дорученнями повністю підтверджується оплата суми зазначеної в акті звірки, то суд дійшов висновку про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем з договором про надання послуг.

Будь-яких інших доказів наявності боргу позивачем представлено не було, а представлені банківські виписки підтверджують лише факт часткової оплати відповідачем послуг за певні періоди, зокрема за лютий та квітень 2018р., однак такі не доводять існування боргу у відповідача за інші розрахункові періоди.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд констатує, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 24 054,36 грн. заборгованості за договором про надання послуг від 01.06.2017р. є необгрунтованими та не підлягають до задоволення.

Судовий збір, в силу приписів ч. 4 ст. 129 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Комсервіс-Трускавець» - відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені в ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18.09.2019р.

Суддя Юркевич М. В.