ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2019 р. Справа№ 910/17270/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Добрицька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Березка Р.М.;

від відповідача: Деревецький В.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю "Перша газопромислова компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 (повний текст рішення складено 17.05.2019)

у справі № 910/17270/18 (суддя Гулевець О. В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідністю "Перша газопромислова компанія"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (до зміни найменування - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування")

про стягнення 616 628,21 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідністю "Перша газопромислова компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія"АХА Страхування" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 585 000,00 грн., пені у розмірі 6 786,00 грн., 3% річних у розмірі 7 837,00 грн. та інфляційного нарахування у розмірі 17 005,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність відмови ПрАТ "Страхова компанія"АХА Страхування" у виплаті позивачу страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку згідно договору добровільного страхування наземного транспорту від 20.02.2018.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі № 910/17270/18 відмовлено в позові повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач, всупереч договірним зобов`язанням за договором добровільного страхування наземного транспорту не здійснив заходів належного повідомлення відповідача про настання страхового випадку та не здійснив своєчасних заходів, спрямованих на розшук зниклого транспортного засобу, у зв`язку з чим відповідач обґрунтовано визнав заявлену позивачем подію як страховий випадок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі № 910/17270/18 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що незаконне заволодіння спірного транспортного засобу було вчинено саме таємно, без волі власника, тобто у спосіб, передбачений п. 25.2. договору добровільного страхування. Також апелянт зазначає, що довідки Дніпровського управління поліції, надані відповідачем, не можуть бути належними доказами у справі, оскільки висновки, у них наведені, є лише особливою думкою слідчого та не підтверджені допустимими доказами. На думку апелянта, повідомлення про вчинення страхової події було подано шляхом телефонного звернення до відповідача 24.04.2018, тобто вчасно, а відповідач, не відмовивши у виплаті страхового відшкодування до 21.05.2018, фактично визнав причини пропущення строку письмового повідомлення поважними та визнав документи, надані позивачем, прийнятними та достатніми для виплати страхового відшкодування.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/17270/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Смірнова Л. Г., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2019 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 11.09.2019 року.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 року, враховуючи перебування у відпустці судді Смірнова Л.Г., яка не є головуючим суддею, справу №910/17270/18 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу справ від 11.09.2019 року, справу №910/17270/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю "Перша газопромислова компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 року у справі №910/17270/18.

Заявлені клопотання та результати їх розгляду

09.09.2019 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просить провести зміну назви відповідача з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія"АХА Страхування" на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія"АРКС".

У ст. 152 ЦК України зазначено, що акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Найменування акціонерного товариства має містити його найменування і зазначення того, що товариство є акціонерним. Акціонерні товариства за типом поділяються на публічні товариства та приватні товариства. Особливості правового статусу публічних та приватних акціонерних товариств встановлюються законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про акціонерні товариства" повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити його організаційно-правову форму (акціонерне товариство). Тип акціонерного товариства не є обов`язковою складовою найменування акціонерного товариства.

У абз. 3 ч. 2 ст. 5 Закону України "Про акціонерні товариства" зазначено, що зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

З аналізу зазначених положень слідує, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи. Зміна типу акціонерного товариства з публічного на приватне не є його реорганізацією. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

У даному випадку відбулась лише зміна найменування позивача (з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія"АХА Страхування" на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія"АРКС") без зміни при цьому його організаційно-правової форми, тому з огляду на викладене вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в частині третій статті 52 ГПК не потребується.

Позиції учасників справи

09.09.2019 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти вимог та доводів апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

20.02.2018 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша газопромислова компанія" укладений договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №bm44936а8к5, відповідно до якого застраховано майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Porsche Cayenne, реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі - договір страхування).

Як вказав позивач, 24.04.2018 сталася крадіжка транспортного засобу Porsche Cayenne, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Перша газопромислова компанія" із підземного паркінгу за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 1-А.

Пунктом 9 договору страхування передбачено перелік застрахованих ризиків, а саме: "Викрадення"; "Збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди"; "Збитки внаслідок інших подій".

24.04.2018 шляхом телефонного звернення до контакт-центру страховика надійшло повідомлення керівника ТОВ "Перша газопромислова компанія", ОСОБА_1 , про настання події, а саме: незаконне заволодіння застрахованим за договором страхування транспортним засобом Porsche Cayenne, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке було вчинено в період часу з 20.04.2018 по 24.04.2018 за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 1-А.

По факту незаконного заволодіння транспортним засобом Porsche Cayenne, реєстраційний номер НОМЕР_1 , СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, 24.04.2018 було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0004060, з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 289 КК України.

04.05.2018 ТОВ "Перша газопромислова компанія" подано до AT "Страхова компанія "АХА Страхування" письмову заяву про незаконне заволодіння транспортним засобом ТЗ Porsche Cayenne, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке було вчинено в період часу з 20.04.2018 по 24.04.2018 за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 1-А.

Також, 04.05.2019 на виконання вимог пункту 27.1.12 договору страхування, відповідачу було передано оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , про що складено Акт прийому-передачі від 04.05.2018.

12.06.2018 та 18.06.2018 позивачем на адресу AT "Страхова компанія "АХА Страхування" було надіслано запит про надання інформації щодо страхового випадку.

Листом вих. № 5366/12ЦВ від 19.06.2018 AT "Страхова компанія "АХА Страхування" повідомлено про необхідність надання письмових пояснень щодо обставин заявленої події.

У відповідь на вказаний вище лист позивачем повідомлено, що попереднім керівником ТОВ "Перша газопромислова компанія", ОСОБА_1 , були надані письмові пояснення щодо страхового випадку.

Листом вих. №5673/1248 від 27.06.2018 відповідачем повідомлено про необхідність надання додаткових пояснень та документів.

Листом вих. 1/020718 від 02.07.2018 позивачем надані документи на вимогу страховика.

Листом вих. №6005/12ЦВ від 12.07.2018 AT "Страхова компанія "АХА Страхування" повідомлено про відстрочення, у відповідності до п. 29.2 договору, складання страхового акту на строк до шести місяців з моменту початку кримінального провадження, та з метою перевірки достовірності повідомленої інформації страховиком були направлені запити до компетентних органів.

Листом вих. №6369/12 від 26.07.2018 AT "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулась до позивача із вимогою забезпечити явку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до офісу страхової компанії для надання пояснень.

У відповідь на вказаний лист позивач повідомив (лист вих. №7/3007-18 від 30.07.2018), що оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не працюють у позивача, останній не може забезпечити явку вказаних осіб до офісу страхової компанії.

Позивач звернувся до відповідача із запитом вих. №2/2208-18 від 22.08.2018 щодо причин невиплати страхового відшкодування.

Листом вих. №8130/18ЦВ від 27.09.2018 позивача було повідомлено, що страховою компанією здійснюється самостійне з`ясування обставин страхового випадку.

Листом вих. №8834/18ЦВ від 24.10.2018 AT "Страхова компанія "АХА Страхування", керуючись п. п. 9, 25.2, 30.5. договору, повідомлено позивачу про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на відсутність правових підстав для визнання заявленого випадку страховим та здійснення виплати страхового відшкодування.

Мотивуючи відмову у виплаті страхового відшкодування, відповідачем зазначено, що 19.07.2018 Дніпровським УП ГУ Національної поліції в м. Києві порушено кримінальне провадження № 0006876 по факту вчинення шахрайських дій, направлених на інсценування незаконного заволодіння автомобілем Porsche Cayenne реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою отримання страхової виплати в розмірі 650 000,00 грн. з правовою кваліфікацією за ст. 190 ч. 4 Кримінального кодексу України. Також, відмова у виплаті страхового відшкодування обґрунтована порушенням позивачем обов`язків визначених п. 27.1.3, п. 28.1.1.5., 27.1.12. договору страхування.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у виплаті страхового відшкодування позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія"АХА Страхування" страхового відшкодування у розмірі 585000,00 грн., а також нарахованих у зв`язку із простроченням виплати страхового відшкодування пені у розмірі 6786,00 грн., 3% річних у розмірі 7837,00 грн. та інфляційного нарахування у розмірі 17005,21 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нормами ст. 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі; страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Пунктом 9 договору страхування передбачено перелік застрахованих ризиків, а саме: "Викрадення"; "Збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди"; "Збитки внаслідок інших подій".

Відповідно до п. 25.2. договору страхування до страхових ризиків належать: п. 25.2.1. "Викрадення" - незаконне заволодіння транспортним засобом під час його знаходження в будь-якому місці в будь-який час, з урахуванням умов, вказаних в розділі 17 цього договору, шляхом:

п. 25.2.1.1. Грабежу - відкритого викрадення транспортного засобу;

п. 25.2.1.2. Крадіжки - таємного викрадення транспортного засобу;

п. 25.2.1.3. Розбою - нападу з метою заволодіння транспортного засобу, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або погрозою застосування такого насильства.

За приписами статті 989 ЦК України та статті 21 Закону України "Про страхування" страхувальник зобов`язаний, зокрема, вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшенню; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника.

Підстави для відмови страховика у здійсненні страхової виплати або страхового відшкодування встановленні статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України "Про страхування", згідно з якими страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 991 ЦК України та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про страхування" договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови (ч. 3 ст. 991 ЦК України).

Відповідно до п. 30.5. договору страхування передбачено право страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо:

п. 30.5.3. Страхувальник надав Страховику неправдиву інформацію про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку та/або у разі надання Страхувальником на запит Страховика відомостей, які не відповідають дійсності по фактах, що стосуються страхового випадку і його обставин;

п. 30.5.4. Страхувальник не дотримав строків надання повідомлення про подію згідно з п. 27.1.3. договору та/або письмового повідомлення про подію згідно з п. 28.1.1.5. договору без поважних на це причин або створював Страховикові перешкоди у визначенні обставин страхового випадку та розміру збитків (своєчасно не надав пошкоджений транспортного засобу для огляду, не повідомив дійсні обставини страхового випадку та ін.);

п. 30.5.6. Страхувальник (його представник) не виконав обов`язків, передбачених умовами договору, окрім п. 27.1.11. договору, в т.ч. не виконав вимоги Страховика щодо надання всіх необхідних документів та/або інформації стосовно події, що має ознаки страхового випадку;

п. 30.5.25. під час досудового розслідування встановлено обставини, що унеможливлюють визнання події страховим випадком.

Згідно із п. 29.2 договору страхування, страхове відшкодування сплачується страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку. Страхувальник зобов`язаний надати страховику усі необхідні документи та/або інформацію, що підтверджують причини та розмір збитку, перелік яких наведено в розділі 28 договору. Ненадання вказаних документів та/або інформації дає страховику право відмовити у виплаті відшкодування як в цілому, так і в частині збитку, не підтвердженій такими документами та/або інформацією.

Відповідно до пункту 28.1.1.5 договору у випадку викрадення застрахованого ТЗ позивач зобов`язаний надати письмове повідомлення про подію за формою, визначеною страховиком, протягом 3 (трьох) робочих днів (незалежно від фіксації повідомлення через контакт-центр страховика у телефонному режимі).

Згідно із п. 27.1. договору в разі настання передбаченої у п. 25.2. договору страхування події страхувальник зобов`язаний:

- протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту настання події сповістити про це Страховика шляхом надання Повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку (повідомлення про подію - п. 28.1.1. договору). У випадку, коли виконання вказаних вимог було неможливим, страхувальник повинен довести це документально (п. 27.1.3. договору страхування);

надати страховику можливість провести розслідування обставин страхової події, надати йому докладну та достовірну інформацію (в. т.ч. таку, яка являє собою комерційну таємницю), що стосується цього питання (п. 27.1.10. договору);

у випадку викрадення транспортного засобу в день подання страховику письмового повідомлення про подію, передати представнику страховика основний та додатковий комплекти ключів до замку запалювання транспортного засобу, ключі механічного пристрою для запобігання викраденню, пристрої дистанційного управління системою для запобігання викраденню, а також документи, які надають право на управління застрахованим транспортним засобом (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, довіреність (у випадку її наявності), тимчасовий реєстраційний талон, подорожній лист службового автомобіля), або довідку про їх вилучення органами МВС (п. 27.1.12.).

Обов`язки страхувальника, вказані у п. 26.2., п. 27.1 цього договору, за виключенням п. 26.2.1. Договору, в однаковій мірі розповсюджуються на осіб, що вказані в розділі 8 Договору як особи, допущені до керування застрахованим транспортного засобу. Порушення вказаними особами цих вимог тягне за собою ті ж наслідки, що і невиконання їх Страхувальником (п. 27.2. договору).

З письмовим повідомленням про подію (заява про незаконне заволодіння транспортного засобу) позивач звернувся до відповідача лише 04.05.2018 р., тобто на шостий робочий день після події (24.04.2018 виявленого зникнення застрахованого транспортного засобу), що є порушенням обов`язку щодо строків письмового повідомлення про подію страховика, передбаченого п.п. 27.1.3., 28.1.1.5. договору.

А тому, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач, всупереч договірним зобов`язанням за договором добровільного страхування наземного транспорту не здійснив заходів належного повідомлення відповідача про настання страхового випадку що є підставою для відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Крім того, свідоцтво про реєстрацію застрахованого транспортного засобу також було передано відповідачу 04.05.2018, тобто з порушенням, строків, передбачених п. 27.1.12. договору страхування.

Посилання позивача на те, що несвоєчасне повідомлення було зумовлене тим, що працівниками страховика повідомлено про можливість подачі письмової заяви лише після отримання довідки з поліції, не підтверджені жодними доказами.

Окрім того, як зазначено відповідачем, у процесі врегулювання заявленого випадку з метою встановлення дійсних обставин використання транспортного засобу Porsche Cayenne, реєстраційний номер НОМЕР_1 та усунення розбіжностей між інформацією отриманою від ТОВ "Перша газопромислова компанія" встановленою страховиком щодо використання вказаного автомобіля, страховиком листами від 26.06.2018 вих. № 6367/12ЦВ, № 6368/12ЦВ, № 6369/12ЦВ було запропоновано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та керівнику ТОВ "Перша газопромислова компанія" з`явитись в офіс страхової компанії для надання письмових пояснень.

Проте, вимоги, викладені у листах від 26.06.2018 вих. № 6367/12ЦВ, вих. №6368/12ЦВ, вих. № 6369/12ЦВ залишені без задоволення, у зв`язку із чим є обґрунтованими доводи відповідача, що відсутність пояснень вище вказаних осіб позбавило страховика можливості встановити дійсні обставини справи, що є порушенням обов`язку, передбаченого п. 27.1.10. договору страхування.

Відповідно до п. 30.2.23 договору страхування не є страховим випадком незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене способом іншим, ніж крадіжка, грабіж чи розбій (наприклад, внаслідок шахрайських дій третіх осіб) та/або вчинене під час подій, зазначених в п. 30.2.15 цього договору).

Як підтверджено матеріалами справи, по факту незаконного заволодіння транспортним засобом Porsche Cayenne, реєстраційний номер НОМЕР_1 , СВ Дніпровським УП ГУНП у м. Києві, 24.04.2018 було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0004060, з попередньою кваліфікацією за ч. 3 ст. 289 КК України.

При цьому, у витязі з ЄРДР за №0004060 відсутні відомості щодо способу вчинення заволодіння транспортним засобом. Будь-яких доказів в підтвердження того, що незаконне заволодіння транспортним засобом було одним із способів: крадіжка, грабіж чи розбій, матеріали справи не містять та позивачем суду не надано.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 19.07.2018 Дніпровським УП ГУ Національної поліції в м. Києві порушено кримінальне провадження № 0006876 по факту вчинення шахрайських дій, направлених на інсценування незаконного заволодіння автомобілем Porsche Cayenne, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою отримання страхової виплати в розмірі 650 000,00 грн. з правовою кваліфікацією за ст. 190 ч. 4 Кримінального кодексу України (витяг з ЄРДР за №0006876 СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, довідка Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 20.07.2018 за №8017СВ/125/50-2018).

При цьому, порушення вказаного кримінального провадження за заявою Адвокатського об`єднання "Мельник, Малазов і партнери" з яким відповідачем було укладено договір про надання правової допомоги не суперечить умовам договору страхування та нормами законодавства, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Зокрема, умовами договору страхування передбачено право страховика перевіряти достовірність повідомленої страхувальником інформації та наданих документів, а також виконання страхувальником умов Договору та Правил (п. 26.3.1); робити запити про відомості, пов`язані зі страховим випадком та належним виконанням страхувальником умов договору та правил, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ та організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку (п. 26.3.3).

Доводи позивача про те, що кримінальне провадження №0006876 відсутнє спростовуються витягом з ЄРДР за №0006876 СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлені під час досудового розслідування обставини, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що незаконне заволодіння транспортним засобом Porsche Cayenne, реєстраційний номер НОМЕР_1 було вчинене одним із визначених у договорі способів, а саме: крадіжка, грабіж, розбій, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про правомірність доводів відповідача щодо відсутності підстав визнати заявлену позивачем подію як страховий випадок.

Крім того, у довідці Дніпровського УП ГУНП у м. Києві № 538/125/20 від 08.11.2018 щодо досудового розслідування кримінального провадження №0006876 від 19.07.2018р. за ст. 190 ч. 4 Кримінального кодексу України було вказано, що зібраними в процесі досудового розслідування доказами спростовується версія про незаконне заволодіння транспортним засобом марки Porsche Cayenne 2007 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 шляхом крадіжки, грабежу, розбою, проте не виключається можливість незаконного заволодіння зазначеним автомобілем способом, зокрема шляхом шахрайства.

У довідці Дніпровського УП ГУНП у м. Києві № 48/св501 від 22.11.2018 по кримінальному провадженню №0004060 від 24.04.2018 за ч. 3 ст. 289 КК України зазначено, що зібраними в процесі досудового розслідування доказами не підтверджується, що автомобіль Porsche Cayenne, р.н. НОМЕР_1 , та ключі до нього вибули з володіння власника даного автомобіля поза його волі, що спростовує версію використання не оригінальних (не заводських) ключів до замку запалювання автомобіля Porsche Cayenne, р.н. НОМЕР_1 та свідчить про те, що автомобіль Porsche Cayenne, р.н. НОМЕР_1 та ключі до нього на добровільних засадах були передані невстановленій слідством особі, яка зафіксована на камерах відеонагляду. Таким чином, зібраними в процесі досудового розслідування доказами спростовується версія про незаконне заволодіння автомобілем Porsche Cayenne, р.н. НОМЕР_1 , шляхом крадіжки, грабежу, розбою, проте не виключається можливість незаконного заволодіння зазначеним автомобілем іншим способом, зокрема шляхом шахрайства.

Вказані вище обставини також були зазначені у довідках Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві № 48/СВ73 від 17.01.2019, №м-1837/125/50-2019 від 17.04.2019.

Отже, вказаними вище довідками також підтверджено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0004060 встановлено обставини, що унеможливлюють визнання події страховим випадком.

Посилання апелянта на те, що перелічені вище довідки Дніпровського управління поліції не є належними та допустимими доказами у даній справі, колегією суддів відхиляється, оскільки відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування, у зв`язку з чим позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 585000,00 грн. була правомірно відхилена судом.

Оскільки, вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних є похідними від основної вимоги позивача, в якій судом першої інстанції було правомірно відмовлено, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 6786,00 грн., 3% річних у розмірі 7837,00 грн. та інфляційного нарахування у розмірі 17005,21 грн. також задоволенню не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування, у зв`язку з чим позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 585000,00 грн. була правомірно відхилена судом.

Оскільки, вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних є похідними від основної вимоги позивача, в якій судом першої інстанції було правомірно відмовлено, то вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 6786,00 грн., 3% річних у розмірі 7837,00 грн. та інфляційного нарахування у розмірі 17005,21 грн. також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі № 910/17270/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідністю "Перша газопромислова компанія" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі № 910/17270/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі № 910/17270/18 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Скасувати зупинення дії рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі № 910/17270/18.

5. Матеріали справи № 910/11948/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 16.09.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко