УХВАЛА

12.09.2019Справа № 7/483

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Київенерго"

до Комунального підприємства житлового господарства Голосіївського району м. Києва

про стягнення 1 346 051, 20 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства житлового господарства Голосіївського району м. Києва (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 1 346 051, 20 грн., з яких: 1 095 374, 50 грн. - основний борг за спожиту теплову енергію, 214 951, 24 грн. - інфляційних втрат та 35 725, 46 грн. - 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2009 (суддя ОСОБА_1) порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Розгляд справи призначено на 10.09.2009.

У судовому засіданні 10.09.2009 судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва № 8/131 від 24.01.2008 року визнано протиправними та скасовано розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.05.2007 р. N 640, від 30.05.2007 р. N 641, від 30.05.2007 р. N 642, від 30.05.2007 р. N 643. Зазначена постанова залишена без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.01.2009 року по справі № 22-а 14381/08.

Оскільки постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2008 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 09.01.2009 року оскаржені до Вищого адміністративного суду України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2009 (суддя ОСОБА_1) зупинено провадження у справі № 7/483 до вирішення іншої пов`язаної з нею справи № 8/131. Зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 № 05-23/926 у зв`язку прийняттям рішення Вищою радою правосуддя від 05.03.2019 № 662/0/15-19 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду міста Києва у відставку», проведено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу № 7/483 передано на розгляд судді Щербакова С.О.

22.05.2019 та 24.05.2019 Господарським судом міста Києва направлено на адресу сторін листи, в якому суд просив повідомити чи відпали обставини, що зумовили зупинення провадження у даній справі.

09.07.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання, в якому повідомив суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у даній справі, у зв`язку з чим просить суд поновити провадження у даній справі та змінити найменування позивача на Акціонерне товариство «Київенерго».

Також, 09.07.2019 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору та стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних у розмірі 35 725, 46 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 214 951, 24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 прийнято справу № 7/483 до свого провадження (суддя Щербаков С.О.). Поновлено провадження у справі № 7/483. Справу № 7/483 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання у справі №7/483 призначено на 15.08.2019, зокрема змінено найменування позивача - з Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" на Акціонерне товариство "Київенерго".

У судовому засіданні 15.08.2019 суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 12.09.2019.

27.08.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Окружного адміністративного суду України надійшов лист № 03-18/2563/19 від 22.08.2019 з інформацією на запит суду № 01-37.1/739/19 від 15.08.2019.

У дане судове засідання представник позивача не з`явився, причин неявки суду не повідомив, однак про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи, суд відзначає наступне.

Відповдіно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

З наведеного випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов`язок доказування наявності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, у позовній заяві № 048-71-6600 від 16.06.2009 позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання за договором № 8031006 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.05.2001, внаслідок чого за період з 01.05.2006 по 01.05.2009 утворилась заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 01.05.2009 становить 1 095 374, 50 грн.

В той же час, 09.07.2019 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору та стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних у розмірі 35 725, 46 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 214 951, 24 грн.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження сплати відповідачем суми основного боргу, як підставу для закриття провадження у справі на відсутністю предмету спору в частині стягнення суми основного боргу, у зв`язку з чим явку позивача в судове засідання 12.09.2019 було визнано обов`язковою, з метою уникнення подвійного стягнення з відповідача коштів.

Водночас, відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, при ухваленні рішення суд вирішує такі питання, зокрема чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

Отже, встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю суд унеможливлений, оскільки позивачем не надано повного обсягу відомостей та доказів на їх підтвердження, які в порядку ст.ст. 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

При цьому, суд зазначає, що долучена до заяви про уточнення позовних вимог оборотно-сальдова відомість не є первинним документом, який підтверджує сплату заборгованості у повному обсязі, крім того з останньої не вбачається сплата відповідачем заборгованості саме у заявленому позивачем розмірі 1 095 374, 50 грн., враховуючи що така утворилась за період з 01.05.2006 по 01.05.2009, в той час як оборотно-сальдова відомість починається з 2009 року та згідно якої відповідачу нараховано у 2009 році борг у сумі 738 557, 63 грн., з яких сплачено 589 598, 20 грн.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Ггосподарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач не подав докази, необхідні для вирішення спору, не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки, враховуючи, що його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору, суд залишає позов Акціонерного товариства "Київенерго" до Комунального підприємства житлового господарства Голосіївського району м. Києва про стягнення 1 346 051, 20 грн без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 226, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства "Київенерго" до Комунального підприємства житлового господарства Голосіївського району м. Києва про стягнення 1 346 051, 20 грн - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 17.09.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.О. Щербаков