ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/16528/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Малихіної О.В.,

представників учасників справи:

особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав позивача - приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" - Сербуль О.Ю. - адвокат (довіреність від 08.02.2019, свідоцтво №3228),

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" - не з`явився,

відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Сушия" - Антонова Г.І. -адвокат (договір про надання правової допомоги №21/2019, ордер КВ №406356),

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"

на рішення господарського суду міста Києва від 15.03.2019 (суддя Підченко Ю.О.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 (головуючий суддя: Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Доманська М.Л.)

у справі № 910/16528/18

за позовом приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (далі - Організація) в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - ТОВ " Ворнер Мьюзік Україна")

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сушия" (далі - ТОВ "Сушия")

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Організація в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з ТОВ "Сушия" 223 380,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 1, 15, 31, 39, 50, 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон № 3792), статей 426, 443 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) мотивовано неправомірним (без надання відповідного дозволу) використанням відповідачем у закладі харчування - ресторані "СУШИЯ" за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, буд.1Б, торговий центр "Dream Town" , музичного твору "Into You" у виконанні Casey Jean.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.03.2019 у справі № 910/16528/18 в позові відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач та Організація не довели факту порушення відповідачем майнових авторських прав на спірний музичний твір, отже у відповідача відсутній обов`язок спростовувати презумпцію винного заподіяння шкоди та доводити в судовому порядку відсутність допущених ним порушень Закону № 3792, зафіксованих представником організації в акті від 25.07.2017 № 12/07/17.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 рішення господарського суду міста Києва від 15.03.2019 у справі № 910/16528/18 залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована неможливістю перевірити повноваження ТОВ "Ворнер/Чаппел" на передачу майнових прав на музичні твори третім особам, як того вимагають приписи пункту 29 та пункту 30.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності", у зв`язку з чим ліцензійний договір від 01.11.2014 № ВЧ-01112014/02-Д, укладений ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ТОВ "Ворнер/Чаппел", є недостатнім для встановлення обставин справи (суб`єктності позивача), а саме, для встановлення обсягу прав, який належав ТОВ "Ворнер/Чаппел" на час укладення цього Договору та встановлення, чи мало це Товариство право передавати ці права третім особам (зокрема, позивачу у справі).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Організація, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Скаргу мотивовано тим, що: суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки наявним у справі обставинам справи та доказам у їх сукупності; надані Організацією відеозапис, фіскальний чек та акт фіксації судами оцінені як неналежні, недопустимі і недостовірні докази, що є порушенням статей 76, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); судами попередніх інстанцій безпідставно не застосовано до спірних правовідносин статті 614, 1166 ЦК України; попередні судові інстанції не дослідили надані Організацією докази у їх сукупності.

Доводи інших учасників справи

Від ТОВ "Сушия" надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому останнє просило залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін, зазначаю, зокрема, про повний та всебічний розгляд справи судами попередніх інстанцій.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, що:

- Організація є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується свідоцтвом Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про облік організацій колективного управління від 24.01.2011 № 18/2011;

- 24.01.2014 Організацією і ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (видавник) укладено договір № АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами (далі - Договір), умовами якого передбачено, що видавник надає Організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на Твори та Субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме дозволяти або забороняти використання об`єктів авторського права третім особам відповідно до умов цього договору;

- згідно з пунктом 9.1 Договору Організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України та цього договору будь-які юридичні дії, направлені на забезпечення та захист майнових прав видавника на об`єкти авторського права, повноваження на управління якими передані Організації за цим договором у порядку, визначеному в цьому розділі;

- підпунктом 9.2.1 пункту 9.2 Договору визначено, що у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання має право пред`являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об`єктів авторського права без дозволу Організації ;

- дії, визначені в підпункті 9.2.1 пункту 9.2 цього договору, Організація має право здійснювати без узгодження з видавником;

- відповідно до пункту 12.1 Договір вступає в силу з моменту підписання сторонами і діє безстроково;

- додаток № 1 до Договору - відповідно до пункту 7.1 Договору видавник обмежує територію дії цього договору виключно територією України;

- Організацією було надано копію декларації музичних творів від 01.06.2017 № 599 до Договору, відповідно до якої видавник передав в управління організації, зокрема, музичний твір "Into You" виконавець "Casey Jean";

- відповідно до каталогу музичних творів (додаток № 1), права на спірні музичні твори передані позивачу за ліцензійним договором від 01.11.2014 № ВЧ-01112014/02-д, укладеним з товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" (далі - ТОВ "Ворнер/Чаппелл"). Дата початку дії договору - 01.11.2014;

- згідно з додатком № 1 до ліцензійного договору сторони погодили, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" наділене правом звернення до суду відповідно до діючого законодавства з метою захисту порушених прав. ТОВ "Ворнер/Чаппелл" погоджується з правом ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" доручати судове представництво ПО "ОКУАСП" (код 37396151) на підставі договору про управління майновими авторськими правами;

-25.07.2017 представником організації Чередніченко Є.І, який діяв на підставі довіреності від 31.12.2016 № 31/12/16/2 складено акт фіксації № 12/07/17 комерційного використання музичних творів способом публічного виконання, про те, що у приміщенні ресторану "СУШИЯ", розташованому за адресою: м. Київ, пр-т. Оболонський, буд. 1 Б, торговий центр "Dream Town" зафіксований факт публічного виконання музичного твору "Into You", виконавець Casey Jean, суб`єктом майнових авторських прав щодо яких є позивач. В акті вказано, що представник публічного закладу відмовився назвати свої дані та відмовився від підписання вказаного акта фіксації;

- на підтвердження зазначених обставин суду також надано копію фіскального чеку від 25.07.2017 № 0015 та відеозапис фіксації використаного спірного музичного твору (відеозапис міститься на матеріальному носії ).

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що:

- 27.12.2013 ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав", яка на підставі свідоцтва від 22.08.2003 № 3/2003 Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіта і науки України здійснює колективне управління майновими правами суб`єктів авторського права та ТОВ "Контент Делівері Сервіс" укладено договір № 01/2014, відповідно до умов якого ТОВ "Контент Делівері Сервіс" за даним договором управомочене набувати прав та обов`язків і самостійно їх реалізовувати як від власного імені, так і на підставі договорів доручення від імені користувачів, що протягом дії Договору приєднаються до цього договору;

- згідно з умовами договору від 27.12.2013 № 01/2014 користувач (користувачі) - це суб`єкти господарювання, які шляхом укладення із ТОВ "Контент Делівері Сервіс" договору доручили останньому врегулювати від їх імені та за їх рахунок шляхом укладення господарських договорів усі питання щодо використання ними способом публічного виконання творів; твори - це оприлюднені літературні, музичні твори з текстом або без тексту, що охороняються авторським правом, повноваження на колективне управління якими на території України передано ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" аналогічними іноземними авторсько-правовими організаціями на підставі договорів про взаємне представництво інтересів, українськими суб`єктами авторського права та їх правонаступниками на підставі письмових договорів, а також повноваження по управлінню якими ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" здійснює на підставі закону;

- пунктами 2.1 - 2.6 Договору від 27.12.2013 № 01/2014 визначено, що ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" від імені авторів та їх правонаступників, включаючи іноземних, надає користувачам, у порядку та на умовах, визначених цим договором право (невиключну ліцензію) на публічне виконання творів у приміщеннях закладів користувачів, розташованих на території України, а користувачі зобов`язуються виплачувати ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" авторську винагороду (роялті) відповідно до умов цього договору та закону. Сторони окремо погодили, що з метою реалізації положень цього договору користувачі та ТОВ "Контент Делівері Сервіс" отримують невиключне право на відтворення і зберігання творів з метою їх подальшого використання способом публічного виконання. Сторони погодили, що в кожному конкретному випадку днем отримання користувачем невиключного права на використання творів на умовах цього договору (днем набуття чинності невиключною ліцензією ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" на користь користувача) буде день укладення ТОВ "Контент Делівері Сервіс" із користувачем договору, умовами якого передбачено уповноваження користувачем ТОВ "Контент Делівері Сервіс" на врегулювання від його імені усіх питань стосовно використання останнім способом публічного виконання творів (у такий спосіб користувач приєднується до цього Договору). Користувачі не мають права передавати отримані за цим договором права третім особам. Цей договір не поширюється на: а) немайнові права авторів; б) права виконавців, виробників фонограм, відеограм, організацій мовлення; в) будь-які інші способи та види використання творів, не зазначені в цьому Договорі. Розміри авторської винагороди (роялті), яка сплачується користувачами за надання невиключного права на публічне виконання творів за розрахунковий період - календарний рік (тарифи), визначені у додатку до цього договору. Визначена сторонами сума авторської винагороди (тариф) не залежить від тривалості та кількості використання творів протягом розрахункового періоду. ТОВ "Контент Делівері Сервіс" протягом 30-ти календарних днів, які слідують за останнім днем розрахункового періоду надає ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" звіт за формою, визначеною додатком до цього договору, який містить перелік користувачів, від імені яких ТОВ "Контент Делівері Сервіс" виплачує ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" авторську винагороду (роялті) за використання творів способом публічного виконання. Разом із звітом ТОВ "Контент Делівері Сервіс" зобов`язується надати ДО "Українське агентство з авторських та суміжних прав" у довільній формі точний перелік використовуваних користувачами протягом розрахункового періоду творів, як це передбачено чинним законодавством України;

- згідно з пунктом 5.1 Договору від 27.12.2013 № 01/2014 сторони встановили, що цей договір набирає чинності з 01.01.2014 і діє по 31.12.2020. При цьому пункти 2.6.-2.8 цього договору залишаються в силі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, що виникли під час дії Договору;

- у відповідності до пункту 7.4 Договору від 27.12.2013 № 01/2014 сторони розуміють, що відносини, що склалися та/або складуться між ТОВ "Контент Делівері Сервіс" та кожним із користувачів згідно з укладеними договорами, є комерційним представництвом (стаття 243 ЦК України);

- згідно з пунктом 2.2 Договору від 27.12.2013 № 01/2014 з метою реалізації положень цього договору користувачі та ТОВ "Контент Делівері Сервіс" отримують невиключне право на відтворення і зберігання творів з метою їх подальшого використання способом публічного виконання;

- 01.07.2015 ТОВ "Сушия" та ТОВ "Контент Делівері Сервіс" укладено договір доручення № 10-01/07/2015/КДС, відповідно до умов якого ТОВ "Сушия" як довіритель даним приєднується до усіх правочинів, як вже укладених ТОВ "Контент Делівері Сервіс", так і тих, що можуть бути укладені від його імені ТОВ "Контент Делівері Сервіс" у майбутньому, у такий спосіб надаючи відповідне уповноваження ТОВ "Контент Делівері Сервіс" на укладення від імені довірителя таких правочинів, виконання їх умов, їх подальшу зміну та/або припинення, положеннями яких забезпечується врегулювання усіх питань правомірності використання першим об`єктів права інтелектуальної власності з музичного та/або аудіовізуального репертуару, та інших об`єктів авторського права у погоджених згідно із умовами цього договору закладах довірителя. Вказане схвалення обмежується довірителем погодженим сторонами у цьому договорі розміром сум винагороди (роялті), які довіритель сплачує через ТОВ "Контент Делівері Сервіс" на користь суб`єктів майнових прав за використання способом публічного виконання (показу) об`єктів права інтелектуальної власності з музичного та/або аудіовізуального репертуару у погоджених згідно із умовами цього договору закладах довірителя та за використання довірителем бази ліцензованого контенту;

- згідно з пунктами 1.2 та 1.3 Договору доручення № 10-01/07/2015/КДС визначено, що довіритель даним уповноважує ТОВ "Контент Делівері Сервіс" від його імені та за його рахунок у порядку, передбаченому цим договором, здійснювати оплату винагороди (роялті) за використання способом публічного виконання (показу) об`єктів права інтелектуальної власності з музичного та/або аудіовізуального репертуару та за використання довірителем бази ліцензованого контенту на користь суб`єктів майнових прав на об`єкти права інтелектуальної власності та їх представників, з якими ТОВ "Контент Делівері Сервіс" укладено відповідні правочини, а також здійснювати усі необхідні та передбачені вказаними правочинами дії, спрямовані на виконання їх умов (повідомлення, звітність тощо). Усі дії, на які цим договором довіритель уповноважує ТОВ "Контент Делівері Сервіс", мають характер виключних прав ТОВ "Контент Делівері Сервіс", як це передбачено частиною другою статті 1000 ЦК України, чинність яких обмежується строком дії цього договору та територією України;

- відповідно до підпунктів 2.1.1-2.1.5 пункту 2.1 Договору доручення № 10-01/07/2015/КДС сторони погодили, що ТОВ "Контент Делівері Сервіс" згідно з умовами цього договору набуває виключних прав представляти довірителя у відносинах із суб`єктами (та їх представниками) майнових прав на об`єкти права інтелектуальної власності, що використовуються довірителем, що, зокрема, проте не обмежуючись, передбачає:

здійснення від імені та за рахунок довірителя у порядку, передбаченому цим договором, виплат винагороди (роялті) за використання у його закладах способом публічного виконання (показу) об`єктів права інтелектуальної власності з музичного та/або аудіовізуального репертуару на користь суб`єктів майнових прав на об`єкти права інтелектуальної власності та їх представників;

отримання для довірителя дозволу та реквізитів доступу для використання бази ліцензованого контенту і здійснення від імені та за рахунок довірителя у порядку, передбаченому цим договором, виплат винагороди (роялті) за її використання;

укладення у подальшому від імені довірителя правочинів, виконання їх умов, їх подальша зміна та/або припинення, положеннями яких забезпечується врегулювання усіх питань правомірності використання довірителем об`єктів інтелектуальної власності з музичного та/або аудіовізуального репертуару у погоджених згідно із умовами цього договору закладах останнього;

вчинення від імені довірителя усіх необхідних та передбачених укладеними правочинами дій, спрямованих на виконання їх умов (повідомлення, звітність, тощо);

за умови належного виконання довірителем умов цього Договору ТОВ "Контент Делівері Сервіс" гарантує належне виконання укладених ним від імені та в інтересах довірителя правочинів, у зв`язку з чим несе солідарну із сторонами таких правочинів відповідальність за всіма вимогами, що випливають із фактів використання довірителем об`єктів права власності з музичного та/або аудіовізуального репертуару у погоджених згідно із умовами цього договору закладах останнього. При цьому вказане положення застосовується виключно у разі негайного залучення до врегулювання усіх спірних питань уповноважених представників ТОВ "Контент Делівері Сервіс", яким необхідні уповноваження від довірителя та копії матеріалів спору, повинні бути надані не пізніше 2-х робочих днів з моменту їх отримання довірителем;

- відповідно до пункту 6.1 Договору доручення № 10-01/07/2015/КДС протягом строку дії цього договору видані на підставі укладених ТОВ "Контент Делівері Сервіс" від імені довірителя правочинів невиключні ліцензії є чинними. Цей договір набирає чинності з 01.07.2015 і діє до 31.12.2020. При цьому пункти 2.4 - 2.9 цього договору залишаються чинними до повного виконання своїх зобов`язань довірителем, що виникли під час дії Договору;

- згідно з пунктом 7.1 Договору доручення №10-01/07/2015/КДС сторони розуміють, що відносини, у яких вони беруть участь відповідно до положень цього договору, є комерційним представництвом (посередництвом, глава 31 Господарського кодексу України, стаття 243 ЦК України), а ТОВ "Контент Делівері Сервіс" - комерційним представником довірителя, на що сторони цього договору даним дають свою вільну згоду.

4. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

ЦК України:

стаття 204:

- правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним;

частина третя статті 426:

- використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом;

стаття 435:

- первинним суб`єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства);

- суб`єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону;

стаття 440:

- майновими правами інтелектуальної власності на твір є: 1) право на використання твору; 2) виключне право дозволяти використання твору; 3) право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом;

- майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом;

статті 441:

- використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо;

- використанням твору є також інші дії, встановлені законом;

статті 443:

- використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом;

частина перша статті 634:

- договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору;

стаття 1000:

- за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя;

- договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного;

частини перша та третя статті 1109:

- за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону;

- у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Закон № 3792 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

стаття 1:

- публічне виконання - це подання за згодою суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім`ї або близьких знайомих цієї сім`ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час;

стаття 7:

- суб`єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права;

пункт 2 частини третьої статті 15:

- виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти публічне виконання і публічне сповіщення творів;

частина перша статті 31:

- автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані;

стаття 45:

- суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління;

пункт "г" частини першої статті 49:

- організації колективного управління повинні виконувати від імені суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень такі функції: вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб`єктів;

пункт "а" статті 50:

- порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для захисту таких прав, у тому числі судового, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їхні майнові права, визначені статтями 15, 17, 27, 39 - 41 цього Закону, з урахуванням умов використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтями 21- 25, 42, 43 цього Закону, а також зловживання посадовими особами організації колективного управління службовим становищем, що призвело до невиплати або неналежних розподілу і виплати винагороди правовласникам;

абзац шостий частини першої статті 52:

- за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об`єктів суміжних прав, використанні творів і об`єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови до суду про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України):

частини перша-третя статті 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

- учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом;

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

стаття 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

- предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

стаття 77:

- обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування;

- докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

стаття 78:

- достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи;

стаття 79:

- достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування;

- питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання;

частина перша та друга стаття 86:

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

частини перша - п`ята статті 236:

- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим;

- законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права;

- судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом;

- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду;

- обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи;

частини перша та друга статті 300:

- переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права;

- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;

пункт 2 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

пункт 1 частини третьої статті 310:

- підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

5. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого та апеляційного господарських судів

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з ТОВ "Сушия" компенсації у зв`язку з порушенням майнових авторських прав суб`єкта авторського права.

Відповідно до статті 45 Закону № 3792 суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

За змістом статей 435, 440, 441, 443 ЦК України, статей 7, 15, 31- 33 Закону № 3792: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

За приписами статей 48 і 49 Закону № 3792 можлива передача на договірних засадах авторами або іншими суб`єктами авторського права та/або суміжних прав повноважень з управління майновими правами організаціям колективного управління, на які покладається виконання відповідних функцій, зокрема збір винагороди на підставі зазначених договорів чи цього Закону, розподіл (перерозподіл між іншими організаціями колективного управління) зібраної винагороди, перерахування належної частки перерозподіленої винагороди іншим організаціям колективного управління, що представляють майнові інтереси відповідних суб`єктів авторського права та/або суміжних прав, або виплата розподіленої винагороди безпосередньо таким суб`єктам.

За наявності договорів з суб`єктами авторського права та/або суміжних прав на управління їх майновими правами організації колективного управління відповідно до статті 45 Закону № 3792, що надає право таким організаціям представляти інтереси власників майнових авторських прав, виконавців, виробників фонограм (відеограм), мають право звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманих порушником внаслідок порушення ним авторського права та/або суміжних прав, і у тому випадку, коли з порушником авторського права чи суміжних прав організацією колективного управління не укладено будь-якої угоди.

Організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб.

Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб`єктів авторського права суд повинен з`ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб`єктом авторського права.

Наведена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 825/350/18, від 16.04.2019 у справі № 910/5186/18.

При цьому організація, пред`явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб`єктів авторського та (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб`єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

Зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції свідчить про те, що доводи касаційної скарги про помилковість висновків суду щодо недоведеності належності позивачу виключних майнових авторських прав на спірний музичний твір заслуговують на увагу, та апеляційний господарський суд дійшов помилкового висновку відносно того, що ліцензійний договір від 01.11.2014 № ВЧ-01112014/02-Д, укладений ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ТОВ "Ворнер/Чаппел" є недостатнім для встановлення обставин справи (суб`єктності позивача), а саме, для встановлення обсягу прав, який належав ТОВ "Ворнер/Чаппел" на час укладення цього договору та встановлення, чи мало вказане товариство право передавати ці права третім особам (зокрема, позивачу у справі), з огляду на неможливість перевірити повноваження ТОВ "Ворнер/Чаппел" на передачу майнових прав на музичні твори третім особам, як того вимагають приписи пункту 29 та пункту 30.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із захистом прав інтелектуальної власності". При цьому у подальшому, згідно з текстом постанови, суд апеляційної інстанції дійшов до кардинально протилежного висновку, зазначивши про те, що «договори від 24.01.2014 № АВ-24012014/01 та від 01.11.2014 № ВЧ-01112014/02-д станом на час фіксації були чинні, недійсними не визнавалися; докази протилежного у матеріалах справи відсутні. З урахуванням презумпції правомірності правочину, судом першої інстанції було правомірно відхилено доводи відповідача про недоведеність належності позивачу авторських прав на спірний твір».

Суд касаційної інстанції, виходячи з встановленої статтею 204 ЦК України презумпції правомірності правочину та відсутності зобов`язань судів встановлювати всю послідовність передачі майнових прав на музичний твір від автора до позивача, не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів щодо переходу виключних майнових прав на музичний твір «Into You» у виконанні «Casey Jean» від правовласників музичного твору до ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна».У свою чергу, місцевим господарським судом мотивовано враховано у вирішенні спору презумпцію правомірності правочину (у даному випадку, ліцензійного договору від 01.11.2014 № ВЧ-01112014/02-Д) та приписи статті 204 ЦК України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Водночас, згідно з висновком місцевого господарського суду Організація на підставі договору про управління майновими авторськими правами наділена повноваженнями на управління майновими правами суб`єкта авторського права - позивача у справі, зокрема щодо спірного музичного твору та, відповідно, правом на звернення з позовом до суду в інтересах позивача.

Проте, висновок щодо наявності в Організації права на звернення з позовом до суду в інтересах позивача зроблено в цій справі без повного і всебічного з`ясування судами всіх обставин цієї справи та є передчасним, з огляду на таке.

Згідно з пунктами 9.2 та 9.5 Договору № АВ-24012014/01, додатку № 1 до ліцензійного договору від 01.11.2014 № ВЧ-01112014/02-д, для того, щоб вжити заходів судового захисту Організація зобов`язана отримати попередню письмову згоду ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна". Проте, судами попередніх інстанцій обставини щодо наявності або відсутності такої згоди ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" не встановлювалися. Водночас обставини щодо наявності чи відсутності в Організації права на представництво інтересів ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" у суді (включаючи права на пред`явлення позову) у даній справі мають істотне та першочергове значення, оскільки згідно з приписами пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка немає права її підписувати.

Змістом оскаржуваних судових рішень та матеріалами справи також підтверджується обґрунтованість доводів скаржника про порушення судами першої та апеляційної інстанцій процесуального порядку дослідження доказів, поданих Організацією.

Так, зокрема, зі змісту рішення господарського суду міста Києва вбачається, що судом першої інстанції фактично було досліджено лише файл відеозвукозапису, проте не досліджено та не надано мотивованої оцінки всім наданим Організацією у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі доказів) окремо.

Водночас, суд апеляційної інстанції, оцінивши надані Організацією докази у цій справі, зокрема: відеозапис, акт фіксації виключно на предмет достатності та належності кожного доказу окремо для встановлення факту порушення відповідачем виключних майнових авторських прав позивача на спірний музичних твір, не надав оцінки цим доказам в цілому та не оцінив взаємного зв`язку цих доказів в їх сукупності, а також залишив поза увагою один із наданих позивачем доказів, - фіскальний чек. При цьому, вказуючи про дослідження доказів в їх сукупності, Північний апеляційний господарський суд фактично надавав оцінку кожному доказу окремо, оцінюючи його доказовість щодо певних фактів окремо (відірвано) від інших наданих Організацією доказів та без врахування взаємного зв`язку цих доказів.

Положеннями статті 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд відповідно до положень ГПК України зобов`язаний оцінити належність допустимість, достовірність та достатність доказів у справі , зокрема в їх сукупності, з огляду на їх зміст, вимоги закону та умови договорів та зробити обґрунтований висновок щодо доведеності або недоведеності обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи викладене Суд дійшов висновку про те, що при вирішенні даного спору попередні судові інстанції не дотримались вимог статей 73, 74, 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому судові рішення зі справи підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга Організації підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду міста Києва від 15.03.2019 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прав і обов`язків сторін, і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами судового розгляду.

Оскільки Суд дійшов висновку, що судові рішення попередніх інстанцій слід скасувати та направити справу на новий розгляд, за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 15.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 зі справи № 910/16528/18 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова