ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" вересня 2019 р. Справа № 903/69/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

та за присутності представників:

Рабан М.Т. - ліквідатор

Пилипчук І.Ю. - представник ТОВ "ІНВЕСТ+", адвокат (дов. від 05.09.2019р., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №982 від 19.12.2017р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області

заяву ліквідатора ТОВ "ІНВЕСТ+" арбітражного керуючого Рабана Микити Тарасовича

про визнання протиправним та скасування результатів електронних торгів щодо реалізації нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості №1, що знаходиться у АДРЕСА_1 оформлені протоколом електронних торгів №347227 від 26.07.2018р.

про визнання протиправним та скасування акту про реалізацію предмета іпотеки нежитлового приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. по АДРЕСА_1 від 29 серпня 2018 року, виданого державним виконавцем відділу примусового виконання рушень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк М.Я. 29.08.2018р.

про визнання протиправним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, серія та номер 825, видане 11.06.2019р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М.

про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:47305430 від 11.06.2019р."

та про витребування у ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) нерухомого майна нежитлові приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. по АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+"

у справі

за заявою ОСОБА_2 , м. Луцьк

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+", м. Луцьк

Встановив:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.02.2018р. (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 01.03.2018р.) було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" (43000, м. Луцьк, вул. Єршова, 11, офіс 408, ).

У відповідності до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" 28 лютого 2018 року за №49663 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття господарським судом Волинської області провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІНВЕСТ+".

Після оприлюднення відповідного оголошення до розпорядника майна та до суду у встановленому порядку із заявами про визнання грошових вимог до боржника звернулись наступні кредитори: Луцька об`єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС у Волинській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , Приватне підприємство "ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ "ЮСТЕРРА".

Ухвалою від 23.05.2019р. було затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - ТОВ "ІНВЕСТ+".

Ухвалою суду від 23.05.2019р. постановлено здійснити заміну кредитора у справі про банкрутство ТОВ "ІНВЕСТ+" - Луцьку об`єднану державну податкову інспекцію головного управління Державної фіскальної служби України у Волинській області (м. Луцьк, Київський майдан, 4, ) на Головне управління ДФС у Волинській області (м. Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Постановою господарського суду від 11.07.2019р. процедуру розпорядження майном у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" та повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна) Гуріна Романа Анатолійовича було припинено, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Рабана М.Т.

29 липня 2019 року ліквідатор ТОВ "ІНВЕСТ+" Рабан М.Т. звернувся до господарського суду із заявою в котрій просив суд визнати протиправним та скасувати результати електронних торгів щодо реалізації нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості №1, що знаходиться у АДРЕСА_1 оформлені протоколом електронних торгів №347227 від 26.07.2018р., визнати протиправним та скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки нежитлового приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. по АДРЕСА_1 від 29 серпня 2018 року, виданого державним виконавцем відділу примусового виконання рушень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк М.Я. 29.08.2018р., визнати протиправним та скасувати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, серія та номер 825, видане 11.06.2019р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М., визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:47305430 від 11.06.2019р." та витребувати у ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) нерухоме майно нежитлові приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. по АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" ().

Ухвалою суду від 02.08.2019р. клопотання ліквідатора Рабана М.Т. було призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.09.2019р. з повідомленням про день та час проведення засідання суду всіх учасників провадження у справі про банкрутство ТОВ "ІНВЕСТ+".

04 вересня 2019 року відділом документального забезпечення та контролю господарського суду були зареєстровані письмові заперечення забезпеченого кредитора ОСОБА_1 від 03.09.2019р. за підписом адвоката Богуцького О.Ю.

В обґрунтування заперечень кредитор зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 року №466/10218/15-ц, зокрема, звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23.10.2014 року, зареєстрованим у реєстрі під №903, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ "Інвест+", а саме на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлі "Е" (1-2), загальною площею 650,60 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 1 , в рахунок заборгованості за договором грошової позики від 23.10.2014 року, яка становить 13 809 213 грн. 61 коп., шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження. Початковою вартістю для реалізації предмета іпотеки визначено погоджену сторонами в договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки, а саме - 11 200 000 грн..

На підставі вказаного рішення суду 19.10.2016р. судом видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області (ВП №52752479).

В межах процедури виконавчого провадження органами ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області було надіслано до Львівської філії ДП "СЕТАМ" заявку щодо реалізації арештованого майна боржника шляхом проведення електронних торгів щодо нежитлових приміщень будівлі «Е» (1-2), загальною площею 650, 6 кв. м., що знаходяться в АДРЕСА_1 . Як вбачається з даних ДП "Сетам", інформаційне повідомлення про електронні торги щодо вказаних нежитлових приміщень було внесено до інформаційної системи ДП "Сетам" та оприлюднено 01 грудня 2016 року.

В подальшому, в межах процедури виконавчого провадження, 26 липня 2018 року Державним підприємством "СЕТАМ" було проведено електронні торги щодо реалізації нерухомого майна нежитлових приміщень будівлі «Е» (1-2), загальною площею 650,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , номер лота 186132, яке є предметом іпотеки. Згідно інформації, розміщеної на офіційній веб-сторінці ДП "СЕТАМ", електронні торги щодо реалізації належного ТОВ "Інвест+" майна завершились 26 липня 2018 року з результатом: "не відбулися", про що 26.07.2018 року сформовано протокол №247727.

За результатами звернення ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень з заявою, про придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, 29 серпня 2018 року на підставі протоколу проведення електронних торгів Львівської філії ДП "СЕТАМ" №347727 від 26.07.2018 року, державним виконавцем Батюк М.В. Винницькому Е.Ю. видано акт про реалізацію предмета іпотеки.

11.06.2019 року на підставі акту про реалізацію майна приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. Винницькому Е.Ю. видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №825.

Зазначає, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.02.2018р. відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Інвест+ та введено процедуру розпорядження майном та мораторій на задоволення вимог кредиторів. Посилається на ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якою передбачено загальну норму про мораторій на задоволення вимог кредиторів, однак інші положення статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», передбачають винятки із загального правила дії мораторію.

Відповідно до частин 1-3, 5 статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду, яка є підставою для зупинення виконавчого провадження. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків:

- перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника);

- перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж;

- у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку.

Відповідно до положень Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року, яким визначено правила проведення електронних торгів як способу реалізації майна боржника у виконавчому провадженні, дата розміщення на веб-сайті організатора торгів інформаційного повідомлення про електронні торги є датою оприлюднення інформації про продаж майна боржника. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в систему Інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) - пункт 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року. Організатор здійснює внесення до системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця (пункт 2 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажі майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення Акту про проведення електронних торгів можна зробити висновок, що стадія продажу майна розпочинається із оприлюднення інформації про продаж - розміщення інформаційного повідомлення про електронні торги конкретного майна боржника на веб-сайті ДП "СЕТАМ", включає в себе власне електронні торги (в т.ч. повторні (треті)), оформлення документації про результати торгів, розміщення відомостей в системі та у відповідних електронних особистих кабінетах відділу ДВС і особистих кабінетах учасників торгів.

Вважає, що на момент порушення Господарським судом Волинської області провадження про банкрутство боржника виконавче провадження N952752479 за заявою ОСОБА_1 перебувало на стадії продажу майна боржника після оприлюднення інформації про продаж в системі електронних торгів, тому в силу положень частини 3 статті 19 Закону про банкрутство на задоволення цієї вимог стягувана у зазначеному виконавчому провадженні не поширювалася дія мораторію, яка була запроваджена ухвалою Господарського суду Волинської області 28 лютого 2018 року

При цьому зазначає, що відповідно до даних ДП "Сетам" інформаційне повідомлення про електронні торги щодо нежитлових приміщень будівлі «Е» (1-2), загальною площею 650, 6 кв. м., що знаходяться в АДРЕСА_1. ( лот № 186132 ) були опубліковані та внесені до інформаційної системи 01 грудня 2016 року, тобто до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Інвест +", а відтак на момент порушення щодо боржника справи про банкрутство, інформація про продаж його майна у виконавчому провадженні за лотом №186132, вже була оприлюднена на веб-сайті організатора електронних торгів - ДП "СЕТАМ", тому дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного зазначеною ухвалою суду, не поширювалася на реалізацію спірного лота у виконавчому провадженні №52752479.

Посилається на ухвалу Господарського суду Волинської області від 29 листопада 2018 року, яка залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12 березня 2019 року, якою у задоволенні заяви ТОВ "Інвест+" від 20.11.2018 року про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів відмовлено.

Доводи заявника в частині того, що реалізація іпотечного майна була здійснена без отримання ухвали Господарського суду Волинської області від 28.02.2018р., на думку представника ОСОБА_1 , є необґрунтованими, тому що вказана вимога щодо необхідності отримання ухвали господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, поширюється виключно на випадки, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 19 цього Закону, тобто на випадки звернення стягнення під час дії мораторію на заробітну плату та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Просить суд, з огляду на викладене, в повному обсязі відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Рабана М.Т., вважає що, нежитлові приміщення будівлі «Е (1-2)», загальною площею 650,6 кв.м. були набуті ОСОБА_1 на законних підставах, у відповідності до ст. 47-49 Закону України "Про іпотеку", оскільки, питання щодо звернення стягнення на Іпотечне майно, а саме нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , не підлягало вирішенню в межах справи про банкрутство та державному виконавцю не було необхідності отримувати ухвалу Господарського суду Волинської області, оскільки вказаний випадок звернення стягнення на майно не передбачений п.1. ч.5 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та не передбачає отримання такої ухвали.

06 вересня 2019 року відділом документального забезпечення та контролю суду були зареєстровані письмові пояснення/заперечення ДП "Сетам" від 04.09.2019р. №9574/17-18-19.

ДП "СЕТАМ" вважає вимоги ліквідатора ТОВ "Інвест+" незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування заперечень підприємство зазначає, що згідно із Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року, організатор електронних торгів, торгів за фіксованою ціною - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення збереження та реалізації майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

26.07.2018р. ДП "СЕТАМ" були проведені електронні торги за лотом № 186132 з реалізації нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), заг. пл. 650.60 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 1.

Вважає, що відповідно до частини другої статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Як вбачається із роздруківки із офіційного Веб-сайту ДП "СЕТАМ", інформаційне повідомлення про реалізацію нежитлових приміщень будівлі "Е" (1-2), заг. пл. 650.60 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 1 (лот №186132) було опубліковано 01 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

Правова норма п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" має відсильний характер, та вказує, що до застосування підлягає норма іншого закону, яка встановлює перелік вимог, на які поширюється дія мораторію запровадженого господарським судом. Безпосередній перелік таких вимог міститься в абзаці другому частині третьої статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом".

Відповідно абзацу другого частини третьої статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом", протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж. а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

Вважає, що на вимоги стягувачів у разі перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продажу не поширюється дія мораторію запровадженого господарським судом, а тому в даному випадку п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" до застосування не підлягає, просить суд відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Рабана М.Т. та здійснювати розгляд справи за відсутності представника ДП "СЕТАМ".

09 вересня 2019 року відділом документального забезпечення та контролю суду були зареєстровані додаткові письмові пояснення представника ТОВ "ІНВЕСТ+" адвоката Пилипчук І.Ю. від 06.09.2019р. (дов. від 05.09.2019р.) До пояснень долучено документи в підтвердження направлення відповідних матеріалів на адресу всіх учасників провадження у справі про банкрутство.

Не дивлячись на належне повідомлення (ухвала суду від 02.08.2019р. про призначення до розгляду заяви ліквідатора Рабана М.Т. направлялась кредиторам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ПП "ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ "ЮСТЕРРА" Головному управлінню ДФС у Волинській області, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ДП "СЕТАМ", Приватному нотаріусу Дерев`янко Л.М. рекомендованою кореспонденцією про що свідчать поштові повідомлення про вручення) сторони/учасники судового процесу своїх представників в засідання суду не направили, хоча про день та час розгляду справи в суді були повідомлені належним чином, причини неможливості явки представників в судове засідання суду не повідомили.

12 вересня 2019 року на адресу суду від представника ОСОБА_1 адвоката Богуцького О.Ю. (дов. від 27.07.2018р.) надійшло клопотання від 11.09.2019р. про відкладення розгляду справи у зв`язку із участю представника у іншому судовому засіданні у Львівському окружному адміністративному суді. До клопотання долучено договір про правову допомогу від 05.03.2019р. та витяг з веб-сайту Львівського окружного адміністративного суду.

За наслідками розгляду в судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Богуцького О.Ю. про відкладення розгляду справи, заслуховування позиції присутніх в засіданні суду представника товариства-банкрута та ліквідатора судом прийнято рішення щодо його відхилення.

При цьому судом враховано, що статтею 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин (ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, підставою для відкладення розгляду справи за клопотанням учасника справи є наявність для цього обґрунтованих причин.

Представником сторони у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 58 ГПК України).

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Враховуючи викладене, сторони не позбавлені права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника, - адвоката або здійснювати самопредставництво.

При цьому суд засвідчує, що представництво забезпеченого кредитора ОСОБА_1 у даній справі здійснювалось також і іншим повноважним представником, а саме адвокатом Шалою Р.М. відповідно до довіреності від 01.03.2017р., яка видана терміном на три роки дійсна до 01.03.2020р., відкликана не була, копія міститься в матеріалах справи.

Поруч з цим суд зазначає, що 04 вересня 2019 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області були зареєстровані письмові заперечення представника ОСОБА_1 адвоката Богуцького О.Ю. від 03.09.2019р., явка представників/учасників судового процесу в засіданні суду обов`язковою не визнавалась, береться до уваги й та обставина, що про дату, час та місце судового розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений заздалегідь - 08.08.2019р., а розгляд справи в судовому засіданні на 12.09.2019р. було призначено ухвалою суду ще 02.08.2019р.

Також суд зазначає та приймає до уваги в даному аспекті те, що розгляд Господарським судом Волинської області справи №903/69/18 ухвалою суду від 02.08.2019р. було призначено в судовому засіданні на 12.09.2019р. на 10:30 год., в той час, коли розгляд справи №1.380.2019.001879 Львівським окружним адміністративним судом призначено в судовому засіданні на 12.09.2019р. на 14:30 год.

Визначена часова різниця між судовими засіданнями та незначна територіальна віддаленість міст Луцька і Львова, на думку суду, не може виступати підставою неможливості прибуття в судове засідання саме адвоката Богуцького О.Ю., як представника забезпеченого кредитора ОСОБА_1 .

Таким чином, на думку суду, у ОСОБА_1 було достатньо часу для прибуття в приміщення Господарського суду Волинської області з метою особистої участі в судовому засіданні, або забезпечення явки в засідання суду свого іншого представника.

При цьому суд зазначає, що сторони/учасники судового процесу зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та строків здійснення ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ТОВ ""ІНВЕСТ+". У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справи мають бути розглянуті впродовж розумного строку.

В поняття "розумний строк" розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Право на справедливий судовий розгляд включає в себе право на доступ до суду та право на доступ до правосуддя в широкому розумінні.

Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 9 Конституції України. Пріоритетність застосування норм таких міжнародних договорів у господарському процесі встановлена ст.3 ГПК України.

Відповідно до Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основних свобод" від 17.07.1997 дана Конвенція та Протоколи до неї №2, 4, 7, 11 є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ як джерело права Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини.

Конвенція на відміну від національного законодавства України не запроваджує чітких строків розгляду справи, проте посилання на строк містить ст. 6 Конвенції, яка постулює дефініцію розумного строку розгляду справи.

Критерій розумності строку розгляду справи також наведений в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 18.11.2003 р. №01-8/1427 (зі змінами та доповненнями, внесеними в останнє інформаційним листом ВГСУ від 24.07.2008р. №01-8/451). У цьому листі зазначено: "Критеріями оцінки розгляду справи упродовж розумного строку є складність справи, поведінка учасників процесу і поведінка державних органів (суду), важливість справи для заявника".

Визначаючи ці критерії, ВГСУ посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Красношапка проти України" № 23786/02 від 30.11.2006 р. (§ 51).

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, можна дійти висновку, що критерії оцінки розумності строку розгляду справи має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо. Поняття розумності строку розгляду справи можна застосовувати, коли стороною у спорі є орган державної влади.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, одним із основних завдань господарського судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За таких обставин, беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду спору впродовж розумного строку та норми ч.ч. 1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони/учасники судового процесу, у відповідності до чинного законодавства, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для розгляд справи в даному судовому засіданні, суд вважає, що справу можливо розглянути за наявними у ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду справи та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Присутні в судовому засіданні ліквідатор Рабан М.Т. та представник боржника заяву про визнання протиправним та скасування результатів електронних торгів щодо реалізації нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості №1, що знаходиться у АДРЕСА_1 оформлені протоколом електронних торгів №347227 від 26.07.2018р., про визнання протиправним та скасування акту про реалізацію предмета іпотеки нежитлового приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. по АДРЕСА_1 від 29 серпня 2018 року, виданого державним виконавцем відділу примусового виконання рушень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк М.Я. 29.08.2018р., про визнання протиправним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, серія та номер 825, видане 11.06.2019р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М., про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:47305430 від 11.06.2019р." та про витребування у ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) нерухомого майна нежитлові приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. по АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" підтримали, просять суд її задовольнити.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення ліквідатора Рабана М.Т. та представника товариства-банкрута, оцінюючи заяву та мотивацію в її обґрунтування за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, дійшов до висновку про підставність відповідного клопотання та наявність підстав для його задоволення. Викладена позиція суду пов`язана з наступними обставинами:

Пунктами 11-12 ч. 2 ст. 41 3акону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом» передбачено: ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих нa пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Банкрутство - це одна із юридичних підстав ліквідації підприємства, яка виявляється у неспроможності суб`єкта підприємницької діяльності задовольнити у встановлений для цього термін пред`явлені йому кредиторами вимоги і виконати зобов`язання перед бюджетом. Основна мета банкрутства - не ліквідація підприємства, а задоволення вимог кредиторів через визнання боржника банкрутом. Тобто банкрутство не є самоціллю, а лише засобами для звільнення від боргів. При реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів (лист Міністерства юстиції України, офіційний веб-сайт за адресою: https://minjust.gov.ua/m/str_4793).

Частиною 3 статті 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено: під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Окрім того, у відповідності до абз. 13 п. 7 Розділу IV. «Ліквідаційна процедура» листа Верховного Суду «Судова практика Верховного Суду за лютий - березень 2019 року» від 26.04.2019 року (надалі по тексту - Лист ВС), «підсумовуючи наведене, слід зазначити, що у ліквідаційній процедурі завданням ліквідатора є не проста констатація факту відсутності майна (постанова від 27.03.2019 у справі №10/9/2012/5003), а дієвий і належний пошук майна банкрута, тому ліквідатор у звіті має довести, що його дії мали саме мету пошуку і виявлення майна банкрута, а під час ліквідаційної процедури, ліквідатор має здійснювати обґрунтовані і логічні дії, а також здійснювати запити до відповідних органів з врахуванням минулої діяльності банкрута. При цьому, кількість запитів не є критерієм якості роботи ліквідатора. Таким критерієм є наповнення ліквідаційної маси».

Завданням процедури банкрутства є задоволення всіх вимог кредиторів боржника, зокрема, й скаржника, як заставодержателя майна боржника, і тільки в межах процедури банкрутства буде здійснюватися звернення стягнення на майно боржника тими способами, які допускає Закон про банкрутство. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд при ухваленні постанови від 04.12.2018 у справі №916/2611/14.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

В той же час частиною 3 статті Закону, визначається, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів унеможливлює індивідуальне задоволення боржником вимог кредиторів після порушення справи про банкрутство та визначає спеціальні процедури, які забезпечують пропорційність задоволення вимог кредиторів однієї черги в ході такого провадження (постанова Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №15/250-б).

28 лютого 2018 року ухвалою господарського суду Волинської області (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 01.03.2018 року) було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «ІНВЕСТ+», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника.

В матеріалах справи міститься заява забезпеченого кредитора ОСОБА_1 з вимогами до ТОВ «ІНВЕСТ+» від 27.03.2018 року, яка надійшла на адресу суду 28.03.2018 року та була розглянута судом.

26 листопада 2018 року ухвалою суду заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) з вимогами до боржника було задоволено, визнано у встановленому порядку доведені вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ТОВ "ІНВЕСТ+" () на загальну суму 13 812 737,61 грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: - 3 524,00 грн. - вимоги першої черги; - 13 809 213,61 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника та підлягають позачерговому погашенню.

23 травня 2019 року ухвалою суду було затверджено реєстр вимог кредиторів, у відповідності до якого загальна сума грошових вимог до боржника становить 32 600 694,09 грн., з яких: 18 791 480,48 грн. - конкурсні вимоги; 13 809 213,61 грн. - забезпечені вимоги.

Таким чином на момент постановлення ухвали господарським судом про затвердження реєстру грошових вимог до боржника від 23.05.2019, процесуальний статус ОСОБА_1 було додатково підтверджено та встановлено, як учасника справи про банкрутство ТОВ «ІНВЕСТ+» - забезпеченого кредитора. Дана ухвала, як і ухвала від 26.11.2018, набрала законної сили, в апеляційному порядку не переглядалась.

26 жовтня 2016 року за заявою стягувача - ОСОБА_1 , відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було відкрито виконавче провадження №52752479 року з примусового виконання виконавчого листа, виданого для примусово виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 у справі №466/10218/15-ц, що змінено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26.09.2016 року у справі №466/10218/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23.10.14 року, зареєстрованим у реєстрі під № 903, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ІНВЕСТ+», посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Шкльодою Я.А., а саме на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлі «Е(1-2)», заг.пл. 650,60 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 1 , в рахунок погашення заборгованості ТзОВ «Альтер Топ» за договором грошової позики, укладеним між ОСОБА_1 та ТзОВ «Альтер Топ» 23.10.14 року, яка становить 13 809213,61 грн., з якої: 12 227 027,00 грн. сума неповернутої позики; 1 373 375,83 грн. пеня; 208 810,78 грн. 3% річних, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, з початковою вартістю для реалізації предмета іпотеки визначено погоджену сторонами в договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки, а саме 11 200 000,00 грн.

01 грудня 2016 року на веб-сайті ДП СЕТАМ було опубліковано оголошення про реалізацію лоту №186132 - предмету іпотеки: нежитлові приміщення будівлі "Е" (1-2), заг. пл. 650.60 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 1 , що підтверджується роздруківкою з інформацією отриманою за електронним посиланням https://setam.net.ua/auction/187713.

09 грудня 2016 року ухвалою суду касаційної інстанції зупинено виконання рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2016 року у справі №466/10218/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, належного ТзОВ «ІНВЕСТ+», а саме: нежитлові приміщення «Е» (1-2)» загальною площею 650,60 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

23 травня 2018 року постановою Верховного Суду у справі №466/10218/15-ц було поновлено виконання рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2016 року.

26 липня 2018 року на веб-сайті ДП «СЕТАМ» розміщено протокол №347727, у відповідності до якого електронні торги з реалізації предмета іпотеки (нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м.) оголошено такими, що не відбулися з підстав того, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція.

30 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою №4898/021-5 про придбання предмета іпотеки за початковою ціною, шляхом заліку своїх вимог в рахунок ціни продажу.

29 серпня 2018 року державним виконавцем Батюк М.В. Відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було складено акт про реалізацію предмета іпотеки (нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м.), який затверджено 29.08.2018 начальником Відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Онишкевич Р.І. згідно даного акту, в порядку ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Закону України «Про іпотеку», було передано на реалізацію нежитлові приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 1 , з початковою вартістю для реалізації предмета іпотеки, визначено погоджену сторонами в договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки - 11 200 000,00 грн., шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження. Акт видано на підставі протоколу проведення електронних торгів Львівської філії ДП «СЕТАМ» №347727 від 26.07.2018. Відповідно до вимог ст.ст. 47, 49 Закону України «Про іпотеку» майно передається стягувачу (іпотекодержателю) - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , що проживає: АДРЕСА_2 , на підставі поданої заяви від 30.07.2018 року №4898/021-5 про придбання предмета іпотеки за початковою ціною, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, за ціною 11 200 000,00 грн.

В подальшому, на підставі протоколу торгів №347727 від 26.07.2018 та акту про реалізацію предмету іпотеки від 29.08.2019, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідією Миколаївною було видано ОСОБА_1 свідоцтво про придбавання нерухомого майна з прилюдних торгів серії та номер:825, виданий 11.06.2019.

Того ж дня, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідією Миколаївною за номером запису про право власності:31951586 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47305430 від 11.06.2019 було зареєстровано право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлі «Е(1-2)», заг.пл. 650,60 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 1 .

Таким чином, в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, відбулось індивідуальне задоволення вимог забезпеченого кредитора у справі №903/69/18 про банкрутство ТОВ «ІНВЕСТ+» - Винницького Еміля Юліановича.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

Своїм зверненням до господарського суду ОСОБА_1 обрав спосіб захисту порушеного права, шляхом його судового захисту в межах провадження у справі про банкрутство боржника.

В свою чергу системний аналіз положень ч.1 ст.1, ч.3 ст.19 «Мораторій на задоволення вимог кредиторів», ст.23 «Виявлення кредиторів та осіб, яку мають бажання взяти участь у санації боржника» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також ч.2 ст.33 «Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки» Закону України "Про іпотеку" дозволяє зробити висновок про те, що з моменту порушення справи про банкрутство права заставного кредитора обмежуються на предмет вільного вибору способів та процедури звернення стягнення на заставне майно, а також після порушення провадження у справі про банкрутство пред`явлення забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть відбуватися лише в порядку, передбаченому Законом про банкрутство, та в межах провадження у справі про банкрутство, а забезпечені кредитори набувають статусу учасника провадження у справі про банкрутство з моменту порушення такого провадження. Таких висновків дійшов Верховний Суд в постановах: від 04.12.2018 у справі 916/2611/14; від 27.09.2018 у справі №906/1157/17; від 03.04.2018 у справі №922/758/17.

Як вже зазначалось, загальний обсяг грошових вимог кредиторів ТОВ «ІНВЕСТ+» становить 32 600 694,09 грн., відповідно, окрім забезпеченого кредитора є конкурсні кредитори боржника (18 791 480,48 грн.), майнові інтереси яких також потребують захисту та задоволення вимог в межах ліквідаційної процедури.

Станом на день відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інвест+» ухвалою суду від 28.02.2018 у справі №903/69/18, рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 у справі №466/10218/15-ц, що змінено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26.09.2016 року у справі №466/10218/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23.10.14 року, зареєстрованим у реєстрі під № 903, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Інвест+», посвідченим приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Шкльодою Я.А., а саме на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлі «Е(1-2)», заг.пл. 650,60 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об`єкта нерухомості № 1 , в рахунок погашення заборгованості ТзОВ «Альтер Топ» за договором грошової позики, укладеним між ОСОБА_1 та ТзОВ «Альтер Топ» 23.10.14 року, яка становить 13 809213,61 грн., з якої: 12 227 027,00 грн. сума неповернутої позики; 1 373 375,83 грн. пеня; 208 810,78 грн. 3% річних, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, з початковою вартістю для реалізації предмета іпотеки визначено погоджену сторонами в договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки, а саме 11 200 000,00 грн. - виконаним не було в межах виконавчого провадження №52752479.

Отож, з метою забезпечення ефективного захисту порушеного права, ОСОБА_1 звернувся із заявою з грошовими вимогами до ТОВ «ІНВЕСТ+» в межах справи про банкрутство №903/69/18. Отже, своїми процесуальними діями ОСОБА_1 відмовився від судового захисту в межах цивільної справи №466/10218/15-ц в користь судового захисту в межах господарської справи №903/69/18.

Обраний спосіб захисту ОСОБА_1 , шляхом вільного волевиявлення та звернення із заявою з грошовими вимогами до ТОВ «ІНВЕСТ+», на думку суду, є належним в розумінні конституційного принципу, задекларованого в ст. 61 Конституції України: ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

26 липня 2018 року електронні торги з реалізації предмета іпотеки (нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м.) було оголошено такими, що не відбулися, підтвердженням чого виступає протокол №347727. При цьому акт про реалізацію предмета іпотеки (нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м.) було складено лише 29.08.2018 року, тобто більше ніж через місяць.

Відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Порядок і особливості продажу арештованого майна на електронних торгах визначений Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016.

Відповідно до п. 16 Розділу VIII Особливості реалізації окремих видів майна Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5, у разі якщо електронні торги з реалізації предмета іпотеки оголошено такими, що не відбулися, акт про реалізацію предмета іпотеки (у разі придбання іпотекодержателем предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна) видається на підставі протоколу, сформованого за результатами електронних торгів, що не відбулися.

Частиною 1 статті 49 Закону України «Про іпотеку» передбачено: протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку залишення за собою предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про залишення за собою майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

В матеріалах судової справи містяться заперечення адвоката ОСОБА_1 від 28.11.2018, у яких представником забезпеченого кредитора засвідчується, що 30.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою №4898/021-5 про придбання предмета іпотеки за початковою ціною, шляхом заліку своїх вимог в рахунок ціни продажу.

Як вказано вище в ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку», залишення за стягувачем предмету іпотеки оформляється протягом 10 днів актом про реалізацію предмету іпотеки, а не заявою про наміри залишити за особою об`єкт іпотеки.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено п. 8 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 05.06.2018 року у справі №910/856/17.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У відповідності до п.2 Інформаційного листа ВГСУ «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням господарськими судами Закону України "Про виконавче провадження"» від 28.01.2016 року №01-06/131/16, до підстав визнання торгів недійсними належить порушення правил проведення прилюдних торгів, у тому числі законодавчих вимог щодо їх організації та безпосереднього проведення, правил оформлення результатів прилюдних торгів, які є суттєвими і вплинули на формування результатів торгів та продаж майна боржника. Тим же пунктом 2 також передбачено: дослідженню та доказуванню підлягають факти порушення норм закону під час підготовки, проведення торгів та оформлення їх результатів (зокрема, чи є ці порушення істотними і чи вплинули вони на результат торгів), порушення прав та законних інтересів особи, яка їх оспорює.

За таких обставин суд вважає, що при оформленні результатів аукціону було порушено строк їх оформлення та положення ч. 1 ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

Судом також встановлено, що 09 грудня 2016 року ухвалою суду касаційної інстанції зупинено виконання рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2016 року у справі №466/10218/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, належного ТзОВ «ІНВЕСТ+», а саме: нежитлові приміщення «Е» (1-2)» загальною площею 650,60 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

23 травня 2018 року постановою Верховного Суду у справі №466/10218/15-ц було поновлено виконання рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 вересня 2016 року.

28 лютого 2018 року ухвалою господарського суду Волинської області було відкрито провадження у справі про банкрутство боржника - ТОВ "ІНВЕСТ+", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

У відповідності до висновків, сформованих Верховним Судом в постанові від 23.01.2018 року у справі №31/282, порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство є процесуальною дією, яка вчиняється господарським судом шляхом винесення відповідної ухвали за наслідками перевірки обґрунтованості вимог заявника, з`ясування наявності відповідних підстав тощо. І виключно наявність зазначеної ухвали може бути підставою для висновку про наявність порушеного провадження у справі про банкрутство як підстави для зупинення виконавчого провадження щодо відповідного боржника згідно з пунктом 4 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

Ухвала господарського суду Волинської області від 28.02.2018 у справі №903/69/18 надсилалась безпосередньо на адресу Відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про, що останній також стверджує в постанові про результати перевірки законності виконавчого провадження від 10.05.2018 ВП№5275279.

Таким чином, станом на день введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника - ТОВ «ІНВЕСТ+», виконання рішення у справі №466/10218/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, належного ТОВ «ІНВЕСТ+», а саме: нежитлові приміщення «Е» (1-2) загальною площею 650,60кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 було зупинено, відповідно, на момент введення мораторію нежитлові приміщення «Е» (1-2) загальною площею 650,60кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 - не підлягали реалізації в межах ВП №52752479.

Згідно до п.2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до п. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Отже, враховуючи вище наведене, суд приходить висновку, що нежитлові приміщення «Е» (1-2) загальною площею 650,60кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, на момент відкриття провадження у справі про банкрутство №903/69/18, не перебували на стадії продажу через зупинення виконання судового рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 29.06.2016 року у справі №466/10218/15-ц.

Судом також засвідчується, що акт про реалізацію предмета іпотеки (нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м.) від 29.08.2018 року було складено після відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ІНВЕСТ+», тому даний правочин має ознаки сумнівного, в розумінні судової практики, що склалась, з вирішення спорів у подібних правовідносинах, зокрема:

Постанова Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/6179/17: «Стаття 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», порівняно з приписами ст. 215 ЦК України, розширює підстави для визнання недійсними правочинів та надає можливість визнати недійсною угоду, яка відповідає вимогам цивільного та господарського законодавства, проте вчинена у період протягом року, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство, та вчинена на шкоду боржнику або його кредиторам. Застосування принципу правової презумпції сумнівності правочинів та майнових дій боржника безпосередньо у період конкурсного провадження при дослідженні угод боржника, що мають сумнівний характер з точки зору відповідності їх чесним звичаям у підприємницькій діяльності, є обов`язковим».

Постанова Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/6179/17: «Особа, яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. У період протягом року, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, відтак відчуження майна боржником повинно здійснюватись з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна завідомо призводить до зменшення обсягу платоспроможності боржника і наносить шкоду кредиторам».

Постанова Верховного Суду від 03.04.2018 у справі №922/758/17: «Оскільки період з моменту виникнення грошового зобов`язання у боржника у тому числі при загрозі неплатоспроможності або при надмірній заборгованості до дня порушення справи про його банкрутство є підозрілим періодом, а правочини (договори, майнові дії) боржника, що вчинені у цей період, є сумнівними, ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено правову презумпцію сумнівності правочинів та майнових дій боржника, що вчинені ним протягом вказаного у Законі строку, тому будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна може бути визнаний недійсним на підставі наведеної норми».

Абзацами 1, 2 частини 15 статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено: з моменту порушення справи про банкрутство: пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише в порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство.

У відповідності до ч.6 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч.1 ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом: … продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим законом.

В силу ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у випадку прийняття спеціального закону з певного питання, цей Закон не ставився під сумнів (зокрема, шляхом його невиконання), а сторони, яких він стосується, мають обґрунтовано очікувати, що він буде застосовуватися.

При цьому, сторонами спірного правочину було порушено норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (ч.15 ст. 16; ч.6 ст. 19; ч.1 ст.38 Закону); Закону України «Про іпотеку» (ч. 1 ст. 49), Закону України «Про виконавче провадження» (ч. 1 ст. 34; ч. 1 ст. 34; ст. 35 законодавчого акту).

За таких обставин суд приходить до висновків, що спірні правовідносини містять ряд самостійних правових підстав для визнання протиправними та скасування результатів електронних торгів щодо реалізації нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості №1, що знаходиться у АДРЕСА_1, оформлені протоколом електронних торгів №347227 від 26.07.2018р., про визнання протиправним та скасування акту про реалізацію предмета іпотеки нежитлового приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. що у АДРЕСА_1 , від 29 серпня 2018 року, виданого державним виконавцем відділу примусового виконання рушень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк М.Я. 29.08.2018р., про визнання протиправним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, серія та номер 825, видане 11.06.2019р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М., про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:47305430 від 11.06.2019р." та про витребування у ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) нерухомого майна нежитлові приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м., що у АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+".

Викладені вище обставини підтверджують той факт, що результати аукціону з реалізації нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. порушили права та охоронювані законом інтереси ТзОВ «ІНВЕСТ+» та його конкурсних кредиторів, адже вказане майно, в разі його реалізації в межах справи про банкрутство, зможе забезпечити погашення грошових вимог інших кредиторів, зокрема, після виплати І черги (фактично витрат на судовий збір), Головного управління ДФС у Волинській області (ІІІ черга (вимоги ІІ - відсутні) та наповнення державного бюджету. Споживацький інтерес до іпотечного майна, з місцем розташування у м. Львові, підсилюється з плином часу, що пов`язано з розвитком міста та зростом економіки, укріпленням гривні по відношення до долара США. Вказані обставини свідчать про можливість реалізувати майно за вищою ціною, ніж воно було фактично реалізовано.

Визначена позиція суду в повній мірі спростовує обставини, покладені кредитором ОСОБА_1 та ДП "Сетам" в обґрунтування заперечень на заяву ліквідатора Рабана М.Т.

Керуючись ст.ст. 10, 16, 19, 20, 38, 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

1. Заяву ліквідатора ТОВ "ІНВЕСТ+" арбітражного керуючого Рабана Микити Тарасовича задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати результати електронних торгів щодо реалізації нежитлових приміщень будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості №1, що знаходиться у АДРЕСА_1 , оформлені протоколом електронних торгів №347227 від 26.07.2018р.

3. Визнати протиправним та скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки нежитлового приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. по АДРЕСА_1 від 29 серпня 2018 року, виданого державним виконавцем відділу примусового виконання рушень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Батюк М.Я. 29.08.2018р.

4. Визнати протиправним та скасувати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, серія та номер 825, видане 11.06.2019р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М.

5. Визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. "Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47305430 від 11.06.2019р.".

6. Витребувати у ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) нерухоме майно: нежитлові приміщення будівлі "Е (1-2)" загальною площею 650,60 кв.м. по АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" ().

Відповідно до ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала підписана 16.09.2019р.

Примірник ухвали суду для відома направити:

- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 );

- Товариству з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" (43000, м. Луцьк, вул. Єршова, 11, офіс 408);

- Головному управлінню ДФС у Волинській області (43010, м. Луцьк, Київський майдан, 4);

- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 );

- ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 );

- Приватному підприємству "ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ "ЮСТЕРРА" (43016, м. Луцьк, вул. Ковельська, 1);

- Арбітражному керуючому Рабану М.Т. (м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 8/3);

- Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (79000, м. Львів, площа Маркіяна Шашкевича, 1);

- Державному підприємству "Сетам" (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4Б);

- Приватному нотаріусу Дерев`янко Л.М. (79013, м. Львів, вул. Коперника, 47).

Суддя В. А. Войціховський