ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 року м.Дніпро Справа № 908/53/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання: Вітко Г.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.06.2019 (суддя Корсун В.Л.) у справі № 908/53/19

за позовом: позивача: Акціонерного товариства «Українська залізниця», 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 адреса для листування: виробничий підрозділ Знам`янська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Українська залізниця, 27400, Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. Жовтнева, 10

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72

про стягнення 44 600,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

До господарського суду Запорізької області звернулось Акціонерне товариство «Українська залізниця» (АТ «Українська залізниця») з позовною заявою за вих. від 26.12.18 № НЮ-3/24 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі ПАТ «Запоріжсталь») 44 600,00 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст.ст. 920, 925 ЦК України, ст. 307, 315 ГК України, Статутом залізниць України, Правилами складання актів, а також невірним зазначення в накладній № 45945656 (вагон № 53517108) маси вантажу, що встановлено комерційним актом від 13.11.18 № 410006/266/12. У зв`язку з виявленими порушеннями, позивач, враховуючи положення ст. ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України, нарахував та просив стягнути з відповідача штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.06.2019 у справі № 908/53/19 позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на користь Акціонерного товариства Українська залізниця 44 600 грн. 00 коп. штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі та 1 762 грн. 00 коп. судового збору. Видано наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення обґрунтовано тим, що розрахунок розміру штрафу здійснений позивачем вірно, а також тим, що на час прийняття рішення у цій справі по суті спору відповідачем доказів добровільної сплати зазначеного штрафу не надано, таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу відповідно до ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України у розмірі 44 600,00 грн.

ПАТ Запоріжсталь заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу, що підлягає стягненню до 8 920,00 грн.

Суд першої інстанції вважає, що відповідач не довів винятковості обставин, які б могли бути підставою для зменшення суми штрафу, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача від 07.02.19 № 11/2007430/юм.

Також судом не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що сума штрафу на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України має вираховуватись, виходячи із ваги вантажу, яка вказана у комерційному акті, оскільки штраф визначається з п`ятикратного розміру провізної плати за всю відстань перевезення, а відповідний розмір такої плати визначений у накладній № 45945656 і становить 8 920,00 грн.

2.Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Запоріжської області від 05.06.2019 у справі № 908/53/19, до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулось Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», в якій просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» задовільнити, рішення Господарського суду Запоріжської області від 05.06.2019 у справі № 908/53/19 скасувати повністю та ухвалити нове рішення по даній справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що комерційний акт є неналежним та недопустимим, оскільки складений з порушенням р.8, 9, 10, 12 Правил складання актів (далі Правила), а саме:

Скаржник вважає, що з п. 10 Правил вбачається імперативність визначеного пунктом 10 цих Правил суб`єктного складу працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак, зазначена норма не виключає можливості залучення до складення комерційного акта й інших працівників залізниці, поряд з особами, підписи яких є обов`язковими реквізитами комерційного акта. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.06.2018 у справі № 910/3930/17 та 18.06.2018 у справі № 910/11397/17.

Якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.05.2018 у справі № 916/2001/17 та від 23.06.2018 у справі № 916/1993/17.

Скаржник посилається на постанову Верховного Суду України від 23.11.2018 року по справі № 916/2450/17, в якій визначено, що якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Скаржник звертає увагу, що комерційний акт № 410006/266/12 від 13.11.2018 року оформлено за відсутності обов`язкового підпису начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), так як підписання комерційного акту іншими працівниками залізниці замість зазначеної посадової особи допускається лише у випадку відсутності даних посад в штатному розкладі та покладені на інших працівників станції обов`язків передбачених вищенаведеними посадами.

Скаржник зазначає, що інформації щодо відсутності в штатному розкладі станції Знам`янка посади начальника вантажного району комерційний акт не містить. В ньому лише зазначається про відсутність в штатному розкладі посади завідувача вантажного двору.

Також скаржник вважає, що з витягу посадової інструкції ОСОБА_1 вбачається, що на станції Знам`янка є посада начальника вантажного району. Оскільки у випадку відсутності даної посади, на іншу особу неможливо покласти виконання даних обов`язків. Відповідно, скаржник вважає, що ОСОБА_1 не є уповноваженою особою, а його підпис на комерційному акті не повинен прийматись до уваги.

На думку скаржника, матеріали справи не містять жодного доказу того, що в штатному розкладі станції Знам`янка відсутні посади начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), що на момент проведення контрольного зважування вищенаведені посади були вакантні. В комерційному акті не зазначено про відсутність посади начальника вантажного району.

Окремо скаржник звертає увагу, що комерційний акт також підписано працівником станції ОСОБА_2 , однак, матеріали справи взагалі не містять доказів участі даного працівника у зважуванні та наявності у нього повноважень на підписання комерційного акту; протокол зважування не містить інформації про особу, яка 13.11.2018 здійснювала зважування вагону № 53517108.

Для скаржника є незрозумілим підписання на ст. Знам`янка комерційного акту представником вантажоодержувача ОСОБА_3 у розділах «Г», «Д» комерційного акту відсутня інформація про участь представника вантажоодержувача ОСОБА_3 у визначенні маси вантажу на станції Знам`янка. Правила складання актів передбачають, що вантажоодержувач підписує комерційний акт лише у випадку його участі в перевірці вантажу. Однак, на думку скаржника, з матеріалів справи вбачається, що дана особа не приймала участь у перевірці маси вантажу по станції Знам`янка. Тому підпис даної особи, на думку скаржника, є недійсним. Також апелянт вважає, що позивачем не було надано доказів наявності повноважень даної особи на підписання комерційного акту.

Таким чином, скаржник вважає, що комерційний акт № 410006/266/12 від 13.11.2018 підписано на станції Знам`янка не уповноваженими особами, що є порушенням п.10 Правил складання актів.

Скаржник зазначає, що відповідач неодноразово зазначав про відсутність вагонних ваг на станції призначення Гуменці, що унеможливлює здійснення перевірки на даній станції, що відсутні належні та допустимі докази зважування вантажу на вагонних вагах інших підприємств. Представником позивача було підтверджено відсутність ваг на станції Гуменці, що свідчить про неможливість здійснити зважування безпосередньо на даній станції.

Скаржник вважає, що запис в розділі «Є» комерційного акту є формальним, вантаж видано вантажоодержувачу за вагою встановленою на станції Знам`янка та зазначеною в комерційному акті, без перевірки фактичної ваги на станції призначення. Підписи працівників залізниці в даному випадку, на думку апелянта, є недійсними.

Скаржник вважає, що довіреність №241 від 31.12.2018, якою вантажоодержувач уповноважив своїх працівників вчиняти юридично значущі дії та підписувати документи при роботі зі станцією Гуменці, не є належним доказом, оскільки її дія не розповсюджується на момент видачі вантажу на станції Гуменці. Видача вагонів з вантажем відбувалась 20.11.2018 року, термін її дії з 01.01.2019 по 31.12.2019 року.

Звертає увагу, що з моменту прийняття вантажу до перевезення і до моменту видачі вантажу вся інформація про вантаж, його транспортування, дії залізниці під час перевезення є лише у позивача. Отримати їх з інших джерел не має можливості.

Також скаржник, зазначає на виявлені протиріччя, а саме: згідно з протоколом зважування, при зважуванні вагону № 53517108 було визначено, що вага вагону з вантажем становить 83 250 кг, вага вантажу 59 650 кг, маса тари (вагону) 23 600 кг, відхилення від документа 10 350кг. Дана інформація суперечить самому комерційному акту, згідно якого позивачем при зважуванні встановлено різницю в розмірі 10 050 кг.

На думку скаржника, вищезазначене свідчить про те, що позивач здійснював зважування вагонів під час руху без зупинки та розчеплення вагонів, що не відповідає обставинам зазначеним в комерційному акті.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку, що ваги, на яких здійснювалось зважування на станції Знам`янка призначені лише для зважування в статичному режимі. Технічний паспорт на ваги не містить інформації, що ваги призначені для зважування в статичному режимі, напроти паспорт містить інформацію про можливість зважування вантажів вагою до 150 т на швидкості не більше 5-ти км на годину.

Скаржник зазначає, що позивачем не було дотримано п. 9 Правил та зазначено в акті інформацію, що не відповідає дійсності: недостовірна інформація про повірку та огляд-перевірку ваг 05.09.2018 року; про здійснення зважування в статичному режимі з зупинкою та розчепленням; про розмір встановленої в результаті зважування ваги недостачі.

Скаржник вважає, що матеріали справи не містять належним чином оформленої копії залізничної накладної. На думку апелянта, дана накладна не відповідає ні формі електронного перевізного документа, ні перевізному документі в паперовій формі.

Скаржник зазначає, що надана суду позивачем копія залізничної накладної № 45945656 не є візуальною формою подання електронного перевізного документа та одночасно не є паперовою копією електронного перевізного документа, оскільки не містить особистих підписів осіб, які брали участь в його складанні. Джерело отримання накладної в такій формі відповідачу невідоме.

Також , скаржник вважає, що в клопотанні про зменшення суми штрафу з 44 600, 00 грн до 8 920, 00 грн належним чином обґрунтував наявність підстав для зменшення штрафу.

Крім того, зазначає, що позивачем надано докази не завірені належним чином, згідно з вимогами ГПК України, що є порушенням судом ст. 91 ГПК України.

3.Узагальнені доводи інших учасників справи.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» надало заперечення на апеляційну скаргу, в яких погоджується з висновками суду першої інстанції

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.07.2019 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.06.2019 у справі № 908/53/19 та призначено розгляд справи на 11.09.2019.

Розпорядженням керівника апарату суду від 10.09.2019 року, у зв`язку з відрядженням судді Паруснікова Ю.Б. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №908/53/19, за результатами якої змінено склад судової колегії на головуючого суддю: Білецьку Л.М., суддів: Верхогляд Т.А., Чередка А.Є.

11.09.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Представники сторін не скористалися своїм правом бути присутніми у судовому засіданні, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Запорізької області від 05.06.2019 у справі № 908/53/19 слід залишити без змін з огляду на наступне.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (вантажовідправник) зі станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, відповідно до залізничної накладної № 45945656 від 09.11.18, оформлено перевезення вантажу шлаки гранульовані насипом (вантаж у вологому стані) масою 69 700 кг, вагон № 53517108, тара 23 600 кг, до станції призначення Гуменці Південно-Західної залізниці, вантажоодержувач ПАТ «Подольський цемент».

12.11.18 на проміжній станції Знам`янка Одеської залізниці, у присутності осіб: оператор ОСОБА_4 Е.Б., пр.п.: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 складено акт загальної форми від 12.11.18 № 87789 (форма ГУ-23), який стосується перевезення вантажу у вагоні № 53517108, найменування вантажу (код за УТСНВ - 271008) шлаки гранульовані (станція відправлення (460005) Запоріжжя Ліве, Придн. зал., станція призначення (333007) Гуменці, П-Зах. зал. Накладна № 45945656 від 09.11.18).

За змістом акту загальної форми від 12.11.18 № 87789 обставини, які викликали складання акту наступні: комерційна несправність (код - 9180002). Невідповідність маси вантажу, вказаної в перевізних документах (ТГНЛ), показанням ваг, недостача вантажу. Комісійним зважуванням на тензометричних вагах виявлена різниця у вазі 10 300 кг. Фактично вагон завантажений насипом нижче бортів 500-600 мм. Втрат та розкрадань вантажу немає. Вагон з глухими торцевими стінками, люки щільно закриті. Об`єм кузову 76 м.куб. Вагон відчеплений на ваги на перевірку.

На підставі вищевикладеного, 13.11.18 на станції Знам`янка Одеської залізниці складено протокол зважування партії завантажених вагонів, який підписано вагарем та засвідчено штемпелем станції Знам`янка. Зокрема, вказаним протоколом зважування зафіксовано по вагону № 53517108: вантажопідйомність 70,00; тара з бруса 23,60; брутто 83,25; нетто 59,65; відхилення нетто 10,35; вага по візках 1 41,35; вага по візках 2 41,90; зміщення продольне 30 мм; зміщення поперечне 43 мм; дата і час зважування навантаженого вагону: 13.11.18 о 11:38:14.

З огляду на виявлення при зважуванні вагону № 53517108 на тензометричних вагах на станції Знам`янка Одеської залізниці різниці у вазі, на додаток до акту загальної форми від 12.11.18 № 87789 на станції Знам`янка Одеської залізниці складено комерційний акт від 13.11.18 № 410006/266/12 (далі комерційний акт).

У розділі Ґ комерційного акту («Опис пошкодження») зазначено, що згідно акту загальної форми станції Знам`янка від 12.11.18 № 87789, вагон відчеплений на ваги та перевірку. В документі зазначено навантаження насипом, розмір навантаження відповідно до висоти бортів не зазначено у вологому стані, вага: тара 23 600 кг, нетто 69 700 кг. При перевірці виявлено у вагоні навантаження насипом нижче бортів 500-600 мм.

Відповідно до розділу Д комерційного акту («Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку»), на поверхні вантажу слідів розкрадання та втрати вантажу немає. У вагоні глухі торцеві стінки, люки щільно закриті. Об`єм кузова 76 м.куб. При зважуванні вагона з розчепкою 13.11.18 на тензометричних статичних вагонних вагах СВ-150000В2 ст. Знам`янка Од. (держповірка ваг 05.09.18) працівником станції ОСОБА_2 у присутності заступника начальника станції ОСОБА_8 виявилось: брутто 83 250 кг, тара з документами 23 600 кг, нетто 59 650 кг, що складає різницю ваги проти документа в сторону зменшення на 10 050 кг. По штатному розкладу зав. вантажним двором відсутній.

Наведене у розділі Д зазначеного комерційного акту засвідчено підписами начальника станції ОСОБА_9 , заступника начальника станції ОСОБА_1 , працівника станції ОСОБА_2 , а також одержувача - ОСОБА_3

По прибуттю вагону № 53517108 на станцію призначення Гуменці Південно-західної залізниці у розділі Є комерційного акту («Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції») зроблено відмітку відповідно до якої: під час перевірки різниці проти цього акут не виявлено. Вказана відмітка засвідчена штемпелем станції «Гуменці 33307» і підписами начальника станції ОСОБА_10 , начальника вантажного району ОСОБА_11 , працівника станції ОСОБА_12 .

У зв`язку із зазначенням невірної масу вантажу у накладній № 45945656 (вагон № 53517108), АТ «Українська залізниця» звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ПАТ «Запоріжсталь» 44 600,00 грн. штрафу на підставі ст. ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України.

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України (ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань (ст. 307 ГК України).

Аналогічні положення містить ст. 908 Цивільного кодексу України (ЦК України).

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

Приписами ст. 920 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт», законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Законів України «Про транспорт», «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та ін. актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статутом залізниць України, який затв. постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 № 457, визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (ст. 2 Статуту).

У відповідності до ст. 3 Статуту, дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії). Перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями, що будуються, до здавання їх у постійну експлуатацію здійснюється згідно з порядком, який визначають власник або орган управління будівництва та відповідна залізниця за погодженням з Держнаглядохоронпраці.

Стаття 5 Статуту залізниць України відносить до компетенції Міністерства транспорту України затвердження нормативних документів на підставі цього Статуту, які є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення; Правила перевезення вантажів (Правила) - нормативний акт, що конкретизує передбачені цим Статутом положення, які регламентують участь та обов`язки сторін у процесі перевезення вантажів.

За правилами ст.ст. 23, 24, 37 Статуту залізниць України, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній. При цьому, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. А залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України, на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644 затверджено Правила оформлення перевізних документів (далі - Правила оформлення перевізних документів).

Згідно з п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів (у відповідній редакції), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Положеннями п. 1.2. Правил оформлення перевізних документів визначено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. …. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства. Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Обов`язок відправника зазначати у накладній відповідні реквізити, в т.ч. масу вантажу, установлено п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів та додатком 3 до цих Правил. Так, вантажовідправником заповнюється, зокрема, графа 20 накладної «найменування вантажу», графа 24, де зазначається маса вантажу визначена відправником у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі 26 накладної зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/ відправником). У графі 55 «Правильність внесених відомостей підтверджую» представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення (п. 2.3. Правил оформлення перевізних документів).

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2% (абз. 2 п. 2.6 Правил оформлення перевізних документів).

Згідно з п. 3.1 Правил оформлення перевізних документів, станція відправлення заповнює накладну згідно з додатком 3 до цих Правил. У разі оформлення накладної в електронному вигляді відомості зазначаються в ній відповідними текстами та кодами. Механізм кодування інформації в накладній та присвоєння номера відправки встановлюються Укрзалізницею.

Станція відправлення зазначає у графі 54 «Ідентифікація відправки» код залізниці та станції відправлення, номер накладної (відправки) (п. 3.2. Правил оформлення перевізних документів).

Пунктами 4.1., 4.2., 4.3., 5.1 Правил оформлення перевізних документів визначено, що заповнення накладної під час перевезення та на станції призначення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил (п.4.1, п. 5.1.). Під час перевезення передбачені цими Правилами відмітки зазначаються у графі 49 «Відмітки залізниці» (п.4.2). У разі складання під час перевезення акта в графі 49 «Відмітки залізниці» зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено (наприклад, «про нестачу ___ місць», «про нестачу маси ____ кг», «про відсутність пломб» тощо) (п. 4.3.). За наявності в договорі між залізницею і вантажоодержувачем положень про електронний обмін документами на вантаж, що прибув за електронною накладною (із накладенням ЕЦП), одержувачу надається накладна в електронному вигляді у порядку, визначеному договором. За відсутності таких положень у договорі одержувачу видається накладна у паперовому вигляді, роздрукована на підставі електронної накладної та засвідчена календарним штемпелем стації призначення (п.5.1).

Якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт (п.5.5 Правил оформлення перевізних документів).

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Аналогічну норму містить ст. 129 Статуту залізниць України, відповідно до якої обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць.

За правилами зазначеної ст. 129, комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні ч. 1 ст. 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Правила складання актів затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.02 № 334 (далі - Правила складання актів).

Згідно з абз. 1 п. 1 Правил складання актів, при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затв. наказом Мінтрансу від 25.02.99 № 113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за № 165/3458).

Відповідно до п. 2 Правил складання актів, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу від 21.11.00 № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.00 за № 862/5083 (далі - Правила видачі вантажів).

Пунктом 3 Правил складання актів закріплено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів (п. 8. Правил складання актів).

Згідно з приписами п. 9 Правил складання актів, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. … Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Положеннями п. 10 Правил складання актів закріплено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Відповідно до п. 12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Згідно з п. 22 Правил видачі вантажів, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Положеннями п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 передбачено, що усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.12 № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.10.12 за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів (далі Інструкція про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки).

У пунктах 7 та 10 Правил приймання вантажів до перевезення зазначено, що маса вантажів, які перевозяться насипом визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться із зупинкою і розчіпленням вагонів або із зупинкою без розщіплення. Зважування під час руху дозволяється тільки на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування.

За змістом п. 1.5 вказаної Інструкції, для визначення маси вантажів, що перевозяться залізничним транспортом, можуть застосовуватися електромеханічні (електронні) та важільні вагонні ваги для зважування із зупинкою та зважування у русі, а також інші засоби ваговимірювальної техніки, передбачені Правилами приймання вантажів до перевезення.

Пунктом 4.1 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки визначено, що на ЗВВТ за результатами зважування, згідно з якими оформляються перевізні документи під час перевезень залізничним транспортом, поширюється метрологічний нагляд. ЗВВТ підлягають повірці або державній метрологічній атестації. Повірка чи державна метрологічна атестація ЗВВТ проводиться у порядку, встановленому ДСТУ 2708:2006 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» та ДСТУ 3215-95 «Державна система забезпечення єдності вимірювань. Метрологічна атестація засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення». Використання ЗВВТ, які не пройшли повірку або державну метрологічну атестацію, забороняється.

Пунктом 4.2. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки передбачено, що позитивні результати повірки або державної метрологічної атестації ЗВВТ засвідчують відбитком повірочного тавра в місцях, передбачених експлуатаційною документацією або свідоцтвом про державну метрологічну атестацію.

Під час експлуатації ЗВВТ виконуються такі види робіт з обслуговування: огляд-перевірка, профілактичне технічне обслуговування, ремонт, технічний огляд ЗВВТ, діагностичне обстеження вагонних ваг (п. 5.6 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки).

Колегією суддів також враховано, що Правила оформлення перевізних документів не забороняють поряд із електронною формою накладної використовувати її паперову форму, а посилання відповідача на порушення позивачем порядку заповнення накладної як в електронній формі та і в паперовій суд вважає безпідставними.

Щодо клопотання про зменшення розміру штрафу, що підлягає стягненню до 8 920,00 грн.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 ГК України також встановлює, що у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, відповідно до статей 118 та 122 Статуту залізниць України, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Відповідно до п. 14 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.02.2010 року N 01-08/71 «Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів законодавства про відповідальність за порушення у галузі залізничного транспорту (за матеріалами узагальнення судової практики у справах, розглянутих господарськими судами України)», вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, врахувати інтереси сторін, які заслуговують на увагу, причини неналежного виконання або невиконання обов`язку, вжиття відповідачем заходів для усунення порушення та його наслідків та інші обставини, які заслуговують на увагу. Суд не має права з власної ініціативи зменшувати розмір штрафу, встановлений статтями 118 та 122 Статуту, виходячи тільки з того, що, на думку суду, встановлений Статутом розмір штрафу є занадто великим.

Колегія суддів звертає увагу, що у даному випадку, мова йде не про порушення зобов`язання з боку відповідача, а про порушення ним порядку, встановленого нормативно-правовим актом і сума штрафу не залежить від форми такого порушення та не пов`язана зі збитками залізниці.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Довід скаржника про те, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що в штатному розкладі станції Знам`янка відсутні посади начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), що на момент проведення контрольного зважування вищенаведені посади були вакантні колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на те, що комерційний акт було підписано відповідальними особами залізниці та вантажоодержувача, які приймали участь у перевірці. Зауважень зі сторони вантажоодержувача під час перевірки матеріали справи не містять.

Так, комерційний акт було засвідчено підписами начальника станції ОСОБА_9 , заступника начальника станції ОСОБА_1 , працівника станції ОСОБА_2 , а також одержувачем - Неробою І ОСОБА_13 А.

Довід скаржника про те, що протокол зважування не містить інформації про особу, яка 13.11.2018 здійснювала зважування вагону № 53517108, відхиляється колегією суддів з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 Правил, у разі перевірки маси тари вагона не тим працівником станції, який брав участь у зважуванні вагона з вантажем, в розділі "Д" комерційного акта зазначається прізвища працівника станції, який брав участь у зважуванні вагона з вантажем і працівником станції, який брав участь у зважуванні порожнього вагона. Акт підписується працівником станції, який перевіряв тару вагона.

Так, колегією суддів встановлено, що працівник ОСОБА_2 особисто здійснював перевірку, тому колегія суддів вважає, що відповідно до вищезазначеної норми Правил не обов`язково зазначати інформацію про особу, яка здійснювала зважування вагону.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зауважень зі сторони вантажоодержувача під час перевірки не було.

Довід скаржника про те, що запис в розділі «Є» комерційного акту є формальним, вантаж видано вантажоодержувачу за вагою, встановленою на станції Знам`янка та зазначеною в комерційному акті, без перевірки фактичної ваги на станції призначення відхиляється колегією суддів, оскільки відмітку про те, що під час перевірки на станції призначення різниці проти цього акту не виявлено у розділі «Є» комерційного акту № 410006/266/12 засвідчено штемпелем станції «Гуменці 33307».

Довід скаржника про те, що позивач здійснював зважування вагонів під час руху без зупинки та розчеплення вагонів, що не відповідає обставинам зазначеним в комерційному акті є безпідставним з огляду на наступне.

Відповідно до вимог Правил складання актів (п.12) станція призначення повинна зробити відмітку у точній відповідності з правилами.

Перевірка маси вантажу у вагоні № 53517108 на станції Знам`янка Одеської залізниці проводилась, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення, а саме: зважуванням вагону № 53517108 на вагонних вагах типу СВ-150000/В2 із зупинкою і розчіпленням вагонів, про що зазначено в комерційному акті. Результати зважування вагону № 53517108 зафіксовано у протоколі зважування партії завантажених вагонів від 13.11.18, який підписано вагарем та засвідчений штемпелем станції Знам`янка.

Також у матеріалах справи наявний витяг з журналу ПАТ «Подільський цемент», який містить запис за 18.11.18, здійснений ОСОБА_14 про результати зважування вагону № 53517108, за змістом якого по накладній № 45945656 тара 23,6 т, нетто 69,70 т, а фактично: тара 23,6 т, нетто 59,650 т, брутто 83,25 т.

Довід скаржника про те, що накладна не відповідає ні формі електронного перевізного документа, ні перевізному документі в паперовій формі є немотивованим з огляду на наступне.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Відповідно до п. 1.2. правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесенні належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею.

Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому викладі роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Накладна в електронному вигляді складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства.

Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесенні змін до електронної накладної попередні дані зберігаються. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею та одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

До накладної можуть додаватися додаткові супровідні документи та документи дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачена законами України. У разі оформлення перевізного документа в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису) супровідні документи додаються в електронному вигляді (виготовлені за допомогою сканера, тощо). При цьому оригінали супровідних документів в паперовому вигляді направляються відправником безпосередньо одержувачу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що Правила не забороняють поряд із електронною формою накладної використовувати її паперову форму.

Довід скаржника про те, що в клопотанні про зменшення суми штрафу з 44 600, 00 грн. до 8 920, 00 грн. належним чином обґрунтував наявність підстав для зменшення штрафу відхиляється колегією суддів з огляду на те, що наявність станом на 01.01.19 за даними бухгалтерського обліку дебіторської заборгованості перед відповідачем, а також відсутність у відповідача необхідних коштів, в тому числі у зв`язку з скрутним фінансовим станом, не є надзвичайними чи невідворотними обставинами.

Крім того, колегія суддів вважає, що в даній справі мова йде не про порушення зобов`язання з боку відповідача, а про порушення ним порядку, встановленого нормативно-правовим актом і сума штрафу не залежить від форми такого порушення та не пов`язана зі збитками залізниці, а тому підстави для зменшення розміру штрафу відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач не довів винятковості обставин, які б могли бути підставою для зменшення суми штрафу, отже суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача від 07.02.19 № 11/2007430/юм.

Довід скаржника про те, що позивачем надано докази не завірені належним чином, згідно з вимогами ГПК України, що є порушенням судом ст. 91 ГПК України відхиляється колегією суддів, оскільки не конкретизовано, які саме документи подані з порушенням вимог зазначеної статті ГПК України.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.

Право скаржника не порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення Господарського суду Запорізької області від 05.06.2019 у справі № 908/53/19 винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що в силу ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.

10. Судові витрати.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.06.2019 у справі № 908/53/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 05.06.2019 у справі № 908/53/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст складено 16.09.2019 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді Т.А. Верхогляд

А.Є. Чередко