ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"17" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2172/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Горнович Л.О.

за участю представників сторін:
від позивача: Панасюк О.М. (на підставі довіреності);

від відповідача: Петрик О.М. (на підставі довіреності);

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Моторне (транспортне) страхове бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8 );

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 14099,92 грн.

ВСТАНОВИВ:
Суть спору: 31.07.2019 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України вх. ГСОО №2225/19 до відповідача - Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 14099,92 грн., з яких: 12 799,92 грн. сплачене відшкодування та 1300,00 - витрати на врегулювання справи (встановлення розміру збитку та збір документів), а також судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ним 05.06.2018р. було здійснено Біляївський центральній районній лікарні виплату відшкодування пошкодження транспортного засобу автомобілю "ВАЗ 2115", державний номерний знак НОМЕР_2 в розмірі 12799,92 грн., заподіяного в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась з вини військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який керував належним військовій частині автомобілем "КамАЗ-43106", державний номерний знак НОМЕР_3 . При цьому, позивач стверджує, що оскільки на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, заподіяна ОСОБА_1 шкода не була відшкодована потерпілій особі, з огляду на що власник пошкодженого автомобілю звернувся з відповідною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України, яким в порядку ст. 22, підпункту а п.41.1. ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було здійснено потерпілій особі виплату в розмірі 12 799,92 грн., в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про відшкодування витрат в порядку регресу.

Ухвалою суду від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі №916/2172/19 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; призначене судове засідання для розгляду справи по суті на "04" вересня 2019 р. о 16:30; залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

27.08.2019 року до суду від відповідача - Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву (вх.ГСОО №17129/19), відповідно до якого відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. Так, із посиланням на частину першу статті 1191 Цивільного кодексу України, а також роз`яснення надані у пунктах 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки від 01.03.2013 № 4, зазначає, що оскільки відповідно до Постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2018 у справі № 521/4030/18 ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, саме він повинен відшкодовувати завдану шкоду.

При цьому, відповідач наголошує, що відповідно до п.п.13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, які особисто керують належними їм транспортними засобами, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Як вказує відповідач, проведення огляду пошкодженого транспортного засобу було здійснено із порушенням пункту 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу від 24.07.2009 №1335/5/1159), а саме, без повідомлення Військової частини НОМЕР_1 про дату, час та місце його проведення.

Крім того, позивачем не надано жодного документа на підтвердження суми оціненої шкоди, яку МТСБУ перераховало потерпілій стороні.

29.09.2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.ГСОО№ 17281/19), де позивач із посиланням на ст. 137 Господарського кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди», ч. 1 ст.1172 Цивільного кодексу України, п. 1.6. ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначає, що власником (володільцем) транспортного засобу КамАЗ 43106, державний (військовий) номерний знак НОМЕР_3 , водій якого спричинив ДТП, є Військова частина НОМЕР_1 , тому саме вона повинна бути відповідачем у зазначеній справі.

Позивач вважає необґрунтованим та помилковим посилання відповідача на п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки військовослужбовець ОСОБА_1 не є власником автомобіля КамАЗ НОМЕР_4 , державний (військовий) номерний знак НОМЕР_3 .

Крім того, позивач заперечує порушення ним п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України 24.11.2003р. №142/5/2092 (зі змінами), на що посилається відповідач, оскільки вказаним пунктом передбачено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У даному випадку, як зазначає позивач, для огляду пошкодженого транспортного засобу було викликано винну особу водія.

При цьому, позивач наголошує на тому, що сума у розмірі 12 799, 92 грн., яка була відшкодована ним потерпілій особі, встановлена на підставі Звіту №0414-03-18 про встановлення вартості матеріального збитку, виконаного фахівцем з відповідними повноваженнями, а тому відповідно відсутність представника відповідача при огляді пошкодженого транспортного засобу жодним чином не впливає на визначення розміру страхового відшкодування. Даний висновок відповідає вимогам ст. 98 ГПК України, а саме дослідження виконано з дотриманням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України 24.11.2003р. №142/5/2092.

У судовому засіданні від 04.09.2019 року судом оголошено перерву до 17.09.2019 року о 14:00 год.

16.09.2019 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.ГСОО №18755/19), згідно яких відповідач повторно наголошував, що відшкодовувати шкоду повинна особа, яка її завдала, а саме ОСОБА_1 , оскільки Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2018 року визнано його вину у скоєнні вказаного ДТП. Наполягав на тому, що позивачем в порушення п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 не повідомлено Військову частину НОМЕР_1 про дату, час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу. При цьому, відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів відшкодування оціненої шкоди потерпілій стороні, лише докази її встановлення на підставі Звіту № 0414-03-18 про встановлення вартості матеріального збитку.

В судовому засіданні 17.09.2019р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено сторонам, що повний текст буде складено 23.09.2019р.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено:
20.02.2018р. у м. Одесі було скоєно дорожньо-транспортну пригоду (ДТП), внаслідок чого автомобіль „ВАЗ 2115 державний номерний знак НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_2 , отримав пошкодження.

Відповідно до Постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2018р. у справі №521/4030/18 визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

При цьому, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2018р. у справі №521/4030/18 встановлено, що 20.02.2018р. о 09:15, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «КамАЗ» 43106 державний номер НОМЕР_3 по вул. Київське шосе 211, в м.Одесі, під час перестроювання з середньої смуги для руху в крайню праву не дотримався безпечного інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2115 під керуванням ОСОБА_2 . Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Також у Постанові Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2018р. у справі №521/4030/18 було зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (серія БР №084853 від 20.02.2018 року); схемою ДТП; поясненнями правопорушника та потерпілого. При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_1 визнав себе винним у скоєнні зазначеного правопорушення.

Відповідно до Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 22.02.2018 року від КЗ «Біляївської центральної районної лікарні»., транспортний засіб „КамАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 належить військовій частині НОМЕР_1 .

Позивачем, обґрунтовуючи позовні вимоги було зазначено, що відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів перед третіми особами є обов`язковим.

В матеріалах справи наявний Поліс АК/2991314 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів (код страховика 003), страхувальник КЗ «Біляївська центральна районна лікарня», забезпечений транспортний засіб «ВАЗ 2115» н/з НОМЕР_5 .

Відповідно до витягу з Центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро, на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди у транспортного засобу за державним номером 5439К5, належний відповідачу, був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Внаслідок пошкодження автомобіля «ВАЗ 2115» н/з НОМЕР_5 в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка сталась 20.02.2018р., власник пошкодженого автомобіля КЗ «Біляївська центральна районна лікарня» з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою від 22.02.2018р., у зв`язку з тим, що відповідно до п.п. а п. 41.1. ст. 41 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (Замовник) та ПАТ СК «Країна» (Виконавець) уклали договір №2016/6 про участь в процесі врегулювання справ щодо здійснення регламентних виплат, відповідно до п.1.1 визначено предмет договору - надання Виконавцем на підставі доручення Замовника послуг щодо здійснення функції з врегулювання подій, що можуть бути підставою для здійснення регламентної виплати відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як вбачається з матеріалів справи, за дорученням позивача, ПАТ СК «Країна» виконав роботи з врегулювання страхового випадку та передав МТСБУ експертний звіт та постанову суду.

Так, відповідно до звіту від 21.03.2018р. №0414-03-18 про оцінку колесного транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_6 , складеного суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту зносу складає 13002, 31 грн.

Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №5331 від 04.06.2018 року визначено остаточну суму відшкодування, що підлягає сплаті, у розмірі 12 799, 92 грн.

Платіжним дорученням від 05.06.2018 року № 908767 МТСБУ на підставі наказу від 04.06.2018 № 5331 перерахувало на рахунок КЗ «Біляївська центральна районна лікарня» суму у розмірі 12 799, 92 грн.

Окрім того, платіжним дорученням від 13.07.2018 року № 90121 МТСБУ сплатило ПАТ СК «Країна» за послуги по врегулюванню по справі (за встановлення розміру збитків та збір документів) суму у розмірі 1300 грн.

Таким чином, позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро направлено на стягнення з Військової частини НОМЕР_1 суми сплаченого відшкодування в розмірі 12 799, 92 грн. та суми плачених витрат на встановлення розміру збитків та збору документів в розмірі 1300 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За положеннями ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За положеннями ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Пунктом 1 ст.1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як встановлено судом, 20.02.2018р. у м. Одесі була скоєна дорожньо-транспортна пригода (ДТП), внаслідок чого автомобіль „ВАЗ 2115 державний номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 , отримав пошкодження.

Відповідно до Постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2018р. у справі №521/4030/18 визнано ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В матеріалах справи наявний лист Військової частини НОМЕР_1 (вих..№1573 від 17.07.2019 року), в якому у відповідь на запит позивача, відповідач повідомляє, що станом на 20.02.2018 року вантажний автомобіль КамАЗ-43106 в/н НОМЕР_3 належав військовій частині НОМЕР_1 та в подальшому був переданий до іншої військової частини, автомобіль не був забезпечений полісом обов`язкового страхування відповідальності власника через відсутність коштів для проведення страхування.

Крім того, про те, що транспортний засіб „КамАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 належить військовій частині НОМЕР_1 , свідчить також повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 22.02.2018 року від КЗ «Біляївської центральної районної лікарні».

У Листі від 15.03.2018 року №549, у відповідь на запит, відповідач повідомляє, що 20.02.2018 року на автомобілі КамАЗ-43106 в/н НОМЕР_3 військовослужбовець старший солдат ОСОБА_1 виконував службове завдання по отриманню та перевезенню майна речової служби з м.Одеса Військової частини НОМЕР_7 до м. Балта Військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до звіту від 21.03.2018р. №0414-03-18 про оцінку колесного транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_6 , складеного суб`єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту зносу складає 13002, 31 грн.

Як встановлено судом, платіжне доручення №908767 від 05.06.2018 року засвідчує перерахування на користь КЗ «Біляївська центральна районна лікарня» від Моторного (транспортного) страхового бюро України грошової суми у вигляді страхового відшкодування у розмірі 12 799, 92 грн. та платіжне доручення від 13.07.2018 № 90121 як доказ перерахування на користь ПАТ СК «Країна» грошової суми за послуги за врегулювання по справі (за встановлення розміру збитків та збір документів) суму у розмірі 1300 грн.

Як визначено п.1.6. ст.1 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до п. 22.1. та п. 22.2 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Положеннями пп. 33.1.4. п.33.1. ст. 33 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зазначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Як передбачено пп. а) п.41.1. ст.41 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7. статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п.п. 38.2.1. та 38.2. ст. 38 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій.

Судом за матеріалами справи встановлено, що відповідно до витягу з Центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро, на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільна-правова відповідальність відповідача на транспортний засіб за державним номером НОМЕР_3 не була застрахована.

Відповідно до п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та ФДМУ №142/5/2092 від 24.11.2003р., у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою або повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).

Згідно ч. 2 п.22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

П. 34.2 ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Положеннями п. 40.3 ст. 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Відповідно до п. 41.4 ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (Замовник) та ПАТ СК «Країна» (Виконавець) уклали договір №2016/6 про участь в процесі врегулювання справ щодо здійснення регламентних виплат, відповідно до п.1.1 визначено предмет договору - надання Виконавцем на підставі доручення Замовника послуг щодо здійснення функції з врегулювання подій, що можуть бути підставою для здійснення регламентної виплати відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно п.1.3 зазначеного Договору, надання послуги з врегулювання події включає вчинення виконавцем: встановлення фактів настання та розслідування обставин подій, що можуть бути підставою для здійснення регламентованої виплати відповідно до Закону; надання консультаційної та інформаційної допомоги заявникам (потерпілим особам) щодо ознайомлення з відповідними нормативними актами та порядком здійснення регламентованої виплати; визначення розміру шкоди, заподіяної у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи; збору документів, необхідних для прийняття Замовником рішення щодо здійснення регламентної виплати.
Як вбачається з матеріалів справи, за дорученням позивача, ПАТ СК «Країна» виконав роботи з врегулювання страхового випадку та передав МТСБУ експертний звіт та постанову суду на підставі акту виконаних робіт від 24.04.2018 року. На підставі зазначеного акту та рахунку №231/СВ/2018 від 24.04.2018 року на оплату виконання робіт по справі №48481, платіжним дорученням від 13.07.2018 року № 90121 МТСБУ сплатило ПАТ СК «Країна» за послуги за врегулювання по справі (за встановлення розміру збитків та збір документів) суму у розмірі 1300 грн.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду (ч.ч.1, 3, 4 ст.225 ГК України).

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина 2 статті 22 Кодексу).

З аналізу вищевказаних норм законодавства, вбачається, що об`єктивною стороною правопорушення є наявність збитків в майновій сфері кредитора, протиправна поведінка, яка втілилась в невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов`язання, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками. Відсутність хоч би одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним зобов`язань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 який керував автомобілем „КамАЗ - 43106 в/н НОМЕР_3 , є винним у скоєнні ДТП, що сталося 20.02.2018 року за участю автомобіля „ВАЗ 2115 державний номерний знак НОМЕР_5 , який належить КЗ «Біляївській центральній районній лікарні». В результаті вказаного ДТП автомобілю „ВАЗ 2115 державний номерний знак НОМЕР_5 , було завдано пошкодження, яке МТСБУ, з підстав того, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця автомобіля „КамАЗ. в/н НОМЕР_3 , не застрахована, відшкодувало КЗ «Біляївській центральній районній лікарні» 12 799, 92 грн. Крім того, позивач поніс витрати в сумі 1300 грн. на встановлення розміру збитку та збір документів за вказаною страховою подією.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 суми сплаченого відшкодування в розмірі 12 799, 92 грн. та суми плачених витрат на встановлення розміру збитків та збору документів в розмірі 1300 грн., оскільки такі вимоги є обґрунтованими та підтверджені відповідними доказами.

Щодо заперечень відповідача суд вважає зазначити також таке:

Під час розгляду справи відповідачем було зазначено суду, що огляд транспортного засобу було проведено з порушенням вимог методики та не було викликано Військову частину, однак суд зазначає, що у відповідності до п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затв. Наказом Міністерства юстиції України та ФДМУ №142/5/2092 від 24.11.2003р., виклик заінтересованих осіб для технічного огляду провадиться у разі потреби, тобто, вказана Методика не зобов`язує МТСБУ в обов`язковому порядку викликати відповідача. При цьому, Відповідач жодним чином не обґрунтовує, як присутність його представників вплинула б на результати дослідження оцінювача. Доказів, які б спростовували висновки Звіту від 21.03.2018р. №0414-03-18 про оцінку колесного транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_6 , відповідачем не надані та у матеріалах справи відсутні.

Суд не приймає доводи відповідача про те, що за завдану шкоду повинен відповідати саме водій ОСОБА_1 , якого постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 07.03.2018 року у справі № 521/4030/18 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Оскільки, шкода, завдана водієм Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 під час виконання ним своїх службових обов`язків, підлягає відшкодуванню саме Відповідачем, як законним володільцем транспортного засобу, тобто особою, якій джерело підвищеної небезпеки належить на підставі права оперативного управління (речового права).

Приймаючи до уваги викладене, позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення суми у загальному розмірі 14 099, 92 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 1921,00 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1.Позов Моторного (транспортного) страхового бюро задовольнити.

2.Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8; ) 12 799 /дванадцять тисяч сімсот дев`яносто девять/, 92 коп. сплаченого страхового відшкодування, 1300 /одна тисяча триста/ грн. сплачених витрат на врегулювання справи та 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23 вересня 2019 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська