номер провадження справи 28/34/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.09.2019 Справа № 908/424/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни, розглянувши заяву ТОВ "Український Рітейл" про визнання наказу про примусове стягнення таким, що не підлягає виконанню у справі № 908/424/19

за позовом приватного акціонерного товариства "Ічнянський молочно-консервний комбінат" (16703, Чернігівська область, м. Ічня, вул. Вишнева, буд. 4; адреса для листування представника: 04136, м. Київ, а/с 5)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (юридична адреса : 49126, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Бульвар Слави, буд. 45.

про стягнення коштів

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

20.05.2019 до Господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальність "Український Рітейл" (відповідач у справі, боржник) із заявою, в якій просить суд:

- зупинити виконання наказу від 15.05.2019 про стягнення з ТОВ "Український Рітейл" на користь ПрАТ "Ічнянський молочно-консервний комбінат" боргу у загальному розмірі 1.006.300,03 грн.;

- визнати наказ Господарського суду Запорізької області, вданий 15.05.2019 про примусове виконання рішення від 10.04.2019 у справі №908/424/19 про стягнення з ТОВ "Український Рітейл" () на користь приватного акціонерного товариства "Ічнянський молочно-консервний комбінат" () основного боргу у сумі 983546,83 грн., витрат зі сплати судового збору в сумі 14753,20 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 8000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.05.2019, заяву про визнання наказу по справі №908/424/19 таким, що не підлягає виконанню, передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.05.2019 вирішення питання про прийняття заяви про визнання наказу таким що не підлягає виконанню до розгляду відкладено до повернення матеріалів справи №908/424/19 до Господарського суду Запорізької області.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.06.2019 у справі №908/424/19 рішення Господарського суду Запорізької області від 10.04.2019 у справі №908/424/19 залишено без змін.

Матеріали справи №908/424/19 повернуто до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою суду від 04.09.2019 у зв`язку з усуненням обставин, що викликали відкладення вирішення питання про прийняття заяви до розгляду, прийнято до розгляду заяву ТОВ "Український Рітейл" про визнання наказу про примусове стягнення таким, що не підлягає виконанню у справі № 908/424/19; судове засідання призначено на 16.09.2019. Також відмовлено ТОВ "Український Рітейл" в зупиненні виконання наказу від 15.05.2019 у справі №908/424/19 до розгляду заяви про визнання наказу від 15.05.2019 у справі №908/424/19 таким, що не підлягає виконанню. Судом явка сторін обов`язковою не визнавалась.

У зв`язку з неявкою представників сторін розгляд заяви здійснювався без застосування фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у зв`язку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

Заявник (ТОВ "Український Рітейл") підставою для визнання наказу у справі №908/424/19 таким, що не підлягає виконанню зазначав передчасну видачу 15.05.2019 Господарським судом Запорізької області виконавчого документу (наказу) про примусове стягнення з боржника заборгованості. Оскільки 07.05.2019 ТОВ "Український Рітейл" було направлено до Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.04.2019. З огляду на зазначене, з посиланням по постанову Верховного Суду у справі №514/134/17 від 20.06.2018, заявник вважав, що особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (ст. 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України), які надають їй право як безпосереднього подання скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Протилежне тлумачення норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України) матиме наслідком порушення судами статті 6 Конвенції ЄСПЛ в контексті права на справедливий суд. Відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів,.. Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення підпункту 15.5 пункту 1 розділу ХІЇІ Перехідні положення ЦПК України, що б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду, яке визначене статтею 355 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без певної мети для захисту якогось суспільного інтересу. Таким чином, на думку заявника, ТОВ "Український Рітейл" подав апеляційну скаргу в строки, встановлені процесуальним законодавством, а отже рішення від 10.04.2019 не набрала законної сили до вирішення справи по суті Центральним апеляційним господарським судом. Враховуючи вищезазначене, заявник дійшов висновку, що наказ про примусове стягнення від 15.05.2019 року є, таким, що не підлягає виконанню, оскільки рішення, на підставі якого його винесено, є таким, що не набрало законної сили. У зв`язку з вищенаведеним просив суд визнати наказ від 15.05.2019 у справі №908/424/19 таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заява ТОВ "Український Рітейл" про визнання наказу від 15.05.2019 у справі № 908/424/19 про стягнення з боржника борг у загальному розмірі 1.006.300,03 грн. таким, що не підлягає виконанню, з підстав, зазначених в ній, не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

По-перше, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що частиною 1 ст. 3 ГПК України встановлено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тобто господарські суди України під час розгляду позовів, заяв, скарг, клопотань тощо керуються виключно приписами Господарського процесуального кодексу України та нормами чинного законодавства, якими регулюються правовідносини сторін. Застосування під час здійснення правосуддя в господарському процесі положень Цивільного процесуального кодексу України не допускається, тому посилання заявника в заяві на ст. 355 ЦПК України та підпункт 15.5 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України є безпідставним та не коректним.

По-друге, рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.04.2019 року позов приватного акціонерного товариства "Ічнянський молочно-консервний комбінат" до ТОВ "Український Рітейл" задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на користь Приватного акціонерного товариства "Ічнянський молочно-консервний комбінат" основний борг у сумі 983 546,83 грн., витрати зі сплати судового збору у сумі 14 753,20 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 8 000,00 грн. Витрати на правову допомогу у сумі 5 000,00 грн. покладено на позивача.

Рішення мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №305 від 01.03.2017 року щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Під час проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення у справі №908/424/19 був присутній представник ТОВ "Український Рітейл" адвокат Акінтінова І.М. на підставі довіреності №16/2019 від 21.12.2018. Судом було проголошено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.04.2019.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Положеннями ст. 256 ГПК України визначені строки подання апеляційної скарги на рішення суду, а саме протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Приймаючи до уваги наведені норми права та дату складання і підписання повного тексту рішення, датою набрання рішення Господарського суду Запорізької області у справі №908/424/19 є 14.05.2019 (з урахуванням, що двадцятий день 12.05.2019 припадає на вихідний).

Статтею 326 ГПК України унормовано, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 19.1 Перехідних положень Розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України оформлення та видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аналіз наведених вище норм права свідчить, що господарські суду першої інстанцій у разі відсутності апеляційної скарги протягом 20 днів з дати складання та підписання повного тексту рішення повинні видати наказ про примусове виконання рішення, оригінал якого надіслати на адресу стягувача.

Частинами 1, 2 ст. 328 ГПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Законодавець чітко визначив підстави для визнання судом наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме: помилкова видача наказу судом; відсутність у боржника обов`язку повністю або частково у зв`язку з добровільним виконанням обов`язку ним або іншою особою; інші причини.

Під помилковістю видання наказу розуміється видача виконавчого документу в наслідок помилки суду.

Під відсутністю обов`язку слід розуміти, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Під іншими причинами слід розуміти відсутність правових підстав у стягувача на здійснення будь-яких дій відносно боржника (стягнення, зобов`язання вчинити ті чи інші дії або утриматися від вчинення тощо), наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково.

Аналогічне роз`яснення наведено у п. 3.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

При розгляді даної заяви судом встановлено, що наказ у справі №908/424/19 від 15.05.2019 про стягнення з ТОВ "Український Рітейл" на користь приватного акціонерного товариства "Ічнянський молочно-консервний комбінат" основного боргу у сумі 983546,83 грн., витрат зі сплати судового збору в сумі 14753,20 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 8000,00 грн. виданий на виконання рішення суду, яке набрало законної сили 14.05.2019, у відповідності до ст. 241 ГПК України. Отже помилка суду відсутня.

Заявник (боржник) доказів добровільного виконання наказу суду по справі №908/424/19 щодо оплати 983 546,83 грн. основного боргу, 14 753,20 грн. судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. ним особисто або іншою особою суду не надав.

Стосовно посилання заявника на безпідставність видачі Господарським судом Запорізької області 15.05.2019 наказу суду у зв`язку з направленням 07.05.2019 відповідачем апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду на рішення суду першої інстанції, суд зазначає наступне:

Відповідно до бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", в якій реєструється вся вхідна кореспонденція, яка адресована Господарському суду Запорізької області, зокрема і апеляційні скарги, інформації щодо надходження або наявності станом на 15.05.2019 апеляційної скарги на рішення суду від 10.04.2019 у справі №908/424/19 від відповідача не містилося, у зв`язку з чим суд у відповідності до приписів діючого законодавства видав наказ про примусове стягнення з боржника заборгованості та надіслав зазначений документ на адресу стягувача (позивача у справі). Отже суд діяв у відповідності до приписів діючого законодавства.

Крім того, слід зауважити, що за результатами перегляду рішення суду першої інстанції Центральний апеляційний господарський суд погодився з доводами Господарського суду Запорізької області щодо обґрунтованості та доведеності заявлених позивачем позовних вимог та наявності у відповідача заборгованості в рамках договору поставки №305 від 01.03.2017.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність видачі наказу на примусове виконання рішення суду у справі №908/424/19 та відсутність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведені вище обставини та норми права, суд відмовляє в задоволенні заяви ТОВ "Український Рітейл" про визнання наказу у справі №908/424/19 від 15.05.2019 про стягнення з ТОВ "Український Ртейл" на користь приватного акціонерного товариства "Ічнянський молочно-консервний комбінат" основного боргу в сумі 983546,83 грн., витрат зі сплати судового збору в сумі 14753,20 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 8000,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю у задоволені заяви про визнання наказу у справі №908/424/19 від 15.05.2019 про стягнення з ТОВ "Український Рітейл" () на користь приватного акціонерного товариства "Ічнянський молочно-консервний комбінат" () основного боргу в сумі 983546,83 грн., витрат зі сплати судового збору в сумі 14753,20 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 8000,00 грн. такими, що не підлягають виконанню.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.09. 2019 року.

Порядок набрання ухвалою законної сили визначений статтею 235 ГПК України.

Порядок оскарження ухвали суду першої інстанції визначений статтями 254, 255, 256 ГПК України.

Суддя О.В.Федорова