ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2019 р. Справа№ 920/472/16 (5021/2509/2011)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від позивача: не з`явилися

від відповідача: Фанта Т.О. - ордер серії ЗР № 57066 від 02.01.2019

від Фонду держмайна України - Ковтяга О.В. - довіреність №321 від 04.12.2018

розглянувши апеляційну скаргу Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення господарського суду Сумської області від 22.05.2019 року

у справі № 920/472/16 (суддя Соп`яненко О.Ю.)

за позовом Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

про стягнення 1 458 338,70 грн.

в межах справи про банкрутство № 5021/2509/2011

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з

управління активами "Промислові інвестиції"

до Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до господарського суду Сумської області з позовом до ПАТ "Сумихімпром" про стягнення 1458338,70 грн., в тому числі: 1455282,60 грн. адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2015р. відповідно до статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", зокрема за недотримання встановленого статтею 19 цього Закону нормативу із зайняття інвалідами 31 робочого місця; 3056,10 грн. пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем встановленого ч. 1 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за 2015 рік, а саме, 31 місце, призначене для працевлаштування інвалідів на підприємстві відповідача не зайнято інвалідами, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 20 зазначеного Закону, він зобов`язаний був самостійно сплатити передбачені ст. 20 цього Закону за таке порушення адміністративно-господарські санкції в розмірі 1455282,60 грн., а також пеню за порушення термінів сплати цих санкцій в сумі 3056,10 грн. за період з 16.04.2016 рік до 18.04.2016 року.

Рішенням господарського суду Сумської області від 04.07.2016 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 року у справі № 920/472/16, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.02.2017 року рішення господарського суду Сумської області від 04.07.2016 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 року у справі №920/472/16 скасовано, справу № 920/472/16 передано до господарського суду Сумської області для розгляду по суті в межах справи № 5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ "Сумихімпром".

Рішенням господарського суду Сумської області від 22.05.2019 року у справі № 920/472/16 (5021/2509/2011) відмовлено у задоволенні позову Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 22.05.2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що обставини, на які послався господарський суд першої інстанції в якості підстав для відмови в позові, а саме надсилання відповідачем на виконання вимог ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" звітів форми № 3-ПН до Сумського міського центру зайнятості, не свідчать про виконання ним вимог ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", яка встановлює норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів та обов`язок особи, яка використовує найману працю, забезпечити працевлаштування інвалідів, а тому ці обставини не є підставами, які звільняють відповідача від сплати адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 20 цього Закону за порушення зазначеного нормативу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019 року у складі колегії суддів: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Доманська М.Л. апеляційну скаргу Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення господарського суду Сумської області від 22.05.2019 року залишено без руху та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з дня отримання відповідної ухвали.

Відповідно до відомостей, які містяться на зворотньому поштовому повідомленні, уповноважена особа скаржника отримала копію вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції 24.07.2019 року.

29.07.2019 року, згідно відтиску поштового штемпелю, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали суду від 17.07.2019 року подано оригінал платіжного доручення про сплату судового збору у розмірі 32 812,63 грн.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 12.08.2019 року справу № 920/472/16 (5021/2509/2011) передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Остапенко О.М., судді Грек Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 14.08.2019 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення господарського суду Сумської області від 22.05.2019 року у справі №920/472/16 (5021/2509/2011), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 05.09.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

02.09.2019 року через відділ документального забезпечення суду від представника ПАТ "Сумихімпром" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Також від відповідача надійшла заява про участь в судовому засіданні 05.09.2019 року у режимі відеоконференції, проведення якої останній просить доручити господарському суду Сумської області.

У зв`язку з перебуванням судді Грека Б.М. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2019 року для розгляду справи №920/472/16 (5021/2509/2011) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Пантелієнко В.О., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 02.09.2019 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №920/472/16 (5021/2509/2011) за апеляційною скаргою Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення господарського суду Сумської області від 22.05.2019 року.

Іншою ухвалою суду від 02.09.2019 року відмовлено у задоволенні заяви представника ПАТ "Сумихімпром" про участь у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 05.09.2019 року у справі № 920/472/16 (5021/2509/2011) в режимі відеоконференції.

Представники відповідача та Фонду держмайна України в судовому засіданні 05.09.2019 року проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники позивача в судове засідання не з`явилися, надіславши до початку судового засідання клопотання про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

05.09.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів слід відмовити, а рішення господарського суду Сумської області від 22.05.2019 року у справі № 920/472/16 (5021/2509/2011) - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 24.10.2011 року порушено провадження у справі № 5021/2509/2011 за заявою ТОВ "Компанія з управління активами "Промислові інвестиції" про банкрутство ПАТ "Сумихімпром".

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.10.2012 року у даній справі введено процедуру санації боржника - ПАТ "Сумихімпром".

ПАТ "Сумихімпром" є юридичною особою та відповідно до вимог Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", перебуває на обліку за місцем реєстрації в Сумському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів.

Відповідно до наданого відповідачем звіту форми 10-ПI № 211 за 2015 рік про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу ПАТ "Сумихімпром" у 2015 році становила 4397 особи, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, 145 осіб. Разом з цим, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", становить 176 осіб.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

Як зазначалось вище, відповідно до наданого відповідачем звіту форми 10-ПI № 211 за 2015 рік про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2015 рік, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу ПАТ "Сумихімпром" у 2015 році становила 4397 особи, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, 145 осіб, кількість інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", становить 176 осіб.

Відповідно до ст. 20 вищезазначеного Закону, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Частиною 2 статті 217 ГК України серед засобів відповідальності у сфері господарювання передбачено застосування адміністративно-господарських санкцій.

Згідно зі ст.238 цього Кодексу за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Зважаючи на наведені норми, передбачені статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), а є засобом відповідальності у сфері господарювання, що передбачає застосування заходів впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням ним правопорушення.

Разом із тим відповідно до ч.1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою статті 20 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він вжив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Обов`язки роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування визначені ч. 3 ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", а саме, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, частиною першою цієї статті передбачено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Абзацом четвертим пункту 2 статті 19 Закону України "Про зайнятість населення" визначено право державної служби зайнятості направляти для працевлаштування на підприємства, в установи і організації всіх форм власності при наявності там вільних робочих місць (вакантних посад) інвалідів, які звертаються до служби зайнятості, відповідно до рівня їх освіти і професійної підготовки та рекомендацій МСЕК, наявних у них кваліфікації і знань та з урахуванням їх побажань.

Таким чином, обов`язок по працевлаштуванню інвалідів відповідно до встановленого законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості.

Разом з тим, згідно зі статтею 18-1 зазначеного Закону пошук підходящої роботи для інваліда здійснює державна служба зайнятості, а тому обов`язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов`язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного суду України від 20.06.2011 р. у справі № 21-60а11 та від 02.04.2013 р. у справі № 21-95а13, які прийняті за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а тому висновки цих постанов відповідно до ст.. 111-28 ГПК України є обов`язковими для всіх судів України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що за результатом працевлаштування відповідно до ст. 21 КЗпП України є укладення трудового договору між працівником (в даному випадку інвалідом) та власником підприємства або уповноваженим ним органом. Тобто, безпосереднє працевлаштування інвалідів здійснюється роботодавцями.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що створення робочих місць відповідно до встановленого нормативу; інформування центру зайнятості про наявність вільних робочих місць (вакантних посад); спрямування центрами зайнятості інвалідів до роботодавців та випадки безпосереднього звернення інвалідів до роботодавців з питань працевлаштування; причини не працевлаштування роботодавцями інвалідів.

Як правильно встановлено господарським судом першої інстанції, відповідач відповідно до покладених на нього законодавством обов`язків вжив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, а тому незайнятість необхідної кількості робочих місць для працевлаштування інвалідів виникла не з вини відповідача, у зв`язку з чим на нього не може бути покладена відповідальність, передбачена ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" через відсутність у діях відповідача правопорушення.

Так, відповідачем в період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року створено 180 робочих місця для працевлаштування інвалідів за різними спеціальностями згідно зі штатним розписом керівників, спеціалістів, службовців та робітників ПАТ "Сумихімпром", тобто у кількості, що відповідає передбаченому законом нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, що підтверджуються штатним розписом керівників, спеціалістів, службовців та робітників ПАТ "Сумихімпром" для працевлаштування інвалідів, що введено в дію з 01.01.2015 року, загальна кількість штатних одиниць 180.

Протягом 2015 року відповідач, відповідно до положень абзацу другого пункту 2 статті 19 Закону України "Про зайнятість населення", повідомляв органи державної служби зайнятості про наявність вакантних місць для працевлаштування інвалідів шляхом подачі звітів форми № 3-ПН, копії яких наявні у матеріалах справи.

Також відповідачем протягом 2015 року додатково подавалась інформація про наявність вакантних місць для працевлаштування інвалідів в Зарічну МСЕК, Сумську міжрайонну МСЕК, Ковпаківський МСЕК, Сумську обласну громадську організацію інвалідів України Поступ, Сумську міську громадську організацію інвалідів України Доброта, Сумська міська громадська організація інвалідів Рука допомоги

Згідно з інформацією, наданою Сумським міським центром зайнятості, викладеною у листі № 03/1566 від 29.06.2016 року, у 2015 році Сумським міським центром зайнятості на заявлені відповідачем вакансії направлялись 12 осіб, з яких 2 особи працевлаштовані за виданими направленнями, 10 осіб відмовились від запропонованих вакансій.

В додатку № 1 до цього листа зазначено перелік осіб , яким видавались направлення Сумським міським центром зайнятості: ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також надані копії направлень до відповідача на працевлаштування наступних осіб інвалідів: ОСОБА_1 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Крім того, як вбачається з наданої Сумським міським центром зайнятості інформації, дві особи - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . відмовились від запропонованих вакансій, але направлення до центру зайнятості не повернули.

Також в матеріалах справи наявні надані відповідачем копії направлень до відповідача на працевлаштування Сумським міським та Сумським районним центрами зайнятості наступних осіб - інвалідів: ОСОБА_1 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_7 .

Таким чином, матеріалами справи підтверджується направлення Сумським міським центром зайнятості та Сумським районним центром зайнятості у 2015 році до відповідача на працевлаштування 16 осіб.

З копій зазначених направлень, наведеного листа Сумського міського центру зайнятості, письмових пояснень відповідача вбачається, що з направлених у 2015 році Сумським центром зайнятості до відповідача на працевлаштування осіб:

- чотири особи: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_1 , ОСОБА_16 - працевлаштовані;

- дев`ять осіб: ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_18 відмовились від працевлаштування (при цьому ОСОБА_18 з 15.10.2015 р. була працевлаштована відповідачем за розпорядженням № 1173 від 15.10.2015 р. на посаду діловода );

- дві особи: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з питань працевлаштування до відповідача не зверталися;

- ОСОБА_23 було відмовлено у працевлаштуванні на підставі того, що робоче місце, на яке його направлено було зайнято з січня 2015 року у зв`язку з відсутністю потреби у персоналі «Діловод» через запровадження на підприємстві відповідача інформаційної автоматизованої системи «ІС Підприємство», про що відповідачем подано відповідну звітність за формою 3-ПН.

Таким чином відповідач у 2015 році виконав покладені на нього Законом обов`язки стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що виконання відповідачем зазначених обов`язків не звільняє його від сплати передбачених статтею 20 Закону "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" адміністративно-господарських санкцій суперечать вищенаведеним нормам матеріального права.

Отже, оскільки відсутні підстави для застосування до відповідача передбачених статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" адміністративно-господарських санкцій, відповідно відсутні й підстави для застосування передбаченої цією статтею пені за прострочення сплати цих санкцій.

Окрім цього, господарський суд першої інстанції додатковими підставами для відмови у стягненні пені правомірно зазначив наступне.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.10.2011 року порушено провадження у справі № 5021/2509/2011 за заявою ТОВ "Компанія з управління активами "Промислові інвестиції", про банкрутство ПАТ "Сумихімпром". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та визначено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов`язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів).

Відповідно до ст. 12 Закону про банкрутство (в редакції станом на 22.09.2011 року), протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів).

Тобто, вказана норма встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені протягом часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов`язаний з визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 12 березня 2012 року у справі № 3-71гс12.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та недоведеними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду спору по суті, судом першої інстанції прийнято рішення, проте, оскільки даний спір розглядається в межах справи про банкрутство, то і процесуальні документи, прийняті за результатами розгляду спору по суті повинні відповідати процесуальним формам, які передбачені Законом про банкрутство (ухвали, постанови).

Водночас, як зазначив Верховний Суд у постанові від 05.06.2018 року у справі 925/1770/15, зазначене не є підставою для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення, проте повинно враховуватись при подальшому розгляді справи.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення господарського суду Сумської області від 22.05.2019 року у справі № 920/472/16 (5021/2509/2011) залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Сумської області від 22.05.2019 року у справі №920/472/16 (5021/2509/2011) залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Матеріали справи повернути до господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 19.09.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

В.О. Пантелієнко