ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18.09.2019р. Справа №905/584/19

за скаргою: б/н від 09.09.2019р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» на дії приватного виконавця у справі:

за позовом: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Дмитра Мазура, 18)

про стягнення 3548911,84 грн

за участю: Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В.

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Клименко Ю.А.

У засіданні брали участь:

від позивача (стягувача): не з`явився

від відповідача (боржника, скаржника): не з`явився

від приватного виконавця: не з`явився

Згідно із ст.216 ГПК України

в засіданні суду оголошувалась перерва 18.09.2019р. з 15:11 год. до 16:00 год.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.07.2019р. по справі №905/584/19 позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» про стягнення 3548911,84 грн задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних - 857457,22 грн, інфляційні втрати - 2691454,62 грн, а також судовий збір в сумі 53233,68 грн.

30.08.2019р. на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

Ухвалою суду від 30.08.2019р. відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019р. по справі №905/584/19 до 31.12.2019р.

09.09.2019р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга б/н від 09.09.2019р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» на дії приватного виконавця про:

- визнання протиправною та скасування постанови №59926562 від 30.08.2019р. приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича про відкриття виконавчого провадження;

- визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича в частині здійснення примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019р. за виконавчим провадженням №59926562.

17.09.2019р. на адресу господарського суду надійшли заперечення №39-437-19 від 13.09.2019р. Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», за змістом яких стягувач зазначав наступне:

- виконавчий документ від 30.08.2019р. по справі №905/584/19 на момент відкриття виконавчого провадження відповідав вимогам, передбаченим ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого був правомірно прийнятий приватним виконавцем до виконання;

- на момент відкриття виконавчого провадження №59926562 (30.08.2019р.), стягувач не був обізнаний про постановлення ухвали суду від 30.08.2019р. та надання боржнику відстрочки виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019р. по справі №905/584/19 до 31.12.2019р.; вказаний процесуальний документ надійшов на адресу позивача 05.09.2019р., про що свідчить роздруківка з офіційного веб-порталу Акціонерного товариства «Укрпошта»;

- на момент отримання стягувачем ухвали суду від 30.08.2019р., виконавче провадження №59926562 вже було завершено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», про що свідчить постанова приватного виконавця від 03.09.2019р.

Приватний виконавець Пишний Артем Володимирович надав заперечення №59926562 від 13.09.2019р., у відповідності до яких вказував, що останнім правомірно відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019р. по справі №905/584/19, оскільки заява стягувача про примусове виконання рішення суду містила дані щодо відкритих банківських рахунків боржника, зокрема, у м.Києві; враховуючи, що грошові кошти є різновидом майна, та, в даному випадку, місцезнаходженням такого майна є рахунки, відкриті у банківських установах, місцезнаходженням яких є м.Київ, приватним виконавцем прийнято виконавчий документ у відповідності до ст.24 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, приватний виконавець зазначав, що всупереч приписів ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», жодних відомостей щодо надання судом відстрочки виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019р. по справі №905/584/19, до останнього не надходила.

Також, органом примусового виконання рішень надані належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №59926562.

У доповненні до скарги б/н від 13.09.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» вказувало, що приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Пишним А.В., попри наявну відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019р. по справі №905/584/19, порушено також правило територіальної юрисдикції, оскільки місцезнаходженням боржника є м.Краматорськ Донецької області.

У запереченні №39/2-48 від 17.09.2019р. на зазначене доповнення боржника, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з посиланням на приписи ч.4 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» вказувало, що місцезнаходження майна (коштів) боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець Пишний А.В. здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджується компетенція останнього, внаслідок чого приватним виконавцем Пишним А.В. правомірно прийнято виконавчий документ до виконання та відкрито виконавче провадження.

Представник відповідача (скаржника, боржника) у судове засідання 18.09.2019р. з`явився, підтримав вимоги, викладені у скарзі б/н від 09.09.2019р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод».

Приватний виконавець та стягувач у судове засідання 18.09.2019р. не з`явились.

У судовому засіданні 18.09.2019р. оголошувалась перерва з 15:11 год. до 16:00 год., присутність учасників розгляду скарги визначалась не обов`язковою. Після перерви представник заявника не з`явився.

Згідно з ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, з огляду на приписи наведеної норми господарського процесуального законодавства України, суд дійшов висновку, що скарга може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність у судовому засіданні представника позивача (стягувача), приватного виконавця та нез`явлення після оголошеної у судовому засіданні з розгляду скарги перерви представника відповідача (заявника, боржника) не перешкоджає розгляду скарги.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга б/н від 09.09.2019р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», яка кореспондується з нормами ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

За приписами ст.3 вказаного нормативно-правового акту України завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження» (ч.1 ст.27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до ч.3 ст.22, п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець має право розпочати здійснення діяльності з дня внесення інформації про нього до Єдиного реєстру приватних виконавців України. Міністерство юстиції України забезпечує ведення Єдиного реєстру приватних виконавців України. У Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Доступ до інформації Єдиного реєстру приватних виконавців України є безоплатним, здійснюється цілодобово і без обмежень на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із забезпеченням можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування інформації без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів (ч.5 ст.23 вказаного нормативно-правового акту України).

Згідно зі ст.25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

В силу норм ч.ч.2, 4 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно з п.1 ч.1, ч.ч.3, 7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Як вбачається зі змісту інформації, яка наявна у Єдиному державному реєстрі приватних виконавців, Пишний Артем Володимирович зареєстрований як приватний виконавець виконавчого округу міста Києва.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження №59926562, 30.08.2019р. Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. із заявою №39-404-19 від 30.08.2019р. про примусове виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019р. по справі №905/584/19, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 3% річних - 857457,22 грн, інфляційні втрати - 2691454,62 грн, а також судовий збір в сумі 53233,68 грн (всього 3602145,52 грн).

У вищенаведеній заяві стягувач зазначив про те, що боржником відкриті банківські рахунки у наступних банківських установах:

- ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012, адреса банку: м.Київ, провулок Шевченка, 12, р/р №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- АТ «Сбербанк», МФО 320627, адреса банку: м.Київ, вул.Володимирська, буд.46, р/р № НОМЕР_5 ;

- АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, адреса банку: м.Київ, вул.Лескова, 9, р/р №№ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- АТ «Правекс Банк», МФО 380838, адреса банку: м.Київ, вул.Кловський узвіз, 9/2, р/р №№ НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ;

- АТ «ОТП Банк», МФО 300528, адреса банку: м.Київ, вул.Жилянська, 43, р/р № НОМЕР_11 ;

- АТ «Альфа-Банк», МФО 300346, адреса банку: м.Київ, вул.Десятинна, 4/6, р/р № НОМЕР_12 ;

- АТ «Європейський промисловий банк», МФО 377090, адреса банку: м.Київ бульвар Тараса Шевченка, буд.11, приміщення 51, р/р № НОМЕР_13 ;

- АТ «ВТБ Банк», МФО 321767, адреса банку: м.Київ, бульвар Тараса Шевченка/вул.Пушкінська, буд.8/26, р/р № НОМЕР_14 ;

- АТ «Таскомбанк», МФО 339500, адреса банку: м.Київ вул.Симона Петлюри, буд.30, р/р № НОМЕР_15 ;

- ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, адреса банку: м.Київ вул.Пушкінська, 42/4: р/р № НОМЕР_16 ;

- ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк», МФО 320478, адреса банку: м.Київ, вул.Єреванська, буд.1, р/р № НОМЕР_17 ;

- АТ «Укрсиббанк», МФО 351005, адреса банку: м.Київ, ву.Андріївська, 2/12, р/р № НОМЕР_18 ;

- АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, адреса банку: м.Київ, вул.Генерала Алмазова, буд.18/7.

Відтак, визначаючи підвідомчість місця відкриття виконавчого провадження, заявником вказано про наявність майна боржника (грошових коштів), враховуючи відкриття рахунків у наведених вище банківських установах (м.Київ).

30.08.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. відкрито виконавче провадження №59926562 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019р. по справі №905/584/19. За змістом п.3 постанови від 30.08.2019р. про відкриття виконавчого провадження №59926562, приватним виконавцем стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 360214,55 грн. (10% від загальної суми до стягнення за виконавчим документом №905/584/19 від 30.08.2019р.).

Як зазначалось судом, у доповненні до скарги б/н від 13.09.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» вказувало, що приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Пишним А.В., попри наявну відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019р. по справі №905/584/19, порушено також правило територіальної юрисдикції, оскільки місцезнаходженням боржника є м.Краматорськ Донецької області.

З цього приводу суд зазначає про наступне:

Відповідно до ч.3.1 ст.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Згідно з ч.ч.6.1, 6.2 ст.6 вказаного Закону України банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в п.6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 ст.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Відкинути цю юридичну фікцію, як того вимагає скаржник, у цій справі означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також у Законі України «Про виконавче провадження», у якому йдеться про «кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018р. у справі №905/3542/15.

Таким чином, наведені скаржником твердження про порушення приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Пишним А.В. вимог щодо територіальної компетенції з відкриття ним виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 30.08.2019р. по справі №905/584/19 є юридично неспроможними та такими, що позбавлені належного нормативного обґрунтування.

Одночасно, приписами ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» наведено перелік випадків, коли виконавчий документ повертається стягувачу приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, а саме, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відтак, приймаючи до уваги, що наказ господарського суду Донецької області від 30.08.2019р. по справі №905/584/19 містить дату набрання законної сили рішенням, а саме 30.08.2019р., з огляду на те, що у ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» наведено вичерпний перелік підстав щодо повернення виконавчого документу стягувачу, а наявність відстрочення рішення не є тією виключною підставою, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. правомірно відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом.

За таких обставин, враховуючи зазначене вище, вимоги скарги в частині визнання протиправною та скасування постанови №59926562 від 30.08.2019р. приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича про відкриття виконавчого провадження є безпідставними, необґрунтованими та такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Вимоги скарги щодо визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича в частині здійснення примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019р. за виконавчим провадженням №59926562 підлягають задоволенню судом, враховуючи наступне.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження №59926562, 30.08.2019р. приватним виконавцем Пишним А.В. накладено арешт на грошові кошти, що містять на рахунках, а саме: в ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012; АТ «Сбербанк», МФО 320627; АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805; АТ «Правекс Банк», МФО 380838; Краматорська філія АТ КБ «ПриватБанк», МФО 335548; АТ «Мегабанк», МФО 351629; АТ «ЄПБ», МФО 377090 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 3962360,07 грн (постанова від 30.08.2019р. про арешт коштів боржника ВП №59926562).

На виконання приписів ч.3 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», 30.08.2019р. приватним виконавцем були підготовлені платіжні вимоги на примусове списання коштів та надіслані в банківські установи.

Одночасно, 02.09.2019р. на електронну адресу приватного виконавця надійшов лист б/н від 02.09.2019р. директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод», у якому останній зазначав, що на поточному рахунку боржника в АТ «Мегабанк» (МФО 351629) перебувають кошти, які можуть бути списані виконавцем на виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019р. по справі №905/584/19.

При цьому, як свідчать матеріали виконавчого провадження №59926562, 03.09.2019р., з огляду на те, що органом примусового виконання рішень стягнуто всю суму боргу з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, враховуючи приписи ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем знято арешт з рахунків боржника, про що приватним виконавцем постановлено процесуальний документ від 03.09.2019р.

Того ж дня, з огляду на те, що рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019р. по справі №905/584/19 було фактично виконано, приватним виконавцем на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження №59926562.

За приписами ст.129 Конституції України обов`язковість рішення суду визначено однією із основних засад судочинства.

Положеннями ч.1 ст.232 Господарського процесуального кодексу України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

За приписом ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» регулює відносини, що виникають у зв?язку з обов?язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Статтею 17 вказаного закону передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004р. у справі «Півень проти України» вказав, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов?язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін (п.35 рішення).

Як вказувалось, ухвалою господарського суду Донецької області від 30.08.2019р. відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 30.07.2019р. по справі №905/584/19 до 31.12.2019р.

Вказана ухвала суду не переглядалась в апеляційному, касаційному порядках та в порядку ст.235 Господарського процесуального кодексу України набрала законної сили.

При цьому, суд враховує, що ухвала про відстрочення виконання рішення має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обов`язковою для виконавця при виконанні відповідного судового наказу у межах відкритого виконавчого провадження.

Разом з тим, якщо виконавче провадження відкривається після винесення ухвали господарського суду про відстрочку виконання судового рішення (або у день постановлення ухвали), то таке виконання має здійснюватись на підставі та з урахуванням як раніше виданого судом наказу, так і відповідної ухвали.

Отже, фактичне виконання рішення суду у примусовому порядку за наявності відстрочки його виконання (перенесення виконання рішення на новий строк, який визначено господарським судом), нівелює принцип обов`язковості судових рішень (ухвали суду від 30.08.2019р.), внаслідок чого дії приватного виконавця в частині здійснення примусового виконання наказу від 30.08.2019р. не можуть вважатись правомірними. При цьому, на оцінку правомірності або неправомірності дій приватного виконавця у цьому випадку не можуть впливати обставини його необізнаності щодо прийняття ухвали суду про відстрочення виконання рішення.

За приписами ч.2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У зв`язку з викладеним, з метою відновлення законних прав боржника, дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича в частині здійснення примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019р. за виконавчим провадженням №59926562 слід вважати неправомірними.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, розглядувана скарга підлягає частковому задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу б/н від 09.09.2019р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» на дії приватного виконавця Пишного А.В. задовольнити частково.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича в частині здійснення примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 30.08.2019р. за виконавчим провадженням №59926562.

В іншій частині скарги - відмовити.

Вступну та резолютивну частини ухвали складено та підписано 18.09.2019р.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.09.2019р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.О.Паляниця