Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/365/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Пеніківській О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Сароян А.А. - директор;

від відповідача: Скиданчук І.В., довіреність №98 від 23.04.19;

за участю вільного слухача ОСОБА_1 С.М ОСОБА_2 , довіреність від 14.11.18;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Виробничо-комерційної фірми "Урарту" (м.Баранівка)

до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м.Житомир)

про стягнення 1959040,42грн

Виробничо-комерційна фірма "Урарту" звернулась до Господарського суду Житомирської області з позовом до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 1959040,42грн, яка виникла на підставі договору субпідряду №17/08/17 на надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Житомирської області від 17.08.17, з яких: 1143155,24грн основного боргу, 529482,35грн інфляційних, 174687,94грн 3% річних та 111714,89грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору субпідряду №17/08/17 на надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Житомирської області від 17.08.17 в частині оплати виконаних робіт.

Ухвалою від 22.04.19 господарський суд, зокрема, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог в частині стягнення пені, інфляційних витрат та 3% річних у повному обсязі. Зокрема, відповідач вважає, що з наданих доказів не можна дослідити, з якої конкретно дати розпочалося прострочення виконання зобов`язання, оскільки позивач не надав відповідних доказів, а також про те, що відсутність дати підписання Актів позбавляє можливості об`єктивно встановити, з якого моменту відбулося прострочення виконання зобов`язання, у зв`язку із чим стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат за періоди зазначені у обґрунтованому розрахунку сум, є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

У відповіді на відзив позивач вважає необґрунтованою позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, з приводу відсутності у договорі інформації щодо обов`язку проставити дату підписання акта приймання виконаних робіт, оскільки такий обов`язок на думку позивача випливає не з положень цивільного чи господарського законодавства, а є обов`язковою вимогою Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", який встановлює вимоги до складання первинних документів, яким, зокрема, і є акт приймання виконаних робіт. Також позивач наполягає на тому, що оскільки договором не встановлено інший строк оплати робіт, відповідна оплата має бути здійснена підрядником негайно після прийняття робіт. Відповідальність відповідача за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню, починаючи з дня, наступного за днем прийняття робіт, тобто днем, вказаним в актах приймання виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16.07.19 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/365/19 до судового розгляду по суті на 03.09.19.

02.09.19 від Виробничо-комерційної фірми "Урарту" до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1991628,18грн, з яких: 1143155,24грн основного боргу, 548915,99грн інфляційних; 187842,06грн 3% річних та 111714,89грн пені.

Пунктом 2 ч.2 ст.46 ГПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як вже зазначено вище, ухвалою суду від 16.07.19 закрито підготовче провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ГПК України суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Оскільки позивач пропустив строк подання заяви про збільшення розміру позовних вимог, та подав її після закриття підготовчого провадження, суд дійшов висновку про залишення зазначеної заяви про збільшення розміру позовних вимог без розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позовну заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.08.17 між Виробничо-комерційною фірмою "Урарту" (субпідрядник, позивач) та Дочірнім підприємством "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (підрядник, відповідач) укладено договір субпідряду №17/08/17 на надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Житомирської області, за умовами якого субпідрядник зобов`язався надати підрядникові послуги, виконати роботи: експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування Житомирської області Р-49 Васьковичі -Шепетівка км 86+000-км 136+165, Т-06-10 Любар - Хмільник - Лука - Барська - Нова Ущиця км 0+000-22+908, О061937 /Шепетівка - Чуднів - Бердичів/ Печанівка - Любар км 6+855-24+611 (ямковий ремонт асфальтобетонних, ч/щебеневого покриття) в межах виділених фінансових ресурсів згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема "Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України", "Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування", "Класифікація робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування", а підрядник - прийняти і оплатити такі послуги (п.1.1 Договору).

Пунктом 1.2 договору визначено найменування послуги: експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Житомирської області Р-49 Васьковичі - Шепетівка км 86+000-км 136+165 (ямковий ремонт асфальтобетонного покриття).

Склад та обсяги послуг: згідно затвердженого замовником акту дефектів (технічного завдання) та проектної (кошторисної) документації.

Відповідно до п.2.1 договору субпідрядник повинен виконати передбачені цим договором послуги, якість яких відповідає умовам будівельних норм та правил, кошторисній документації.

У пункті 2.3 договору сторони погодили, що субпідрядник виконує роботи згідно з вимогами проектної документації, будівельних норм і правил, а підрядник здійснює контроль за якість послуг, робіт і ресурсів у відповідності до проектної документації і технічних умов згідно з нормативними вимогами чинного законодавства.

Ціна договору становить 29646766,35грн, в тому числі ПДВ 4941127,73грн, що станом на дату укладення договору дорівнює загальній вартості робіт. Ціна цього договору є динамічною і може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Перегляд договірної ціни обґрунтовується розрахунками і оформляється сторонами шляхом укладання додаткових угод, які є невід`ємними частинами цього договору (п.п.3.1, 3.2 договору).

Пунктом 3.4 договору визначено, що фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, отриманих від Служби автомобільних доріг у Житомирській області.

Розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок субпідрядника після одержання від субпідрядника рахунку на оплату робіт на після підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3), а також після одержання від субпідрядника документів, зазначених пунктом 4.2 договору. Підрядник при проведенні взаєморозрахунків з субпідрядником утримує два відсотки від вартості субпідрядних робіт на покриття витрат підрядника, пов`язаних з виконанням зобов`язань щодо забезпечення технічної, дозвільної та іншої документації, приймання виконаних субпідрядних робіт та інші (п.4.1 договору).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що до рахунка додаються: документи, що підтверджують належну якість робіт, первинні документи, передбачені для даного виду робіт чинним законодавством. У разі ненадання зазначених цим пунктом договору документів субпідрядник зобов`язується відшкодувати спричинені підряднику збитки (витрати). Роботи за цим договором можуть вважатися виконаними виключно після їх фактичного виконання та отримання підрядником документів, вказаних в п.4.1, п.4.2 договору.

Згідно п.4.5 договору датою передачі робіт від субпідрядника підряднику вважається дата підписання акту приймання виконаних підрядних робіт (форма №КБ-2в) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3), з врахуванням п.4.2 договору.

Додатковою угодою №1 до договору №17/08/17 від 17.08.17 на надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення Житомирської області від 29.12.17 (а.с.20-21) сторони пункт 3.1 розділу 3 договору виклали в наступній редакції: "Ціна цього договору становить 26993486,82грн, в тому числі ПДВ 4488914,40грн, що станом на дату укладення договору дорівнює загальній вартості робіт. Договірна визначається відповідно до вимог нормативних документів у сфері ціноутворення у будівництві".

Також даною додатковою угодою доповнено пункт 4.1 розділу 4 договору наступним: "Оплата послуг (робіт), виконаних субпідрядником, може проводитися замовником - Службою автомобільних доріг у Житомирській області безпосередньо субпідряднику на рахунки на підставі договорів №79, №80 від 21.07.17, укладених між ДП "Житомирський облавтодор" та Службою автомобільних доріг у Житомирській області та складених субпідрядником та підписаних підрядником документів про прийняття виконаних робіт та їх вартість. Кошти, отримані субпідрядником від Служби автомобільних доріг у Житомирській області зараховуються як оплата підрядника за виконані роботи (послуги), податкові накладні субпідрядник зобов`язаний зареєструвати на підрядника".

На виконання умов вищевказаного договору, позивачем були належним чином виконані роботи з експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення Житомирської області Р-49 Васьковичі - Шепетівка км 86+000-км 136+165 (ямковий ремонт асфальтобетонного покриття) на загальну суму 26993486,82грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №1 від 20.09.17 на суму 3927069,70грн; №2 від 28.09.17 на суму 2943277,84грн; №3 від 27.10.17 на суму 4776418,81грн; №4 від 30.10.17 на суму 394744,30грн; №5 від 30.10.17 на суму 915672,95грн; №6 від 30.11.17 на суму 3000517,55грн; №7 від 30.11.17 на суму 6982774,84грн; №7 від 30.11.17 на суму 2000499,53грн; №8 від 30.11.17 на суму 1992511,30грн, які підписані повноважними представниками сторін без зауважень та скріплені печатками підприємств (а.с.22-79).

Відповідач в порушення умов договору субпідряду №17/08/17 від 17.08.17 здійснив розрахунок за виконані роботи неповністю, на суму 23717776,75грн, про що свідчать платіжні дорученням №591 від 21.09.17, №632 від 29.09.17, №651 від 06.10.17, №715 від 30.10.17, №764 від 10.11.17, №944 від 28.12.17, №34 від 22.01.18, №13 від 08.02.18, №24 від 27.03.18, №459 від 29.03.18 (а.с.80-89).

Також підрядником відповідно до п.4.1 договору було утримано 2% від вартості субпідрядних робіт на покриття витрат підрядника, про що свідчать акти здачі приймання робіт (надання послуг) за надані послуги генпідряду № 29У від 28.09.17 на суму 58865,56грн, №29У від 28.09.17 на суму 78541,39грн, №26У від 26.10.17 на суму 95528,38грн, №19У від 16.11.17 на суму 26208,35грн, №29У від 29.12.17 на суму 139655,50грн, №28У від 28.02.18 на суму 39850,22грн, №3 від 29.03.18 на суму 100020,34грн, № 4/1 від 27.06.18 на суму 258664,08грн, №4/1/2 від 27.06.18 на суму 22368,58грн, №30/04/18 від 30.04.18 на суму 16800,00грн, №01/07/18 від 31.07.18 на суму 743861,58грн, №07/07/18 від 31.07.18 на суму 2157,72грн, №01/08/18 від 31.08.18 на суму 414069,34грн, №1 від 17.01.19 на суму 75963,79грн (а.с.90-103).

Матеріалами справи підтверджено, що частково несплаченим залишився акт №8 приймання виконаних будівельних робіт від 30.11.17.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань, за останнім утворилась заборгованість у розмірі 1143155,36грн, що не заперечується відповідачем та вбачається з підписаного між сторонами та скріпленого печатками підприємств актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.18 по 01.02.19 (а.с.128).

В порядку досудового врегулювання спору відповідачу позивачем вручено претензію №8 від 01.04.19 з вимогою перерахувати заборгованість у розмірі 1143155,36грн на розрахунковий рахунок ВКФ "Урарту" до 15.04.19 (а.с.104-105), яку залишено без відповіді та задоволення.

За вказаних обставин, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи на підставі договору субпідряду №17/08/17 від 17.08.17.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Приписами ч.ч.1,2 ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання, в тому числі підприємці, повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За своєю правовою природою правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем, є правовідносинами підряду, згідно яких у відповідача внаслідок прийняття робіт виконаних позивачем на підставі договору субпідряду №17/08/17 від 17.08.17, виник кореспондуючий обов`язок оплатити їх.

Згідно із ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Приписами ч.1 ст.853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частина 4 ст.882 ЦК України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Матеріали справи не містять зауважень щодо виконаних Виробничо-комерційною фірмою "Урарту" робіт чи щодо визначення їх вартості, також матеріали справи не містять доказів відмови підрядника від договору субпідряду №17/08/17 від 17.08.17 чи відмови від підписання актів приймання виконаних будівельних робіт.

Акти приймання виконаних будівельних робіт підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками підприємств, що свідчить про прийняття робіт відповідачем без зауважень.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище, умовами договору субпідряду №17/08/17 від 17.08.17 визначено порядок та строк оплати виконаних робіт.

Однак, відповідач не здійснив відповідних розрахунків у повному обсязі за виконані роботи в установлені договором строки.

Матеріалами справи підтверджено, що у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення в оплаті виконаних позивачем субпідрядних робіт на загальну суму 1143155,36грн.

Суд відхиляє доводи відповідача, що позивач не надав суду доказів виставлення рахунків в порядку, визначеному п.4.2 договору субпідряду, а тому у відповідача відсутній обов`язок їх оплатити, з огляду на наступне.

Рахунок-фактура за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер.

Факт виконання робіт позивачем підтверджується наданими до матеріалів справи актами приймання виконаних будівельних робіт, які є належними доказами виконання робіт за договором, а наявність або відсутність виставленого рахунку не звільняє відповідача від обов`язку з оплати вартості виконаних робіт, так як рахунок не створює юридичних фактів щодо виникнення обов`язку по оплаті.

Заперечуючи проти позову, відповідач також вказує, що примірники актів виконаних робіт, які наявні у відповідача не містять дати їх підписання або ж дата підписання актів різниться з датами, які зазначені у актах позивача, а тому зобов`язання щодо оплати за виконані роботи слід обраховувати з урахуванням ч.2 ст.530 ЦК України.

Дані заперечення суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.

Так згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, в разі ствердження відповідачем про відсутність дати складання (підписання) актів виконаних робіт, саме на нього покладається обов`язок доведення, що сторони, підписуючи акти, не ставили відповідні дати.

Як уже наголошувалось вище, усі акти приймання виконаних будівельних робіт за вересень-листопад 2017 року підписано повноважними представниками сторін та скріплені печатками підприємств, що свідчить про прийняття робіт підрядником.

Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України N 88 від 24.05.95 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за N 168/70, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складається документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції (у натуральному та/або у вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, слід зазначити, що вимоги наведених норм чинного законодавства щодо правильності оформлення первинних документів, передбачають наявність в документах такого обов`язкового реквізиту як дата і місце складання.

Позивач наголошує, що акти приймання виконаних будівельних робіт відображені в облікових регістрах бухгалтерського обліку ВКФ "Урарту" у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені, а датами складання актів є відповідно дати їх фактичного підписання сторонами.

Судом встановлено, що первинні документи, а саме акти приймання виконаних будівельних робіт №1 за вересень 2017 року від 20.09.17; №2 за вересень 2017 року від 28.09.17; №3 за жовтень 2017 року від 27.10.17 ; №4 за жовтень від 30.10.17; №5 за жовтень 2017 року від 30.10.17; №6 за листопад 2017 року від 30.11.17; №7 за листопад 2017 року від 30.11.17; №7 за листопад 2017 року від 30.11.17; №8 за листопад 2017 року від 30.11.17, які надані позивачем на підтвердження факту виконання робіт, містять усі необхідні обов`язкові реквізити та відповідають вимогам Закону України "про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та наказу Міністерства фінансів України №88 від 24.05.95 "Про затвердження положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Представник відповідача не надав підтверджуючих документів та не довів, що роботи, які прийняті підрядником, відповідно до актів виконаних будівельних робіт №1, №2 датованих вереснем 2017 року, №3, №4, №5 датованих жовтнем 2017 року, №6, №7, №8 датованих листопадом 2017 року, були виконані субпідрядником з порушенням строків, а відтак відсутність у екземплярах актів приймання виконаних будівельних робіт №1-8 за вересень-листопад 2017 року ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" дати їх складання, свідчить лише про неналежне оформлення саме відповідачем первинних документів.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 1143155,24грн основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач відповідно до п.7.3.7 договору №17/08/17 від 17.08.17 за порушення строків оплати нарахував відповідачу пеню у розмірі 111714,89грн, яка обрахована за період з 17.04.18 по 31.05.18 (а.с.111).

Згідно п.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 3 ст.549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Пунктом 7.3.7 договору субпідряду передбачено, що в разі порушення строків оплати, підрядник на вимогу субпідрядника зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,3% від суми боргу за кожен день прострочення.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунок пені суд вважає, що пеня у розмірі 111714,89грн є обґрунтовано заявленою, оскільки нарахована відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та з урахуванням ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Також позивач просить стягнути з відповідача за порушення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ГПК України 174687,94грн 3% річних та 529482,35грн інфляційних.

Як унормовано приписами ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Під час перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом враховується наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць .

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунок 3% річних та інфляційних, суд вважає, що 3% річних у сумі 174687,94грн та інфляційні у розмірі 529482,35грн є правомірно нарахованими та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ст.ст. 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1 ст. 76 ГПК України).

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню на суму 1959040,42грн, з яких: 1143155,24грн основного боргу, 111714,89грн пені, 174687,94грн 3% річних та 529482,35грн інфляційних витрат.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Виробничо-комерційної фірми "Урарту" до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (10003, м.Житомир, вул.Перемоги, 75, ) на користь Виробничо-комерційної фірми "Урарту" (12701, Житомирська область Баранівський район, м.Баранівка, вул.Старченка, 1, ):

- 1143155,24грн основного боргу;

- 529482,35грн інфляційних;

- 174687,94грн 3% річних;

- 111714,89грн пені;

- 29385,61грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 13.09.19

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід)