номер провадження справи 12/20/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2019 Справа № 908/1509/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1509/19

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А)

про стягнення 10845,36 грн.

за участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" про відшкодування шкоди в порядку суброгації в сумі 10845,36 грн.

При цьому в пункті 1 прохальної частини позовної заяви позивач просить розглянути даний малозначний спір в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2019 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 24.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1509/19, присвоєно справі номер провадження 12/20/19, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 15.07.2019 о 16:30.

12.07.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій останній зазначає, що його представник не має можливості прийняти участь у судовому засіданні, також просить розглянути справу без участі представника на підставі наявних в матеріалах справи доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою суду від 15.07.2019 відкладено розгляд справи на 12.08.2019 о 15:30.

26.07.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій останній просить розглянути справу без участі представника на підставі наявних в матеріалах справи доказів, посилаючись на неможливість представника прийняти участь в судовому засіданні, призначеному на 12.08.2019. Вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання 12.08.2019 представники сторін не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення представникам сторін копії ухвали суду від 15.07.2019.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, не скористався, про причини неявки в судове засідання 12.08.2019 суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 12.08.2019 представників сторін, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без їх участі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" (далі Страховик, позивач у справі) та ОСОБА_1 (далі - Страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 011096/4610/0000159 від 05.12.2017, далі Договір.

Предметом даного Договору згідно із п.п. 2.1.1. п. 2.1. є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом (далі за текстом - ТЗ) та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням - автомобілем «Mercedes-Benz» модель GLE 250D 4Matic, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Підпунктом 1.2.7. п. 1.2. Договору визначено строк дії Договору з урахуванням розділу 3 Договору, а саме: з 00 год. 00 хв. 10 грудня 2017 до 24 год. 00 хв. 09 грудня 2018.

22 жовтня 2018 о 14 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Володимирській, 19 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу - «Mercedes-Benz» модель GLE 250D 4Matic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Nissan, X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Факт настання дорожньо - транспортної пригоди підтверджено довідкою № 129253 про дорожньо-транспортну пригоду від 22.10.2018, в якій зазначено, що дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 п. 12.1., 13.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 та інших нормативних актів.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2018 у справі № 761/40775/18 винним у вчиненні вказаної дорожньо - транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Nissan, X-Trail», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" із заявою № 00276584 про подію, що має ознаки страхового випадку від 24.10.2018. При цьому, в заяві зазначено, що про подію страхову компанію повідомлено засобами телефонного зв`язку 22.10.2018 о 15:03. Разом з тим страхувальник у вказаній заяві просить виплати страхове відшкодування згідно рахунку СТО.

Відповідно до рахунка-фактури № від 24.10.2018 Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» Філія «Автомобільний центр Київ» вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz» модель GLE 250D 4Matic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 10845,36 грн.

06.11.2018 Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" (далі Страховик) виданий наказ № 00276584, яким вирішено виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування згідно розрахунку суми збитку в розмірі 10845,36 грн. наступним чином: шляхом перерахування безготівкових коштів 10845,36 грн. на рахунок ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» «Автомобільний центр Київ».

Страховиком складений страховий акт № 00276584 від 06.11.2018, відповідно до якого сума страхового відшкодування складає 10845,36 грн.

На підставі вищевказаних документів Страховик здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 10845,36 грн. шляхом перерахування на рахунок ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» Філія «Автомобільний центр Київ», що підтверджується платіжним дорученням № 052199 від 07.11.2018 (а.с. 49).

З посиланням на ті обставини, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Nissan, X-Trail", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент вчинення ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 8299815, позивач наполягає на стягненні з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 10845,36 грн.

Регресна вимога (заява на виплату страхового відшкодування) № 23612 від 22.11.2018 про здійснення відшкодування шкоди в розмірі 10845,36 грн. була надіслана позивачем відповідачу на адресу: 03186, м. Київ, вул. Антонова, 5 (а.с. 52).

На підтвердження факту отримання відповідачем вказаної регресної вимоги позивач надав суду копію рекомендованого повідомлення, з якого вбачається вручення 30.11.2018 представнику відповідача кореспонденції (а.с. 53).

Позивач в позові вказує, що граничний строк для здійснення страхової виплати за полісом є 01.03.2019, однак до цього часу відповідач добровільно не відшкодував шкоду.

Оскільки вимоги регресної вимоги (заяви на виплату страхового відшкодування № 23612 від 22.11.2018) залишились невиконаними з боку відповідача позивач намагається стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 10845,36 грн. в примусовому порядку.

Надавши правову кваліфікацію правовідносинам сторін, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою між сторонами склалися правовідносини, пов`язані з виконанням умов договорів страхування, сторони досягли всіх їх суттєвих умов, а саме відносно предмету страхування, у тому числі страхової суми, дотримали його письмову форму, а тому відповідно до вимог ст. ст. 16 Закону України "Про страхування", приписів статей 627, 629, 979 ЦК України, ст. ст. 180, 181 ГК України вони вважаються укладеними. Право регресної вимоги позивача передбачено ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 993, 1166, 1191 ЦК України.

Так, статтею 27 Закону України "Про страхування" № 85/96-ВР від 07.03.1996 та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток, що кореспондується з вимогами статті 1166 ЦК України.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Так, в якості доказів на підтвердження розміру страхового відшкодування потерпілій особі, позивачем надано:

- рахунок-фактуру № від 24.10.2018 Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» Філія «Автомобільний центр Київ», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 10845,36 грн.;

- страховий акт № 00276584 від 06.11.2018, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 10845,36 грн.;

- наказ ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" «Про виплату страхового відшкодування гр. ОСОБА_1 (шляхом перерахування ПрАТ «Українська автомобільна корпорація» філія «Автомобільний центр Київ» № 00276584 від 06.11.2018.

В підтвердження завданих пошкоджень автомобілю «Mercedes-Benz» модель GLE 250D 4Matic, реєстраційний номер НОМЕР_1 позивачем надана довідка № 129253 про дорожньо-транспортну пригоду від 22.10.2018, акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) № 00276584 від 24.10.2018, складений представником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" Яременко І.Г. за участю водія транспортного засобу ОСОБА_1 . (а.с. 18-19, 40-41).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви страхувальника - ОСОБА_1 на виплату страхового відшкодування, останній (остання) просив (просила) позивача виплатити страхове відшкодування згідно рахунку СТО.

В матеріалах справи міститься рахунок-фактура № від 24.10.2018 Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» Філія «Автомобільний центр Київ», за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz» модель GLE 250D 4Matic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 10845,36 грн.

Докази у справі свідчать, що позивач згідно оформлених вище документів, погоджених зі Страхувальником, перерахував страхове відшкодування в сумі 10845,36 грн. на розрахунковий рахунок Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» Філія «Автомобільний центр Київ», що підтверджується наявною у справі належним чином засвідченою копією платіжного доручення № 052199 від 07.11.2018 (а.с. 49).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Згідно із частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Обов`язковість звернення позивача до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання суми виплаченого страхового відшкодування чинним законодавством не передбачена. Вказана позиція також викладена в Оглядовому листі Вищого господарського суду України № 01-06/15/2014 від 14.01.2014 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з правовідносин страхування". Натомість перехід до позивача права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки узгоджується із вищевказаними нормами.

Отже, в даному випадку позивач отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов`язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування № 23612 від 22.11.2018, в якій просив здійснити відшкодування шкоди в сумі 10845,36 грн. на відповідні реквізити, зазначені в заяві. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що вона була надіслана позивачем відповідачу на адресу: 03186, м. Київ, вул. Антонова, 5. На підтвердження факту отримання відповідачем вказаної регресної вимоги позивач надав суду копію рекомендованого повідомлення, з якого вбачається вручення 30.11.2018 представнику відповідача кореспонденції.

У зв`язку з відсутністю регресної виплати зі сторони відповідача позивач у даній справі реалізував своє право вимоги про стягнення суми невиплаченого страхового відшкодування шляхом подання даного позову до господарського суду, що узгоджується з приписами статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування".

У частині 1 статті 1188 Цивільного кодексу України зазначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина 1 статті 1191 Цивільного кодексу України). Отже, підставою для звернення страховика з регресною вимогою є саме виконання ним обов`язку з відшкодування шкоди за іншу особу.

З урахуванням приписів статей 993, 1191 Цивільного кодексу України слід зазначити, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного майнового страхування, переходить право вимоги до страховика, який здійснив обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Тобто визначальним моментом для звернення з такою вимогою є сам факт виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином, в розумінні статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 4 статті 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до пункту 36.2. статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" № 1961-ІV від 01.07.2004 страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Із положень вказаної норми Закону вбачається, що під оціненою шкодою в ньому розуміється також і шкода, щодо якої страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування без проведення оцінки та без експертизи пошкодженого майна.

Так, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 22.2 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" визначено, що відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Як визначено в абзаці 1 пункту 36.4 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

В даному випадку позивач здійснив виплату страхового відшкодування в загальній сумі 10845,36 грн., перерахувавши його на розрахунковий рахунок Приватного акціонерного товариства «Українська автомобільна корпорація» Філія «Автомобільний центр Київ», що підтверджується наявною у справі належним чином засвідченою копією платіжного доручення № 052199 від 07.11.2018 (а.с. 49).

Згідно із частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 10845,36 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, що кореспондується із приписами ст. 993 ЦК України.

Приписи статті 9 Закону України "Про страхування" № 85/96-ВР від 07.03.1996 та статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють поняття франшизи, а саме франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами підпункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Вина водія автомобіля "Nissan, X-Trail", державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 у вчиненні ДТП встановлена постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2018 у справі № 761/40775/18, засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи (а.с. 50-51). Зокрема вказаною постановою встановлено, що 22.10.2018 о 14:37 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Nissan державний номерний знак НОМЕР_2 , та рухаючись по вул. Володимирська, 19 в м. Києві, в порушення вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz державний номерний знак НОМЕР_1 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. В постанові суду зазначено, що механічні пошкодження транспортних засобів сталися внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов`язковим для господарського суду в розумінні вимог ч. 4 статті 75 ГПК України щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Так, з наявного в матеріалах справи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/008299815, яким застрахований автомобіль "Nissan, X-Trail", державний номер НОМЕР_2 , передбачена франшиза в сумі 0,00 грн.

З наданого відповідачем до матеріалів справи полісу № АК/008299815 вбачається, що станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди поліс діяв.

Таким чином, наявними у справі доказами доведено, що цивільно-правова відповідальність власника та володільця автомобіля "Nissan, X-Trail", державний номер НОМЕР_2 на момент вчинення ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Українська акціонерна страхова компанія АСКА".

Відтак, оскільки до позивача перейшло право регресних вимог до відповідача, враховуючи підтвердження сплати позивачем страхового відшкодування в загальній сумі 10845,36 грн., розмір страхового відшкодування, яке зобов`язаний відшкодувати відповідач за вирахуванням франшизи в сумі 0,00 грн. складає 10845,36 грн.

Отже, в даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності автомобіля "Nissan, X-Trail", державний номер НОМЕР_2 , має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведений факт заподіяння шкоди, в розумінні вимог статті 1166 ЦК України, і її розмір, та право регресного відшкодування виплаченої ним суми в розмірі 10845,36 грн. на підставі статті 27 Закону України "Про страхування", статті 993 ЦК України. Відповідач докази сплати страхового відшкодування на користь позивача станом на день розгляду справи суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

За такими обставинами позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 10845,36 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" згідно із п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 75, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А, , на користь:

- Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка", 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А, , суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 10845 (десять тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. 36 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено - 19.08.2019 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.