номер провадження справи 9/80/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2019 Справа № 908/1104/19

м.Запоріжжя

За позовом: Приватного акціонерного товариства Карлсберг Україна, (69076, м. Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 6)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл, (49126, м. Дніпро, бул. Слави, буд.45; 69006, м.Запоріжжя, вул.Добролюбова, буд. 25, кім. 207)

про стягнення суми 4880281,96 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Горевий А.Д., довіреність № 139-2019 від 20.03.2019;

від відповідача: Біла О.М., довіреність № 66/2019 від 18.06.2019

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Карлсберг Україна до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл про стягнення суми 4880281,96 грн. заборгованості за договором поставки № 2866/16 від 24.11.2016.

Ухвалою суду від 27.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1104/19, присвоєно номер провадження справи 9/80/19, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.06.2019. Ухвалою суду від 26.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 27.08.2019 включно, підготовче засідання відкладено на 07.08.2019. Ухвалою суду від 07.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.08.2019.

29.08.2019 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовані тим, що в порушення умов укладеного сторонами договору поставки № 2866/16 від 24.11.2016 відповідачем не в повному обсязі оплачено товар, поставлений позивачем за рахунками-накладними та товарно-транспортними накладними в період липень серпень 2018 року, внаслідок чого заборгованість відповідача складає 4880281,96 грн. Позов обґрунтовано умовами договору, ст.ст. 509, 526, 610, 611, 626, 629 ЦК України, ст. 20, 193, 224 ГК України.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві, зазначив, зокрема, про наступне. Відповідно до п.1.2 договору позивач повинен був поставити відповідачу товар згідно асортименту, зазначеного у специфікації. Позивачем не доведено, що поставки товару, зазначеного в накладних, були здійснені в рамках укладеного договору поставки, оскільки будь-яких специфікацій підписаних сторонами до договору поставки матеріали справи не містять. У наданих позивачем рахунках-накладних та товарно-транспортних накладних в графі «Отримав» міститься підпис та печатка ТОВ «Український Рітейл», проте не зазначено посаду та дані особи, яка вчинили підпис. Таким чином, з цих накладних неможливо встановити хто саме їх підписав, а отже, встановити особу, яка відвантажила товар. Також неможливо встановити повноваження осіб, які підписали ці документи, оскільки в матеріалах справи відсутні довіреності на осіб представника постачальника чи перевізника, котра дає право передачі товару, фіксації фактів невідповідності товару чи супровідних документів умовам договору чи законодавства. Тому, вказані документи не можуть бути прийняті судом як первинні документи, які можуть підтверджувати факт здійснення ТОВ «Карлсберг Україна» поставки товару відповідачу. З викладених підстав, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій останній, зокрема, зазначив, що згідно з п. 2.1 договору позивач поставляв товар на підставі сформованих та направлених відповідачем заявок (замовлень), в специфікації наведено асортимент товару, який постачається згідно заявок. Факт поставки в межах укладеного сторонами договору підтверджується рахунками-накладними, де вказано підставу відвантаження саме договір поставки. Оформлення товарно-транспортних накладних здійснювалось з урахуванням п.2 Інструкції про застосування форм товарно-транспортних накладних на переміщення спирту етилового, високооктанових кисневмісних домішок та алкогольних напоїв, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 28.04.2005 № 154 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.07.2005 за № 817/11097, з зазначенням ПІБ особи, яка отримала товар від імені відповідача, підпису та проставленням печатки. Відповідач фактично визнавав повноваження цих осіб приймати товар від його імені, шляхом оплати прийнятих цими представниками партій товару та провів в бухгалтерському обліку всі отримані партії товару, про що свідчать акти звірок. В п. 2.17 договору поставки (з урахуванням протоколу розбіжностей) передбачено, що підписанням цього договору постачальник підтверджує наявність у особи, що здійснює фактичну передачу товару покупцю та фактичне приймання товару у постачальника всіх необхідних повноважень, пов`язаних з передачею-прийманням товару покупцю, в тому числі права підпису пов`язаних із цим документів. Відсутність довіреностей за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку операцію (постанова Верховного суду України у справі № 3-77гс15 від 29.04.2015). Крім того, відповідач у своєму відзиві не заперечує факт отримання товару. Також позивачем до відповіді на відзив додано завірену копію специфікації до договору поставки №2866/16 від 24.11.2016 на спростування доводів відповідача, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (Покупець) та Публічним акціонерним товариством «Карлсберг Україна» (Постачальник) укладено договір поставки № 2866/16 від 24.11.2016 з протоколом розбіжностей від 24.11.2016.

В подальшому сторонами до договору підписувались додаткові угоди №№ 1-5. В тому числі додатковою угодою № 3 від 24.10.2017 внесено зміни до договору поставки у зв`язку зі зміною типу акціонерного товариства «Карлсберг Україна», змінивши по тексту договору визначення тип акціонерного товариства з «Публічне» на «Приватне».

Відповідно до умов договору поставки Постачальник зобов`язався поставляти, а Покупець приймати та оплачувати товар на умовах цього договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що поставляється, вказується в Додатку № 1 «Специфікація», яке є невід`ємною частиною договору (п.п.1.1, 1.2 договору).

Товар поставляється Постачальником окремим партіями у відповідності до замовлень на поставку. Постачальник зобов`язується приймати від Покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, в кількості та на дату, вказані у замовленні, власними транспортними засобами та за власний рахунок. Замовлення передаються Покупцем електронним зв`язком (п.п. 2.1, 2.2 договору).

За змістом п.2.2. договору замовлення передаються Покупцем по електронному зв`язку.

Згідно з п. 2.6 договору зобов`язання з поставки вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів Покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України.

Відповідно до п. 3.7 договору поставки в редакції Протоколу розбіжностей від 24.11.2016, разом з товаром Постачальник зобов`язаний надати наступні супровідні документи:

- товарно-транспортна накладна;

- рахунок-накладна;

- посвідчення якості товару;

- інші документи на товар, надання яких передбачено законодавством України.

На кожний транспортний засіб Постачальника оформлюється окремий комплект документів з обов`язковою вказівкою номеру замовлення.

В пункті 6.1 договору в редакції протоколу розбіжностей зазначено, що ціна на товар визначається на підставі узгодженої сторонами Специфікації та може бути змінена виключно за попередньою домовленістю з Покупцем не менше ніж за 14 календарних днів. Нова ціна починає діяти з дати підписання обома сторонами змін до Специфікації.

Відповідно до підписаної Специфікації до договору поставки, що діє з 28.05.2018 (т.1 а.с. 202), сторонами узгоджено найменування, асортимент та ціну товару.

Згідно з пунктом 6.5 договору визначено, що вимоги з оплати товару визначаються у Додатку № 6 до цього договору.

У Додатку № 6 сторони узгодили, що оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 40 календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Відповідно до змісту п.11.1 договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2017. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії договору жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його розірвання, Договір автоматично прологовується на кожний наступний рік.

Додатковою угодою сторін № 5 від 13.12.2017 строк дії договору був продовжений до 31 грудня 2018 року та визначено, що закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання умов договору, що мало місце в період його дії.

Надані суду матеріали справи свідчать, що в період з 05.07.2018 по 23.08.2018 включно позивач згідно з рахунками-накладними, товарно-транспортними накладними, копії яких містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.57-143) здійснив відповідачу поставку товару на загальну суму 6118151,03 грн.

Відповідач здійснив часткову оплату товару, а саме: за товар поставлений за рахунками-накладними від 05.07.2018 на суму 1237869,07 грн., що підтверджується витягом з електронної системи онлайн-банкінгу (т. 1 а.с.144) про зарахування коштів на рахунок постачальника. Інша частина товару, поставленого за накладними в період з 12.07.2018 по 23.08.2018 відповідачем не оплачена, внаслідок чого заборгованість відповідача становить 4880281,96 грн.

Позивач звертався на адресу відповідача з претензію вих. № 12/19-319 від 05.03.2019 про сплату наявної заборгованості за товар (т. 1 а.с. 150), яка згідно з відміткою була отримана відповідачем 06.03.2019 (вх. № 591).

Позивачем надано в матеріали справи підписані сторонами (бухгалтерами підприємств) та скріплені їх печатками копії актів звірки станом на лютий та березень 2019, згідно з якими було підтверджено вищевказану суму заборгованості ТОВ «Україніський Рітейл» перед ПрАТ «Карлсберг Україна» (із розбіжностями в 0,1 коп.). Аналогічний акт звірки підписано сторонами станом на червень 2019 року, під час розгляду справи в суді.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Згідно приписів п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 2 ст. 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статі 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини (Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

В даному випадку для правильного вирішення спору, що виник між сторонами, необхідною умовою є встановлення факту наявності господарських правовідносин, виникнення обов`язку відповідача щодо виконання грошового зобов`язання та, відповідно, наявності підстав для захисту порушених прав та інтересів особи, яка звернулася до суду.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, слідує, що позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 2866/16 від 24.11.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст.691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачає, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 цього Закону первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити.

В силу частини 8 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за достовірність даних, відображених в первинних документах несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Матеріали справи свідчать, що позивачем було поставлено товар на загальну суму 4880281,96 грн. за рахунками-накладними:

- № 46565 від 12.07.2018 (317544,19 грн.), № 4670 від 12.07.2018 (196063,20 грн.), №4676 від 12.07.2018 (92396,16 грн.), № 4678 від 12.07.2018, (106073,14 грн.), № 4681 від 12.07.2018 (53654,40 грн.), №4686 від 12.07.2018 (284778,14 грн.), № 4689 від 12.07.2018 (259199,71 грн.) строк оплати 22.08.2018;

- № 8728 від 23.07.2018 (196063,20 грн.), № 8730 від 23.07.2018 (245598,34 грн.), №8732 від 23.07.2018 (29747,52 грн.), № 8733 від 23.07.2018 (141470,21 грн.), № 8734 від 23.07.2018 (67151,52 грн.), № 8735 від 23.07.2018 (51818,40 грн.), № 8737 від 23.07.2018 (315486,14 грн.) строк оплати 02.09.2018;

- № 10436 від 26.07.2018 (263644,85 грн.), № 10437 від 26.07.2018 (25078,03 грн.), №10439 від 26.07.2018 (8991,36 грн.), № 10440 від 26.07.2018 (39350 грн.) строк оплати 05.09.2018;

- № 465 від 01.08.2018 (245469,74 грн.), № 467 від 01.08.2018 (199991,66 грн.), №468 від 01.08.2018 (51971,76 грн.), № 469 від 01.08.2018 (33017,76 грн.) строк оплати 11.09.2018;

- № 3312 від 09.08.2018 (235382,98 грн.), № 3313 від 09.08.2018 (49090,46 грн.), №3314 від 09.08.2018 (60925,82 грн.), № 3316 від 09.08.2018 (248531,76 грн.), № 3317 від 09.08.2018 (2965,25 грн.) строк оплати 19.09.2018;

- № 6475 від 16.08.2018 (165264,91 грн.), № 6476 від 16.08.2018 (51834,82 грн.), №6477 від 16.08.2018 (70254,43 грн.), № 6485 від 16.08.2018 (292735,44 грн.) строк оплати 26.09.2018;

- № 9256 від 23.08.2018 (265170,24 грн.), № 9258 від 23.08.2018 (138831,41 грн.), №9259 від 23.08.2018 (49220,21 грн.), № 9260 від 23.08.2018 (25513,92 грн.) строк оплати 03.10.2018.

Поставка товару згідно з вищенаведеними рахунками-накладними, як слідує з їх змісту, здійснювалась за договором поставки № 2866/16 від 24.11.2016 на підставі замовлень Покупця.

Усі рахунки-накладні мають найменування юридичних осіб, перелік товару, його вартість, кількість та інші необхідні реквізити, містять посилання на договір поставки №2866/16 від 24.11.2016, номера замовлення покупця, підписи в графах «Завантажив», «Відвантажив», «Вантаж здав», «Вантаж отримав», які скріплені печатками. Товарно-транспортні накладні на переміщення алкогольних напоїв за формою № 1-ТН /алкогольні напої/ також містять посилання на відповідні рахунки-накладні та підписані з боку постачальника та отримувача, скріплені печатками.

Пунктом 2.17 договору з урахуванням протоколу розбіжностей передбачено, що підписанням цього договору постачальник підтверджує наявність у особи, що здійснює фактичну передачу товару покупцю та фактичне приймання товару у постачальника всіх необхідних повноважень, пов`язаних з передачею-прийманням товару покупцю (по кількості, якості, наявності та належному оформленню товаросупровідної документації тощо), в тому числі права підпису будь-яких актів та інших документів, пов`язаних з передачею-прийманням товару покупцю, що стосуються даного договору та/або його виконання, а також покупець підписанням даного договору підтверджує наявність у особи, що здійснює фактичне приймання товару у постачальника, всіх необхідних документів, що пов`язані з передачею-прийманням товару постачальника (по кількості, якості, наявності та належному оформленню товаросупровідної документації).

З огляду на викладене, посилання відповідача на незазначення при оформленні видаткових та товарно-транспортних накладних посад та даних осіб, які відвантажували та приймали товар не спростовують факту поставки товару та не звільняють Покупця від обов`язку здійснити оплату за отриманий товар, оскільки усі підписи у накладних скріплені печаткою ТОВ «Український Рітейл» і представник відповідача в судовому засіданні цього не заперечив.

Відсутність довіреностей за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку операцію (постанова Верховного суду України у справі № 3-77гс15 від 29.04.2015).

Отже, вказані документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та є первинними документами, що фіксують факт здійснення господарської операції та є належними та допустимими доказами поставки позивачем та отримання відповідачем товару. Твердження відповідача про зворотнє спростовуються вищенаведеними висновками суду, а також наступним.

Згідно з п. 3.3 договору, якщо при передачі товару буде виявлено невідповідність товару вимогам цього договору, покупець вправі відмовитись від отримання даного товару, оформивши акт розбіжностей (в порядку п. 3.6 договору) та зробивши відповідну відмітку в накладній.

В пункті 3.5 договору в редакції протоколу розбіжностей встановлено: якщо при прийманні товару виявиться невідповідність супровідних документів поставленому товару, умовам договору або вимогам законодавства (кількість, ціна, інші обов`язкові реквізити первинних документів), Покупець має право відмовитись від приймання товару, оформивши акт розбіжностей, в порядку п. 3.6 цього договору.

У випадках, передбачених п. 3.3 та п. 3.5 договору, складається акт розбіжностей, за участю представника Покупця та особи, що безпосередньо здійснює доставку (передачу) товару, в якому зазначається виявлені при прийманні невідповідності (п. 3.6 договору).

Відповідачем належних доказів оформлення відповідних актів розбіжностей щодо невідповідності асортименту товару, що поставлявся за вищевказаними видатковими накладними, умовам договору (Специфікації до договору поставки), із зазначенням у них відповідних відміток, а також невідповідності супровідних документів будь-яким вимогам, не надано.

Крім того, із змісту п. 3.9 договору поставки слідує, що Покупець вправі відмовитися від приймання товару, зокрема, якщо він поставлений без відповідного замовлення Покупця та/або з порушенням умов цього договору.

Враховуючи усе вищевикладене, доводи відповідача про неналежність наданих позивачем доказів в підтвердження здійснення поставки товару за вказаними договором, є необґрунтованими.

Щодо усного посилання відповідача під час розгляду справи по суті на те, що поставлений за деякими рахунками-накладними товар (крім пива та квасу) не відповідає асортименту, обумовленому у специфікації до договору, то суд зазначає, що відповідно до ст. 165 ГПК України саме у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив повинен містити, зокрема, заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права. Разом з тим, відповідач такі заперечення у відзиві не викладав, заперечення на відповідь на відзив не надав.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п. 3.3 договору, якщо при передачі товару буде виявлено невідповідність товару вимогам даного договору, покупець вправі відмовитись від отримання даного товару, оформивши акт розбіжностей (в порядку п. 3.6 договору) та зробивши відповідну відмітку в накладній. Що, в свою чергу, зроблено не було. Крім того, підписавши рахунки-накладні відповідач тим самим погодився з асортиментом товару.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідач оплату отриманого товару здійснив частково, несплаченою залишилась сума 4880281,96 грн., що також, в цілому, не заперечується і відповідачем з огляду на підписання вищевказаних актів звірки.

Відповідач доказів виконання зобов`язання щодо оплати заявленої до стягнення суми заборгованості за поставлений товар згідно з вищезазначеними рахунками-накладними не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ТОВ «Український Рітейл» на користь ПрАТ «Карлсберг Україна» суми 4880281,96 грн. заборгованості є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму 73204,23 грн. витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Український Рітейл, (49126, м. Дніпро, бул. Слави, буд. 45; 69006, м.Запоріжжя, вул.Добролюбова, буд. 25, кім. 207) на користь Приватного акціонерного товариства Карлсберг Україна, (69076, м.Запоріжжя, вул. Василя Стуса, буд. 6) суму 4 880 281 (чотири мільйони вісімсот вісімдесят тисяч двісті вісімдесят одна) грн. 96 коп. заборгованості, суму 73 204 (сімдесят три тисячі двісті чотири) грн. 23 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 11.09.2019.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва