ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 рокуСправа № 912/1839/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. за участю секретаря судового засідання Перепічай В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1839/19

за позовом: Керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області, 27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Гагаріна, 7 в інтересах держави в особі Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, 27100, Кіровоградська область, м.Новоукраїнка, вул. Покровська, 70

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет", 27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Чайковського, 12а

про стягнення 46 718,04 грн

за участю представників сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали;

від прокуратури - Олаг О.С., посвідчення № 042560 від 30.03.16.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керівник Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Новоукраїнська міська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області (далі - позивач) звернувся до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет" (далі - ТОВ "Пріорітет", відповідач) про стягнення заборгованості по орендній платі за землю у розмірі 46 718,04 грн, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки від 24.09.2007, укладеного між Новоукраїнською міською радою та ТОВ "Пріорітет". Прокурор також вказує, що Новоукраїнською міською радою жодних заходів, направлених на стягнення суми боргу з орендної плати за землю не вживалося, що, у відповідності до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", є підставою для звернення прокурора з даним позовом в порядку представництва інтересів держави.

Ухвалою від 08.07.2019 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 912/1839/19, ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце засідання суду, в засіданнях участі не брали.

Відповідач відзив на позовну заяву на подав.

Ухвалою від 13.08.2019 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.09.2018.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в засіданні суду не скористався, уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзив на позов та інших витребуваних документів суду не подав.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання прокурором вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статі 120 цього Кодексу.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначені засідання суду - відповідні ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Чайковського, 12а.

Вказані ухвали надсилались рекомендованим листом з поміткою "судова повістка".

В матеріалах справи містяться конверти із вкладенням (примірники ухвал суду) повернуті органом поштового зв`язку із відмітками "повернуто за терміном зберігання".

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Із залучених до матеріалів справи листів, в яких відповідачу направлялись копії ухвал, убачається, що дані листи було суду повернуто поштою з поміткою "повернуто за терміном зберігання".

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судової повістки (листів з ухвалами суду) відповідачем та повернення їх до суду з відповідними помітками є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі та призначене судове засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач, натомість проявив протиправну процесуальну бездіяльність, тому судове засідання проводиться за його відсутності і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка представників відповідача перешкоджає вирішенню спору, і також суд прийняв до уваги, що явка представників сторін у засідання обов`язковою не визнавалась.

Клопотань про відкладення судового засідання не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 , ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши наявні у справі матеріали, заслухавши пояснення прокурора та оцінивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частина 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" надає право прокурору здійснювати представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення таких інтересів, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки. Охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки у їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В обґрунтування порушення інтересів держави прокурор посилається на те, що несплата відповідачем орендної плати в розмірі та в строки, передбачені Договором, призвела до недоотримання місцевим бюджетом коштів, запланованих на реалізацію державних цільових програм.

Порушення у цій сфері спричиняють шкоду економічним інтересам територіальної громади у вигляді недофінансування для виконання органом місцевого самоврядування завдань і функцій щодо забезпечення потреб населення (територіальної громади), у зв`язку з чим виникла необхідність для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Новоукраїнської міської ради.

Таким чином, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно-значимого питання щодо належного поповнення місцевого бюджету з метою належного забезпечення потреб населення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (п. 54 рішення).

Одночасно, додержання всіма учасниками суспільних відносин принципу законності, який закріплено у ст. 68 Конституції України (кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей) є обов`язковою передумовою досягнення загальнонаціональної мети українського народу - побудови демократичної, соціальної, правової держави.

Правовідносини, пов`язані з фінансуванням місцевого бюджету, становлять суспільний інтерес, а неправомірність дій ТОВ "Прірітет" в частині невнесення плати за користування землею, на як наслідок недоотримання коштів місцевим бюджетом, такому суспільному інтересу не відповідає.

Згідно ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Органи місцевого самоврядування згідно ст. 25 Закону правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у. галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, Новоукраїнська міська рада є органом уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах на території Новоукраїнської міської ради.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування є юридичними особами. Так як, несплатою орендної плати збитки завдано державі, в особі Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, тому в даних спірних правовідносинах саме вона повинна виступати позивачем в суді.

Орендна плата за вказану земельну ділянку протягом тривалого час не вносилася і тому сільська рада зобов`язана була своєчасно реагувати на випадки несплати коштів за користування земельними ділянками.

Так, у разі коли вичерпано можливості збалансування місцевих бюджетів і при цьому не забезпечується покриття видатків, необхідних для здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень та забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб, держава забезпечує збалансування місцевих бюджетів, шляхом передачі необхідних коштів до відповідних місцевих бюджетів у вигляді дотацій та субвенцій відповідно до закону (ст. 66 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні). Порушення у цій сфері спричиняють шкоду економічним інтересам держави, в зв`язку з недоотриманням значної суми оплати, внаслідок допущених порушень вимог законодавства при користуванні земельними ділянками. Адже плата за користування земельними ділянками повинна вноситися своєчасно, у разі якщо платник ухиляється від внесення орендної плати вона повинна стягуватися в примусовому порядку. Отже, недоотримання значної суми оплати за використання землі суттєво ослаблюють дохідну частину місцевого бюджету, що може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і, як наслідок, до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету.

Таким чином, місцеві інтереси з питань земельних ресурсів знаходяться у тісному зв`язку із загальнодержавними, а місцеве самоврядування і державне буття суспільства характеризуються взаємозалежністю та взаємодоповненням. Як наслідок, у разі порушення земельних інтересів територіальної громади, порушуються й Інтереси держави в цілому.

Наведені порушення завдають істотної шкоди економічним інтересам держави, оскільки ненадходження коштів до місцевого бюджету ради перешкоджає здійсненню функцій держави, передбачених Конституцією та законами України.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 05.11.2018 №910/4345/18.

Прокурор зазначає, що вказана заборгованість з орендної плати за землю виникла у відповідача ще з січня 2018 року. Однак, орган місцевого самоврядування до даного часу не вжив заходів щодо стягнення орендної плати за землю, тому керівник Новоукраїнської місцевої прокуратури представляє інтереси держави в особі Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, так як орган місцевого самоврядування не здійснює цей захист.

У постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №905/803/18 вказано, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в двох випадках: 1) якщо захист Інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Також у вищевказаній постанові вказано, що "нездійснення захисту" має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - усвідомлює порушення інтересів держави. Має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

Також у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 №910/3486/18 у пункті 5.6 зазначено, що прокурор не зобов`язаний встановлювати причини за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Відтак, достатньою підставою для звернення прокурора до суду з позовом в інтересах держави в особі органу державної влади є, зокрема, факт не здійснення цим органом захисту державних інтересів незалежно від причин такої бездіяльності. Факти порушення інтересів держави та не здійснення у зв`язку з цим Новоукраїнською міською радою захисту законних інтересів держави підтверджуються матеріалами позовної заяви, а причина, через яку позивачем не здійснено відповідних дій, ніяким чином не перешкоджає прокурору здійснювати представництво інтересів держави в особі названого органу державної влади згідно ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №922/1361/17, згідно якої, нездійснення органом влади повноважень щодо захисту інтересів держави є достатньою підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Таким чином, Новоукраїнська місцева прокуратура звертається до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Новоукраїнської міської ради.

Як роз`яснив Конституційний Суд України в Рішенні № З-рп/99 від 8 квітня 1999 року, поняття "інтереси держави" є оціночним.

Прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так І нормами Інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від Інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

У постанові Верховного суду України від 26.02.2019 у справі №905/803/18 вказано, що "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин може привести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного суду від 25.04.2018 у справі №806/1001/17).

Враховуючи те, що органи прокуратури вбачають у порушенні земельного та бюджетного законодавства загальнодержавні інтереси, а також ураховуючи, що захист цих інтересів не здійснює орган державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, тому мають місце підстави для звернення прокурора до суду в межах компетенції, передбаченої ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно рішення Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 10.04.2007 № 252 "Про передачу земель державної власності в оренду юридичним та фізичним особам" вирішено затвердити розроблені та погоджені в установленому порядку проекти землеустрою щодо відведення земель державної власності (землі, не надані у власність або постійне користування, в межах населених пунктів), що перебувають в запасі, згідно додатку; передати в оренду земельні ділянки юридичним та фізичним особам згідно додатку; встановити орендну плату за використання земельних ділянок в залежності від цільового призначення, грошової оцінки, індексу інфляції та відповідних рішень міської ради; зобов`язати юридичних та фізичних осіб, перелічених у додатку: заключити договори оренди земельних ділянок та своєчасно сплачувати орендну плату (а.с. 24).

Згідно витягу з додатку до зазначеного рішення міської ради (а.с. 25), до списку юридичних та фізичних осіб, яким затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включено Товариство з обмеженою відповідальністю "Пріорітет" (27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Чайковського, 12а).

На виконання рішення Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 10.04.2007 № 252, № 342 від 11.09.2007 між Новоукраїнською міською радою (Орендодавець) та ТОВ "Пріорітет" (Орендар) укладено договір оренди з додатками (далі - Договір, а.с. 27-28), відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає земельну ділянку площею 1,5428 га, яка знаходиться в Новоукраїнці АДРЕСА_1 вул. АДРЕСА_2 , 12а, для обслуговування виробничої бази, цільове призначення підприємств іншої промисловості. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 444338 грн.

Договір укладено строком на 25 років починаючи із дати його реєстрації (п. 2 Договору).

Як погоджено сторонами у п. 3 Договору, орендна плата вноситься Орендарем у вигляді грошового внеску, що становить 4443,39 грн в рік, з обов`язковим врахуванням цільового призначення земельної ділянки, коефіцієнтів індексації визначених законодавством, на підставі рішення Новоукраїнської міської ради № 680 від 16.09.2005. Орендна плата вноситься Орендарем рівними частинами щомісячно до 15 числа звітного місяця, розрахунок за поточний рік закінчується не пізніше 15 грудня.

Пунктом 5 Договору передбачено обов`язок Орендаря своєчасно вносити орендну плату.

Договір набуває чинності після його державної реєстрації.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками, зареєстровано в державному підприємстві Центр ДЗК 24.09.2007 за № 635.

Матеріали справи не містять відомостей щодо дострокового розірвання Договору або припинення його дії.

Згідно рішення Новоукраїнської міської ради від 12.02.2013 № 813 "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок юридичним особам", міська рада вирішила внести зміни до договору оренди земельної ділянки ТОВ "пріорітет", а саме: умови договору: розділ 3 орендна плата: в абзаці 2 словосполучення "Орендна плата вноситься орендарем у вигляді грошового внеску, що становить 4443,39 грн в рік" замінити на словосполучення "Орендна плата вноситься орендарем в сумі 19402,25 грн в рік, що складає 3 % від нормативної грошової оцінки".

У розділі 3 договору зазначено, що сторони домовились, що перегляд орендної плати здійснюється орендарем один раз на три роки.

За доводами прокурора, відповідач не належним чином виконує умови Договору в частині своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати, в результаті чого за ним рахується заборгованість в загальній сумі 46 718,04 грн за період з 01.01.2018 по 01.04.2019.

Зазначене призвело до недоотримання місцевим бюджетом коштів, запланованих на реалізацію державних цільових програм та стало підставою пред`явленого прокуратурою позову.

Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд виходив з наступного.

Укладений між сторонами Договір за своєю природою є договором оренди, правовідносини за яким регулюються главою 58 Цивільного кодексу України, Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" .

Відповідно до Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею; земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст. ст. 2, 3).

Використання землі в Україні є платним; об`єктом плати за землю є земельна ділянка; плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 Земельного кодексу України).

Закон України "Про оренду землі" визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону).

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону).

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, Податковий кодекс України визначив обов`язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Справляння плати за землю, в тому числі і орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

Орендна плата відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною 1 п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України і ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель" у відповідній редакції).

Господарський суд враховує, що у разі зміни нормативної грошової оцінки землі, яка є базою оподаткування для плати за землю, змінюється річна сума орендної плати за землі комунальної та державної власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею.

Так, нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 01.01.2018 складає 11167951, 23 грн. Розмір орендної плати - 3% від нормативної грошової оцінки землі. Сума боргу за 2018 рік становить 35038,54 грн (2919, 88 грн за один місяць), за чотири місяці 2019 року становить 11679,50 грн (2919, 88 грн за один місяць). Загальна сума заборгованості за період з 01.01.2018 по 01.04.2019 становить 46 718,04 грн.

Наявність заборгованості за користування вказаною земельною ділянкою підтверджується розрахунком Новоукраїнської міської ради.

На підставі викладеного, господарський суд вважає обґрунтованим розрахунок заборгованості Орендаря з орендної плати за Договором за період з 01.01.2018 по 01.04.2019 в загальній сумі 46 718,04 грн (а.с. 38), який здійснений позивачем з урахуванням змінної нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексації, що відповідає умовам укладеного сторонами Договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про оренду землі", орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідачем доказів сплати орендної плати за Договором в сумі 46 718,04 грн до суду не подано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Окрім того, господарський суд приймає до уваги, що рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 06.06.2018 у справі №912/499/18 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет" на користь держави в особі Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області заборгованість з орендної плати за землю в сумі 19 033,43 грн за період червня 2017 року по грудень 2017 року (включно) за невиконання умов договору оренди земельної ділянки площею 1,5428 га, яка знаходиться в Новоукраїнці АДРЕСА_1 вул АДРЕСА_3 Чайковського, 12а. Вказане рішення суду виконано органом ДВС в повному обсязі.

Таким чином, вимоги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-80, 129, 232-233, 236-238, 240-242, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет" (27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Чайковського, 12а, ідентифікаційний код 31859415) на користь держави в особі Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Покровська, 70, ідентифікаційний код 04055127) на р/р 1471, МФО 899998, отримувач - Новоукраїнська міська рада, код отримувача 36734791 в ГУДКСУ у Кіровоградській області, вид платежу - 18010600 заборгованість з орендної плати за землю в сумі 46 718,04 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет" (27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Чайковського, 12а, ідентифікаційний код 31859415) понесені прокуратурою Кіровоградської області (25009, м. Кропивницький, вул. В. Пермська, 4, ідентифікаційний код 02910025) витрати на сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн, зарахувавши їх на розрахунковий рахунок 4600, банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету -2800).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.09.2019.

Суддя В.Г. Кабакова