ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2295/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "АЛЬФА КОРМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000"

про стягнення 5 830 602,06 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - Селітреніков Л.М. дов. № 12 від 12.08.19р.

Відповідач - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 5 830 602,06 грн., з яких: 4 907 479,18 грн. - основний борг, 726 345,10 грн. - пеня, 60 796,06 грн. - 3% річних, 135 981,72 грн. - індекс інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати.

Відповідач, у жодне судове засідання явку свого представника не забезпечив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належно на адресу вказану у позові та ЄДР, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №661, №299.

Оскільки ухвали суду, у вищенаведених поштових відправленнях, про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи направлялися Відповідачеві на адресу, вказану в позові та ЄДР, суд вважає, що Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом і, лише у силу нехтування своїми правами, Відповідач відмовився від захисту від вимог Позивача.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні досліджено надані Позивачем докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.07.18р. сторонами укладено Договір поставки №13634 (далі Договір), за п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник (Позивач) зобов`язався поставити (передати) у власність Покупця (Відповідача) сільськогосподарську продукцію, кормові добавки (далі товар), вказаний в рахунках-фактури та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною договору, а Покупець зобов`язався прийняти цей товар і своєчасно та в повній мірі здійснити його оплату.

Найменування, асортимент, одиниця виміру, загальна кількість Товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, визначаються в рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.2. Договору).

Поставка товару здійснюється на умовах CPT (CARRIAGE PAID TO (… named place of destination), ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО (назва місця призначення): Дніпропетровська обл., Апостолівський р-н, м. Апостолове, вул. Криворізька, буд. 100 (п.2.1. Договору).

Поставка товару здійснюється партіями. Під партією слід розуміти ту кількість товару, яка визначена у видатковій накладній (п.3.1. Договору).

Оплата партій товару, що поставляється за цим Договором, здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту поставки партії товару (п.6.5. Договору).

У випадку існування у Покупця перед Постачальником недоплаченої заборгованості, за поставлений товар, то кожне перерахування грошових коштів від Покупця на поточний рахунок Постачальника, незалежно від цільового призначення або в разі помилкового призначення платежу, зараховується насамперед на погашення самої давньої заборгованості, яка існує перед Постачальником (п.6.9. Договору).

У разі прострочення грошового зобов`язання за цим договором Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання за весь період прострочки. Положення ч.6 ст. 232 ГК України у даному випадку не застосовуються (п.7.1. Договору).

У разі прострочки Покупцем виконання грошового зобов`язання, на вимогу постачальника, він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми (п.7.2. Договору).

На виконання умов Договору, Позивач передав Відповідачеві товар на суму 9 500 557,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: №1 від 17.07.18р. на суму 175 120,00 грн., №3 від 17.07.18р. на суму 197 790,00 грн., №2 від 18.07.18р. на суму 221 334,00 грн., №19 від 26.07.18р. на суму 191 664,00 грн., №99 від 09.08.18р. на суму 193 248,00 грн., №100 від 09.08.18р. на суму 207 670,00 грн., №143 від 21.08.18р. на суму 171 600,00 грн., №186 від 30.08.18р. на суму 177 600,00 грн., №185 від 31.08.18р. на суму 193 952,00 грн., №214 від 06.09.18р. на суму 184 184,00 грн., №218 від 11.09.18р. на суму 194 750,00 грн., №329 від 17.09.18р. на суму 177 600,00 грн., №342 від 20.09.18р. на суму 189 640,00 грн., №406 від 02.10.18р. на суму 193 600,00 грн., №492 від 10.10.18р. на суму 190285,00 грн., №493 від 11.10.18р. на суму 194 304,00 грн., №529 від 17.10.18р. на суму 197 472,00 грн., №530 від 18.10.18р. на суму 222 000,00 грн., №628 від 01.11.18р. на суму 208 810,00 грн., №629 від 02.11.18р. на суму 195 360,00 грн., №656 від 13.11.18р. на суму 111 000,00 грн., №662 від 15.11.18р. на суму 193 424,00 грн., №793 від 23.11.18р. на суму 193 600,00 грн., №870 від 28.11.18р. на суму 704 000,00 грн., №922 від 11.12.18р. на суму 206 815,00 грн., №1050 від 20.12.18р. на суму 219 780,00 грн., №1068 від 22.12.18р. на суму 37 400,00 грн., №30 від 10.01.19р. на суму 204 155,00 грн., №31 від 10.01.19р. на суму 181 720,00 грн., №39 від 11.01.19р. на суму 195 360,00 грн., №73 від 20.01.19р. на суму 193 952,00 грн., №88 від 22.01.19р. на суму 221 334,00 грн., №113 від 28.01.19р. на суму 204 345,00 грн., №122 від 31.01.19р. на суму 194 216,00 грн., №176 від 07.02.19р. на суму 176 528,00 грн., №270 від 13.02.19р. на суму 208 865,00 грн., №285 від 15.02.19р. на суму 193 952,00 грн., №287 від 15.02.19р. на суму 223 332,00 грн., №300 від 19.02.19р. на суму 176 352,00 грн., №349 від 27.02.19р. на суму 192 368,00 грн., №351 від 28.02.19р. на суму 209 570,00 грн., №378 від 06.03.19р. на суму 195 976,00 грн., №434 від 12.03.19р. на суму 222 000,00 грн., №449 від 13.03.19р. на суму 198 528,00 грн., №555 від 28.03.19р. на суму 193 512,00 грн., №557 від 29.03.19р. на суму 95 760,00 грн., №635 від 16.04.19р. на суму 182 160,00 грн., №712 від 19.04.19р. на суму 95 570,00 грн.

Товар одержували уповноважені представники Відповідача на підставі довіреностей: №38 від 31.07.18р., №45 від 01.09.18р., №56 від 01.11.18р., №63 від 01.12.18р., №2 від 10.01.19р. на ім`я ОСОБА_1 , №6 від 01.02.19р., №10 від 01.03.19р., №17 від 01.04.19р. на ім`я ОСОБА_2 .

На підтвердження поставки товару Відповідачеві, Позивач надав товарно-транспортні накладні: №7295 від 17.07.18р., №7324 від 17.07.18р., №7328 від 18.07.18р., №7479 від 26.07.18р., №7891 від 09.08.18р., №8269 від 09.08.18р., №8588 від 21.08.18р., №8590 від 30.08.18р., №8591 від 31.08.18р., №9492 від 06.09.18р., №9491 від 11.09.18р., №9489 від 17.09.18р., №9488 від 20.09.18р., №10458 від 02.10.18р., №10460 від 10.10.18р., №10461 від 11.10.18р., №10462 від 17.10.18р., №10464 від 18.10.18р., №10465 від 01.11.18р., №10466 від 02.11.18р., №11160 від 13.11.18р., №11161 від 15.11.18р., №11162 від 23.11.18р., №11163 від 28.11.18р., №11165 від 11.12.18р., №11578 від 20.12.18р., №11579 від 22.12.18р., №11744 від 10.01.19р., №11743 від 10.01.19р., №11745 від 11.01.19р., №12377 від 20.01.19р., №12379 від 22.01.19р., №12380 від 28.01.19р., №12381 від 31.01.19р., №12382 від 07.02.19р., №12666 від 13.02.19р., №12671 від 15.02.19р., №12670 від 15.02.19р., №12672 від 19.02.19р., №13037 від 27.02.19р., №13038 від 28.02.19р., №13039 від 06.03.19р., №13040 від 12.03.19р., №№13043 від 13.03.19р., №13668 від 28.03.19р., №13669 від 29.03.19р., №14110 від 16.04.19р., №14111 від 19.04.19р.

За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, останній частково розрахувався за поставлений товар, сплативши 4 593 077,82 грн., що підтверджується: актом заліку від 31.07.18р., актом заліку від 31.08.18р., актом заліку від 28.09.18р., актом заліку від 28.09.18р., актом заліку від 31.01.19р., актом заліку від 28.02.19р., актом заліку від 29.03.19р., актом заліку від 30.04.19р., банківською випискою від 09.08.18р. на суму 70 000,00 грн., банківською випискою від 16.08.18р. на суму 40 000,00 грн.(за спірним Договором зараховано 15 000,00 грн.), банківською випискою від 23.08.18р. на суму 400 000,00 грн. (за спірним Договором зараховано 275 000,00 грн.), банківською випискою від 29.08.19р. на суму 130 000,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем Договірних зобов`язань, у нього утворився борг перед Позивачем у сумі 4 907 479,18 грн.

З посиланням на п. 7.1. Договору, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував пеню у розмірі 726 345,10 грн. за період прострочки з 25.07.18р. по 15.05.19р.

Посилаючись на п. 7.2. Договору і ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував 3 % річних - 60 796,06 грн. за період з 25.07.18р. по 15.05.19р. та індекс інфляції 135 981,72 грн. з листопада 2018р. по квітень 2019р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

З урахуванням наведених вище доказів (Договору, довіреностей на представників Відповідача, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, актів заліку взаємних однорідних вимог банківських виписок), наданих Позивачем, доводи Позивача про наявність у Відповідача боргу за поставлений товар, суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ч. 2 ст. 343 ГК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При укладанні договору сторони фактично у п.7.1. Договору визначили відповідальність за порушення зобов`язання щодо оплати за одержаний товар, що за своїм визначенням є пенею у розумінні ч. 3 ст. 549 ЦК України.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з п. 7.1. Договору, сторони погодили, що у разі прострочення грошового зобов`язання за цим договором Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання за весь період прострочки. Положення ч.6 ст. 232 ГК України у даному випадку не застосовуються.

Перевіривши розрахунки Позивача, судом встановлено, що розрахунки проведено правильно.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, до стягнення з Відповідача на користь Позивача належать: 4 907 479,18 грн. боргу, 726 345,10 грн. пені, 60 796,06 грн. 3% річних, індекс інфляції 135 981,72 грн.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "АЛЬФА КОРМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000" про стягнення 5 830 602,06 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АВІАС-2000", 49042, м. Дніпро, Аеропорт,42 (код 24994073) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "АЛЬФА КОРМ", 03022, м. Київ, вул. Козацька, буд. 120/4 (код 42094096) 4 907 479,18 грн. основного боргу, 726 345,10 грн. пені, 60 796,06 грн. 3 %річних, 135 981,72 грн. індексу інфляції, 87 459,03 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 13.09.2019

Суддя С.Г.Юзіков