ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" вересня 2019 р.Справа № 60/04-10

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши заяву Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" (вх.№ 19827 від 19.08.2019) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону, м. Харків в інтересах держави, в особі якого є Міністерство оборони України, м. Київ в інтересах держави, в особі Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально - технічного забезпечення", м. Харків
до Приватної фірми "ВІКАР", м. Харків
про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання
за участю представників:

прокурора - не з`явився

позивача (заявника) - Шевцова В.С.(дов №20/08 від 20.08.2019 року)

відповідача( боржника) - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 07 квітня 2010 року у справі № 60/04-10 (суддя Чистякова І.О.), з врахуванням ухвали про виправлення описки в рішенні від 09.04.2010 року позов Військового прокурора Харківського гарнізону, м. Харків задоволено; стягнуто з Приватної фірми "ВІКАР", м. Харків на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" заборгованість в розмірі заборгованість з орендної плати в сумі 9562,60 грн., заборгованість з компенсації видатків за комунальні та додаткові послуги у розмірі 6183,55 грн. та заборгованість з компенсації за користування електроенергією в сумі 23055,36 грн., 388,02 грн. державного мита., 213,45 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

20.04.2010 року господарським судом Харківської області по справі №60/04-10 було винесено відповідні накази .

19 серпня 2019 року до суду надійшла заява Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" (вх.№ 19827), в якій стягувач просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання наказу у справі № 60/04-10 про стягнення з Приватної фірми "ВІКАР", м. Харків на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" заборгованості в сумі 42 899,77 грн.

У зв`язку із відпусткою судді Чистякової І.О. розпорядженням керівника апарату суду від 19.08.2019 № 481/2019 призначено повторний автоматизований розподіл заяви. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019 для розгляду заяви визначено головуючого суддю Присяжнюк О.О.

Ухвалою суду від 27.08.2019 заява Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" була прийнята судом до розгляду та призначена до розгляду на 03.09.2019 о 11:30.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вищевказану заяву у повному обсязі.

Інші представники учасників справи в призначене судове засідання не з`явилися.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 329 ГПК України, заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Даючи оцінку поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Отже, в кожному випадку суд, з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування заяви про відновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Харківської області від 07 квітня 2010 року у справі № 60/04-10 позов Харківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері задоволено; стягнуто з Приватної фірми "ВІКАР", м. Харків на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" заборгованість в розмірі заборгованість з орендної плати в сумі 9562,60 грн., заборгованість з компенсації видатків за комунальні та додаткові послуги у розмірі 6183,55 грн. та заборгованість з компенсації за користування електроенергією в сумі 23055,36 грн., 388,02 грн. державного мита., 213,45 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

20.04.2010 вказане рішення набрало законної сили та на його виконання було видано відповідний наказ. Строк пред`явлення наказу до виконання встановлений - до 21.04.2013.

Згідно заяви заявник вказує, що наказ до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції для стягнення боргу на користь ДП МОУ «ХКМТЗ». ПФ «Вікар» різними способами уникав сплати свого боргу, а саме користувався гарними відносинами з ДП МОУ «ХКМТЗ», а саме ОСОБА_1 зловживав довірою з боку Державного Підприємства, постійно обіцяючи сплатити борг, а згодом ПФ «Вікар», уклав договір оренди з іншим підприємством та перевіз усе своє майно. Виконавча служба також не змогла стягнути борг з ПФ «Вікар».

Разом з цим, суд зазначає, що матеріали справи та заяви не містять доказів пред`явлення стягувачем наказу до виконання. Вказані обставини свідчать про недобросовісне користування стягувачем своїми правами та обов`язками, що призвело до виникнення ситуації, коли судове рішення, яке є обов`язковим до виконання, не виконане.

Керуючись практикою Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом права та частиною національного законодавства, у відповідності до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", та статті 9 Конституції України, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Суд зазначає, що можливість відновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання безпосередньо пов`язана з наявністю поважних причин його пропуску, і такою підставою не може бути лише подання заяви стягувачем із зазначенням, що ним пропущено строк з поважних причин без належного обґрунтування цього відповідними письмовими доказами. В такому випадку, обов`язковому встановленню підлягають обставини, які заважали стягувачу пред`явити виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк.

У відповідності до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд вважає, що заявником не доведено належними доказами поважність причин пропуску строку для пред`явлення судового наказу до виконання, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення наказу господарського суду Харківської області від 20.04.2010 у справі № 60/04-10 до виконання, оскільки наведені стягувачем причини не можуть бути визнані судом поважними.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 232-235, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" (вх.№ 19827 від 19.08.2019) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити .

Ухвала суду набирає законної сили 04.09.2019.

Ухвала підлягає оскарженню. Апеляційна скарга може бути подана до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України) протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 04.09.2019 року.

Суддя О.О. Присяжнюк