ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2019м. ДніпроСправа № 904/8144/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Владимиренко І.В. за участю секретаря судового засідання Сечиної Ю.Ю.

за позовом ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1; )

про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, матеріальної допомоги при звільнені, компенсації за не використану відпустку у загальній сумі 194 003,77 грн.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: розпорядник майна ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 . особисто

від відповідача: представник Бондаренко О.В. дов. № 6580/01 від 28.12.18р.

від ФДМУ: представник Іванченко І.С. дов. № 116 від 25.03.19р.

представник позивача Храмов М.П. дов. № 2566 від 20.08.17р.

СУТЬ СПОРУ:

28.08.17р. до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла позовна заява про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні до відповідача Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1; ) про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, матеріальної допомоги при звільнені, компенсації за не використану відпустку у загальній сумі 194 003,77 грн.

Ухвалою суду від 28.08.17р. порушено провадження у справі та прийняти позовну заяву до розгляду. Залучено розпорядника майна Драліна Андрія Володимировича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Справу призначено до розгляду в засіданні на 26.09.2017 о 10:15год.

Ухвалою суду від 26.09.17р. клопотання позивача про витребування документів задоволено. Витребувано у Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1; ) документів первинного бухгалтерського обліку, актів службових розслідувань, актів комісій, табелів обліку використання робочого часу, тощо, Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль») громадянці України ОСОБА_1 , яка працювала на посаді генерального директора, здійснювалось нарахування заробітної плати за період з лютого 2017 року до моменту звільнення та було обраховано суму, яка належить до виплати при звільненні, документів первинного бухгалтерського обліку, актів службових розслідувань, актів комісій, табелів обліку використання робочого часу, тощо, Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль») громадянці України ОСОБА_1 , яка працювала на посаді генерального директора, була видана довідка №2493/06 від 17.07.2017 р., документів первинного бухгалтерського обліку, актів службових розслідувань, актів комісій, табелів обліку використання робочого часу, тощо, Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль») громадянці України ОСОБА_1 , яка працювала на посаді генерального директора, було складено та направлено громадянці України ОСОБА_1 лист №2482/09 від 13.07.2017 р., документів первинного бухгалтерського обліку, актів службових розслідувань, актів комісій, тощо, Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль») на підставі яких здійснювалось нарахування заробітної плати за період з лютого 2017 року до моменту звільнення та було обраховано суму, яка належить до виплати при звільненні Зуєнко Марині Олексіївні. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд Державного майна України. Відкладено розгляд справи на 17.10.2017 о 10:00год.

Ухвалою суду від 17.10.17р. клопотання третьої особи - Фонду Державного майна України про припинення провадження у справі залишено без задоволення, у задоволенні заяви представника ПАТ «Криворізька Теплоцентраль» про зупинення провадження у справі відмовлено, клопотання представника ПАТ «Криворізька Теплоцентраль» про витребування доказів задоволено частково, витребувано від другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області (50000, м. Кривий Ріг, вул. Вадима Турова (Постишева), 1) належним чином засвідчені наступні документи: акт службового розслідування № 1 від 27.06.2017р.; копію наказу від 01.06.2017р. № 301 на 1 арк.; пояснювальну записку Мамалиґи 3.1. від 27.06.2017р.; копію листа Наказу Фонду Державного Майна України (далі - ФДМУ) від 22.02.2017р. № 10-57-3471; копію наказу ФДМУ № 266 від 20.02.2017р.; копію наказу ФДМУ № 611 від 13.04.2017р.; протокол № 1 від 07.06.2017р.; пояснювальну записку ОСОБА_5 ; пояснення ОСОБА_6 від 23.06.2017р.; пояснювальну записку ОСОБА_7 від 23.06.2017р.; доповідну записку ОСОБА_8 від 07.06.2017р.; доповідну записку ОСОБА_9 від 07.06.2017р.; пояснення ОСОБА_10 ; пояснювальну записку ОСОБА_11 від 27.06.2017р. з копією реєстру вхідної кореспонденції ФДМУ ; інформацію щодо виплати заробітної плати ОСОБА_1 за період з 20.02.2017р. по 07.06.2017р. від 07.06.2017р., зобов`язано другий слідчий відділ слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області витребувані документи надати в строк до 31.10.2017р., клопотання (заяву) представника позивача про продовження строку розгляду справи на 15 днів починаючи з дня закінчення двох місячного строку для розгляду позовної заяви, а саме з 28.10.2017р. задоволено, продовжено строк розгляду справи на 15 днів починаючи з дня закінчення двох місячного строку для розгляду позовної заяви, а саме з 28.10.2017р., клопотання (заява) представника позивача про відкладення розгляду справи задоволена, відкладено розгляд справи на 31.10.2017 о 12:15год.

Ухвалою суду від 18.07.2018р. заяву представника відповідача № б/н від 16.07.18р. про зупинення провадження по справі задоволено, зупинено провадження у справі № 904/8144/17 за позовом ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг до Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1; ) до розгляду Господарським судом Дніпропетровської області справи № 904/1464/18 та набрання рішенням законної сили, заяву представника позивача № б/н від 05.07.18р. про відкладення розгляду справи залишено без задоволення, зобов`язано учасників провадження у справі надати суду відомості про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження по справі № 904/8144/17.

Ухвалою суду від 31.10.17р. клопотання третьої особи - Фонду державного майна України № 10-25-20092 від 25.10.17р. про зупинення провадження у справі задоволено, зупинено провадження у справі № 904/8144/17 за позовом ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг до Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1; ) до розгляду Печерським районним судом міста Києва справи № 757/42740/17-ц та набрання рішенням законної сили, припинено провадження в частині розгляду клопотання третьої особи - Фонду Державного майна України № 10-25-19449 від 17.10.17р. про припинення провадження у справі, клопотання ПАТ "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" № б/н від б/д про витребування доказів залишено без задоволення, зобов`язано учасників провадження у справі - надати суду відомості про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження по справі № 904/8144/17.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої інстанції та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Відповідно до частини першої, п`ятої статті 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального та спрощеного). Згідно приписів частин першої, другої статті 247 ГПК України у спрощеному провадженні господарський суд розглядає малозначні справи, а крім того, у спрощеному порядку може бути розглянута будь - яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ зазначених у частині четвертій цієї статті.

Ухвалою суду від 13.06.18р. відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 18.07.2018 р. о 11:30 год.

Ухвалою суду від 18.07.2019р. поновлено провадження у справі № 904/8144/17 за позовом ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг до Публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1; ) про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні. Призначено підготовче засідання на 05.08.2019 р. о 11:00 год.

Ухвалою суду від 05.08.2019р. Клопотання АТ "Криворізька теплоцентраль" №2929/09 від 01.08.2019р. про відкладення розгляду справи задоволено. Заяву представника позивача №б/н від б/д про відкладення розгляду справи задоволено. Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладено на 10.09.2019р. о 12:15год. Продовжено строк підготовчого провадження у справі 904/8144/17 на 30 днів.

09.08.19р. до суду від відповідача надійшли пояснення щодо позовних вимог позивача. Судом пояснення прийняті до відома.

У зв`язку з тим, що у сторін відсутні додаткові письмові пояснення, заперечення та докази, суд вважає за необхідне закрити підготовче засідання та розпочати розгляд справи по суті.

Позивач у судовому засіданні 10.09.19р. підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд державного майна України у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просили суд відмовити у їх задоволенні.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 10.09.2019р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд державного майна України, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , працювала на посаді генерального директора Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» на підставі контракту №4-2016 від 08.06.2016 р., (далі - Контракт).

22.06.2017 р. ОСОБА_1 була звільнена з посади генерального директора за п.8 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією з трудової книжки, на підставі наказу по підприємству №184-к від 22.06.2017 р. та наказу Фонду державного майна України №1019 від 22.06.2017 р.

У відповідності до п.31 Контракту, у разі дострокового припинення Контракту з незалежних від Керівника (позивача) причин, встановлюються виплата матеріальної допомоги в розмірі трьох середніх заробітних плат Керівника, обчислених за останні три місяці. Згідно розрахунку (здійснений у відповідності до Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 р.), сума матеріальної допомоги, яка підлягає виплаті при звільненні, складає 148 990,09 грн.

Згідно до ч. 1 ст.83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Згідно розрахункового листка за липень 2017 року, компенсація за не використані дні відпустки складає 38 357,14 грн.

Згідно розрахункового листка за червень 2017 року, на момент звільнення заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 з заробітної плати склала 6 656,54 грн.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до приписів ст. 2 Закону України «Про оплату праці», визначено: основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

А тому позивач вважає, що всі належні позивачу при звільненні грошові кошти відносяться до складу заробітної плати та повинні були виплачені позивачу в день звільнення.

Але, Відповідачем не було проведено повного розрахунку з позивачем, тому ОСОБА_1 звернулась до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 194 003,77 грн. яка складається з: суми матеріальної допомоги, яка підлягає виплаті при звільненні - 148 990,09 грн., компенсація за не використані дні відпустки - 38 357,14 грн., заборгованість із заробітної плати - 6 656,54 грн.

Представник відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд державного майна України заперечили проти задоволення даного позову та вважають, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення заборгованості у загальній сумі 194 003,77 грн.

Господарський суд заслухавши пояснення та заперечення учасників провадження у справі, встановив наступне.

Під час зупинення провадження по справі № 904/8144/17, Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено рішення, яке залишено без змін Дніпровського апеляційним судом, які мають безпосереднє відношення щодо розгляду господарським судом позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Криворізька теплоцентраль», а саме, Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.07.2019р. по цивільній справі № 212/7836/17 апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.04.2019р., у справі за позовом останньої до Відповідача - ПАТ «Криворізька теплоцентраль» про визнання наказу незаконним залишено без задоволення, а зазначене рішення суду першої інстанції, без змін.

Обґрунтовуючи свої рішення суди першої та апеляційної інстанції встановили, що ухвалами Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від лютого 2017 року, від 27 березня 2017 року та від 29 травня 2017 року Позивача б. відсторонено від посади у період з 13 лютого 2017 року по 22 травня 2017 року та з 29 травня 2017 року по 21 червня 2017 року, тобто відсторонення Позивача від займаної посади відбулось в порядку ст.ст. 154. 157 КПК України, при цьому, правомірність зазначених ухвал сторонами не оспорювалась.

Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду погодилася з висновками суду першої інстанції відносно того, що статтею 46 КЗпП України передбачено правові підстави відсторонення від роботи (відповідно до "Науково-практичного коментаря до КЗпП України). Відсторонення від роботи - це тимчасове позбавлення працівника, який перебуває в трудових правовідносинах із підприємством, установою, організацією - можливості "реально здійснювати право на працю за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених чинним законодавством. Додаткові підстави для відсторонення працівника від роботи та умови оплати періоду відсторонення можуть бути передбачені також у контракті.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України у контракті обов`язки, умови організації праці, матеріального забезпечення та відповідальність, сторін можуть встановлюватися угодою сторін. Правом відсторонення працівника від роботи наділено як власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, так і деякі органи, державної влади, відповідних посадових осіб. Додаткові підстави для відсторонення окремих категорій працівників від роботи встановлені спеціальним законодавством.

Спеціальним законодавством встановлено додаткові підстави для відсторонення окремих категорій працівників від роботи. Так, ст.ст. 154, 157 КПК України передбачено; що у разі притягнення посадової особи до кримінальної відповідальності за посадовий злочин слідчий зобов`язаний її відсторонити від займаної посади.

Посадова. особа також може бути відсторонена , від роботи, якщо їй інкримінується вчинення не службового злочину, але вона внаслідок зайняття нею відповідної посади може у негативно впливати на хід досудового чи судового слідства.

Відсторонення від роботи або іншої ( діяльності і провадиться власником або уповноваженим ним органом на підставі виявленого ним факту через видавання наказу (розпорядження) та вжиття заходів щодо контролю за його виконанням. Під час відсторонення від роботи трудовий договір продовжується, але працівник тимчасово до роботи не допускається. При цьому, на період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце. Заробітна плата за період відсторонення від роботи відповідно до ст. 46 КЗпП, як правило, не виплачується, але у випадках, прямо передбачених законодавством, цей час оплачується. Отже, якщо збереження заробітної плати прямо не передбачено законодавчими актами, відсторонення відбувається без її збереження.

Відмовляючи Позивачу в задоволенні її позовних вимог, Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 було відсторонено від посади у період з 13 лютого 2017 року по 22 травня 2017 року та з 29 травня 2017 року по 21 червня 2017, року на виконання судових рішень, у зв`язку з чим остання не виконувала та не могла виконувати свої посадові обов`язки у цей період, а тому внесення змін до табелю обліку робочого часу, з урахуванням цих даних, не суперечить вимогам чинного трудового законодавства України.

Отже, в даному випадку, Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та Дніпровський апеляційний суд дійшли висновку, що відсторонення ОСОБА_1 відбулося в межах КПК України та норм спеціального Закону України № 266/94 від 01.12.1994р. «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», яким передбачено відшкодування шкоди, що завдана громадянинові внаслідок незаконного відсторонення від роботи (посади) але не передбачена можливість збереження заробітної плати за період відсторонення від посади. Натомість, цим Законом передбачено право на відшкодування шкоди за рахунок держави, яке виникає в разі встановлення у вироку суду факту незаконного відсторонення;, постановлений виправдувального вироку суду, закриття кримінального провадження, тобто, в період відсторонення від посади ОСОБА_1 не мала права на нарахування заробітної плати, а тому доводи щодо порушення оспорюваним наказом права ОСОБА_1 на оплату праці є необґрунтованими та колегією суддів не приймаються.

Також відповідач зазначив, що зазначена позиція Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та Дніпровського апеляційного суду повністю кореспондується з позицією Міністерства соціальної політики України. Так, Відповідача звернулося з запитом до міністра соціальної політики України з листом вих. № 601/05 від 08.02.2018р. про надання роз`яснень щодо порядку відсторонення від посади працівника.

Своїм листом вих. № 126/0/22-18 від 22.03.2018р. Міністерство соціальної політики України надало з зазначеного питання наступні роз`яснення: згідно з п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є відсторонення від посади.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців (ч. 2 ст. 154 КПК України).

Відсторонення від роботи оформлюється відповідним наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Збереження за працівником заробітної плати у зв`язку із відстороненням від посади кримінально-процесуальним законодавством не передбачено.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі з метою повної або часткової компенсації втрати заробітної плати (доходу) у разі настання страхового випадку.

Враховуючи зазначене, оскільки працівник, відсторонений від роботи згідно з нормами кримінально-процесуального законодавства, не виконує роботу, передбачену трудовим договором, та не отримує заробітної плати, то йому не виплачується допомога по тимчасовій непрацездатності.

Законодавство про працю не зобов`язує роботодавця переводити працівника тимчасово або постійно на іншу роботу на період відстрочення від посади останнього. Водночас таке переведення можливе за згодою сторін трудових відносин, якщо іншого не передбачено рішенням слідчого судді або суду.

Таким чином, зазначена вище позиція Міністерства соціальної політики України повністю підтверджує правову позицією підприємства відповідача, викладену у відзиві на позов, що додатково свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Позивача.

Щодо вимоги позивача про стягнення суми матеріальної допомоги, яка підлягає виплаті при звільненні у розмірі 148 990,09 грн., господарським судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019р. по справі № 904/1464/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано незаконним та скасовано наказ Фонду державного майна України від 20.06.17р. № 1019, яким її звільнено з посади генерального директора ПАТ «Криворізька теплоцентраль» та поновлено на посаді генерального директора АТ «Криворізька теплоцентраль» з 22.06.17р. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.06.2019р. рішення суду першої інстанції по даній справі залишено без змін.

Отже, наказ про звільнення Позивача був скасований в судовому порядку, внаслідок чого позивача поновлено на роботі, тобто підстава, на яку посилається Позивач у своєму позовівідпалі при цьому, у разі виплати роботодавцем такої допомоги (компенсації) працівнику поверненню не підлягає з огляду на положення статті 1215 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана поверну потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зі змісту цієї норми матеріального права вбачається, що зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав. Так, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: рахункової помилки зі сторони платника; недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Виходячи з вищевикладеного, господарський суд вважає, що у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми матеріальної допомоги, яка підлягає виплаті при звільненні у розмірі 148 990,09 грн.

Також, дана правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 20.06.2018р. у справі №№ 501/2500/15-ц.

Стосовно вимоги Позивача про стягнення суми компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 38 357,14 грн., господарський суд вважає, що за наведених вище обставин, вимога Позивача про стягнення суми компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 38 357,14 грн. також не підлягає задоволенню, адже, відповідно до ч. 4 ст. 83 КЗпП України за бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому, тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні. Аналогічна за змістом норма закріплена і в ч. 4 ст. 24 Закону України № 504/96 від 15.11.1996р. «Про відпустки».

Таким чином, враховуючи ту обставину, що Позивача поновлено на роботі з 22.06.2017р., у нього, згідно вказаних вище норм законодавства, є альтернатива щодо реалізації свого права на відпочинок шляхом безпосереднього використання відпустки або отримання грошової компенсації, лише за її частину.

Представник відповідача зазначив, що оскільки бажання працівника (Позивача) щодо заміни частини щорічної відпустки грошовою компенсацією у формі відповідної заяви до підприємства Відповідача не надходило, а чинне законодавство не зобов`язує роботодавця самостійно, без волевиявлення робітника виплачувати йому таку компенсацію.

Позивач в судовому засіданні підтвердив факт, що на момент розгляду даної справи позивач не звертався до відповідача з заявою про грошову компенсацію позивачу частини щорічної відпустки, а лише надав відповідну заяву до позовної заяви.

Виходячи з вищевикладеного, господарський суд вважає, що у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення його позовних вимог в частині грошової компенсації частини щорічної відпустки.

Щодо вимоги Позивача про стягнення суми заборгованості із заробітної плати у розмірі б 656,54 грн., господарський суд зазначає, що позивача було відсторонено від посади у період з 13 лютого 2017 року по 22 травня 2017 року та з 29 травня 2017 року по 21 червня 2017 року.

Рішеннями про відсторонення позивача є наступні дні у травні 2017 року, а саме з 23.05.2017 року по 28.05.2017 року, з яких: 22.05.2017р. по 25.05.2017р. - період тимчасової непрацездатності позивача (копії відкоригованого табелю та лікарняного листа додані до супроводжувального листа Відповідача від 17.10.2017р. та містяться в матеріалах справи); 26.05.2017р. - не робочий день (п`ятниця) у зв`язку з закінченням опалювального сезону у м. Кривому Розі (відповідні рішення та накази по підприємству додані до матеріалів справи); 27.05.2017р. по 28.05.2017р. - вихідні дні (субота та неділя).

Виходячи з довідки про нарахування та виплату заробітної плати позивачу, господарським судом встановлено, що спірна сума у розмірі 6 656,54 грн. була нарахована у травні 2017р. та повинна бути виплачена у червні місяці 2017 року, а саме - 07.06.2017р. згідно умов Колективного договору. Проте, виходячи з позиції, що викладена вище та встановлена Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09.07.2019р. по цивільній справі № 212/7836/17 та письмовими роз`ясненнями Міністерства соціальної політики України щодо порядку відсторонення від посади працівника вих. № 126/0/22-18 від 22.03.2018р. у відповідача відсутні правові підстави для виплати зазначеної грошової суми позивачу.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, матеріальної допомоги при звільнені, компенсації за не використану відпустку у загальній сумі 194 003,77 грн., на даний час є безпідставними та невмотивованими, а тому господарський суд вирішив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідно до п. 4.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: якщо позов залишено без задоволення, - судовий збір не стягується; у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Керуючись ст. ст. 21, 46, 83 Кодексу Законів "Про працю", ст. ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст. ст. 232, 233, 237, 238, 240, 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Криворізька Теплоцентраль" про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, матеріальної допомоги при звільнені, компенсації за не використану відпустку у загальній сумі 194 003,77 грн. відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.09.2019р.

Суддя І.В. Владимиренко