ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"11" вересня 2019 р. Cправа № 902/761/19

Суддя господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІНГ ЛТД" (вул. Київська, буд. 78, м. Вінниця, 21001)

до: Вінницької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Замостянська, буд. 35, м. Вінниця, 21001)

про визнання зобов`язань за договором іпотеки припиненим, скасування заборони відчуження нерухомого майна та обтяження іпотекою

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 1/30-19 від 27.08.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІНГ ЛТД" до Вінницької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" з наступними позовними вимогами:

1. Визнати іпотечний договір від 10.07.2006, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 773, припиненим.

2. Зняти заборону відчуження на нерухоме майно, накладену 10.07.2006 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 774, яке належить ТОВ "СТІНГ ЛТД" та розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти (Київська), буд № 24 (78):

- в будівлі № 1 (будівля контори з прибудовою): приміщення №7, площею 15,6 кв.м., № 8 площею 15,0 кв.м.;

- в будівлі № 51 (склад): приміщення № 1 площею 218,5 кв.м..

3. Вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на наступне нерухоме майно, розташоване за адресою: м. АДРЕСА_1 , вул. Гонти (Київська), буд № 24 (78):

- в будівлі № 1 (будівля контори з прибудовою): приміщення №7, площею 15,6 кв.м., № 8 площею 15,0 кв.м.;

- в будівлі № 51 (склад): приміщення № 1 площею 218,5 кв.м..

Дослідивши матеріали позовної заяви № 1/30-19 від 27.08.2019 суд дійшов до висновку про відмову в її прийнятті з огляду на наступне.

За приписами ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

При цьому, зі змісту рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 р. № 9-зп слідує, що не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Положення ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачають, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу України юридична особа це організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною право і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Статтею 55 Господарського кодексу України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку (ч.2 ст. 55 ГК України).

Відповідно до ст. 64 ГК України функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

Як вбачається зі змісту позовної заяви № 1/30-19 від 27.08.2019 відповідачем за вказаним позовом визначено Вінницьку обласну дирекцію Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" ().

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань юридичної особи за кодом в реєстрі не знайдено.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань юридичної особи Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" відокремленими підрозділами юридичної особи є: Київська регіональна дирекція АК "Райффайзен Банк Аваль"; Одеська регіональна дирекція АК "Райффайзен Банк Аваль"; Львівська регіональна дирекція АК "Райффайзен Банк Аваль"; Дніпропетровська регіональна дирекція АК "Райффайзен Банк Аваль"; Харківська регіональна дирекція АК "Райффайзен Банк Аваль". При цьому відомості щодо Вінницької дирекції в реєстрі відсутні.

З наведеного слідує, що Вінницької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" не існує.

З огляду на вищевикладене, позов, поданий безпосередньо до Вінницької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" як відповідача, не підлягає розгляду в господарських судах.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі № 902/761/19 слід відмовити у зв`язку із тим, що заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Дійшовши вказаних вище висновків суд приймає до уваги те, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Стаття 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України").

Крім того суд зауважує, що відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, для повернення сплаченого судового збору позивачу необхідно подати до суду відповідне клопотання.

Керуючись п.1 ч.1 ст.175, ст.ст. 232, 233, 234, 235, 240, 242, 243, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. У відкритті провадження у справі № 902/761/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІНГ ЛТД" до Вінницької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання зобов`язань припиненими, скасування заборони відчуження нерухомого майна та обтяження іпотекою відмовити.

2. Позовну заяву № 1/30-19 від 27.08.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІНГ ЛТД" на 6 аркушах разом з матеріалами на 46 аркушах повернути позивачу.

3. Копію позовної заяви№ 1/30-19 від 27.08.2019 долучити до примірника ухвали, яка залишається в справі.

4. Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (позивачу з матеріалами позовної заяви ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 11.09.2019р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Київська, буд. 78, м. Вінниця, 21001)

3 - відповідачу (вул. Замостянська, буд. 35, м. Вінниця, 21001)