ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Справа № 926/1790/19

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гурина М.О., за участю секретаря судового засідання Кіфірюка А.І., розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ,

до Вижницького коледжу прикладного мистецтва ім. В.Ю. Шкрібляка, м. Вижниця

про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 12492,72 грн.

Суддя М.О. Гурин

Представники сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Вижницького коледжу прикладного мистецтва ім. В.Ю. Шкрібляка про стягнення заборгованості в сумі 12492,72 грн, з яких: 7644,48 грн пені, 1161,13 грн 3% річних, 3687,11 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами 03.01.2017 року було укладено договір купівлі-продажу природного газу №00542/17-ТЕ-38 (далі договір), згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв природний газ, однак, своєчасно в строк визначений умовами договору не оплатив його вартість, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги п. 6.1. Договору, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 12492,72 грн заборгованості, з яких: 7644,48 грн пені, 1161,13 грн 3% річних, 3687,11 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 23 липня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження.

14.08.2019 року на адресу Господарського суду Чернівецької області надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає, з огляду на те, що в акті зрівняння розрахунків від 31.10.2017 року вказано, що заборгованість з нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені перед АТ НАК Нафтогаз України відсутня, тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

14.08.2019 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на неможливість забезпечення явки представника в судове засідання 15.08.2019 року.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 15 серпня 2019 року, у зв`язку із неявкою представників сторін у судове засідання, розгляд справи відкладено на 10 вересня 2019 року.

Сторони у судове засідання 10.09.2019 року не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

За таких обставин, враховуючи що сторони належним чином були повідомлені про день та час судового засідання, суд визнав за можливе здійснювати розгляд справи у судовому засіданні 10.09.2019 року за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

03 січня 2017 року між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (Постачальник) та Вижницьким коледжом прикладного мистецтва ім. В.Ю. Шкрібляка (Споживач) було укладено договір №00542/17-ТЕ-38 постачання природного газу.

До названого договору постачання природного газу сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 23.01.2017 року.

Згідно з договором постачання природного газу №00542/17-ТЕ-38 та додатковою угодою до нього сторони домовилися про наступне:

- Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у 2017 році природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору (пункт 1.1.);

- природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (пункт 1.2.);

- Постачальник передає споживачу з 01.1.2017 р. по 31.03.2017 р. природний газ обсягом до 29000 куб.м., у тому числі за місяцями: у січні 12 тис. куб.м, у лютому 10 тис. куб.м, у березні 7 тис. куб.м. (пункт 2.1). Планований обсяг за цим договором протягом місяця поставки може змінюватися за домовленістю сторін (пункт 2.3.);

- приймання-передача газу оформлюється актом приймання-передачі газу (пункт 3.4);

- ціна за 1000,00 куб.м природного газу за цим договором становить 4942,00 грн., крім того ПДВ 20 %. Усього до сплати разом з ПДВ 5930,40 грн. (пункт 5.2.);

- оплата за природний газ здійснюється Споживачем грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1);

- у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 8.2);

- строк позовної давності щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних встановлюється тривалістю у п`ять років (пункт 10.3);

- термін договору визначено в частині реалізації природного газу з 01 січня 2017 року до 31 березня 2017 р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (пункт 12).

З доданих до позовної заяви актів приймання-передачі природного газу встановлено, що на виконання договору постачання природного газу №00542/17-ТЕ-38 позивач у 2017 році передав, а відповідач прийняв природний газ у кількості 19683 куб.м. на загальну суму 116728,06 грн., у тому числі помісячно:

- у січні 8,652 тис. куб.м. на суму 51309,82 грн.;

- у лютому 6,441 тис. куб.м. на суму 38197,70 грн.;

- у березні 4,590 тис. куб.м. на суму 27220,54 грн.

Строки і розміри платежів відповідача за поставлений природний газ відображені в наданих позивачем виписках АТ Ощадбанк по рахунках НАТ Нафтогаз України.

З указаних виписок видно, що відповідачем допущено несвоєчасну оплату місячних обсягів поставленого природного газу у розмірах і протягом періодів, зазначених у Розрахунку штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних нарахувань, виконаному позивачем.

Розміри платежів відповідача за договором постачання природного газу №00542/17-ТЕ-38 підтверджуються також двостороннім актом звірки розрахунків станом на 31.10.2017 року підписаним сторонами без заперечень і зауважень.

У відзиві на позовну заяву відповідач не наводив доводів на спростування позовних вимог в частині обсягів поставленого позивачем природного газу та строків і розмірів здійснених відповідачем платежів з оплати цього газу.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статі 626 Цивільного кодексу України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник, зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві, товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно норми статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частини 1 статті 692 ЦК України).

Згідно з приписом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України унормовано, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Нормою статті 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності.

За загальним правилом згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Іншого договором постачання природного газу №00542/17-ТЕ-38 не передбачено.

Відповідно до Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У позовній заяві і доданому до неї розрахунку позивач просить стягнути з відповідача 7644,48 грн. пені за період з 28.02.2017 р. по 24.10.2017 р., 1161,13 грн 3% річних за період з 28.02.2017 р. по 24.10.2017 р., 3687,11 грн інфляційних втрат за період з 01.04.2017 р. по 24.10.2017 р.

Перевіривши виконаний позивачем розрахунок пені в розмірі 7644,48 грн., суд встановив, що позивачем правильно визначені періоди і розміри прострочених платежів відповідно до умов договору постачання природного газу, а також застосовано передбачені цими правочинами ставки пені в різні періоди в залежності від дати, з якої вступають в дію внесені відповідними додатковими угодами зміни в основний договір.

При цьому, використана позивачем ставка пені не перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, що застосовується протягом періоду прострочення, а період нарахування пені обмежений 6-ма місяцями від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши виконані позивачем розрахунки 3% річних у сумі та інфляційних втрат, суд встановив, що компенсаційні платежі нараховані правильно.

Таким чином, за результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 20, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Вижницького коледжу прикладного мистецтва ім. В.Ю. Шкрібляка (59200, Чернівецька область, м. Вижниця, вул. Д. Загули, 13, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 7644,48 грн пені, 1161,13 грн 3% річних, 3687,11 грн інфляційних втрат нарахованих за несвоєчасну оплату природного газу за договором купівлі-продажу природного газу №00542/17-ТЕ-38 від 03.01.2017 р., а також 1921,00 грн. судового збору.

3. З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Порядок набрання рішенням законної сили та його апеляційного оскарження

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

У судовому засіданні 10.09.2019 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст підписано 12 вересня 2019 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя М.О. Гурин