ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2019 справа № 914/944/19

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В.П., секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянувши матеріали справи

за позовом: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів,
до відповідача:фермерського господарства «Пчани-Денькович», с. Пчани Жидачівський район Львівська область,
про: стягнення 401'851,12 грн (з яких: 390'146,62 грн штраф, 11'704,50 грн пеня) та розірвання договору оренди землі від 03.04.2019 № 64/57-19.
За участю представників сторін:
позивача:Ільків Ю. М. представник,
відповідача:не з`явився.

Рух справи

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до фермерського господарства «Пчани-Денькович» про стягнення 401'851,12 грн (з яких: 390'146,62 грн штраф, 11'704,50 грн пеня) та розірвання договору оренди землі від 03.04.2019 № 64/57-19.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.06.2019. У подальшому, підготовче засідання відкладалось на 01.07.2019, на 11.07.2019 та на 29.07.2019.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.09.2019. В судовому засіданні 02.08.2019 розгляд справи відкладено на 02.09.2019.

Рух справи відображено в попередніх ухвалах та протоколах суду.

У судове засіданні 02.09.2019 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав та надав суду усні пояснення по суті справи з підстав, наведених у позові.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, причин неприбуття не повідомив, хоч був належним чином та завчасно повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів справи. Відзив на позов подав.

Частиною 2 статті 195 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Відтак, враховуючи те, що судом з`ясовано обставини справи, досліджено докази та проведено судові дебати, суд, вважає за необхідне вирішити спір по суті у даному судовому засіданні.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У судовому засіданні 02.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача

За результатами електронних земельних торгів, які відбулися 03.04.2019, переможцем земельних торгів на право оренди земельної ділянки площею 20,0000 га, кадастровий номер :01:000:1358 сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області визначено - фермерське господарство «Пчани-Денькович».

Складеним протоколом проведення електронних торгів № 1647 у формі аукціону (лот № 1173) встановлено, що переможець до 08.04.2019 з дня підписання цього протоколу та укладення договору оренди землі зобов`язується сплатити відповідно до результатів торгів кошти за придбаний лот № НОМЕР_1 у сумі 390'146,62 грн, за вирахуванням гарантійного внеску у сумі 1'873,93 грн. Відтак, всього до сплати 388'272,69 грн. Вказаний протокол підписано відповідачем без зауважень.

Згідно з ч. 31 ст. 137 Земельного кодексу України, ціна продажу земельної ділянки, плата за користування земельною ділянкою, право користування якою набуто на торгах, а також сума витрат, здійснених організатором або виконавцем земельних торгів на підготовку лота до продажу, організацію та проведення земельних торгів, підлягають сплаті переможцем земельних торгів не пізніше трьох банківських днів з дня укладення відповідного договору.

У відповідності до п. 4.1. Договору, плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої набуто на електронних земельних торгах згідно з протоколом електронних земельних торгів від 03.04.2019 № 1647 у розмірі річної орендної плати 83,27872% від нормативно-грошової оцінки 468'482,98 грн у грошовій формі, що становить 390'146,62 грн, підлягає сплаті переможцем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди на р/р 3182 в Казначейство України (одержувач місцевий бюджет Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області).

Орендна плата за земельні ділянки державної власності, набуті в оренду за результатами електронних земельних торгів вноситься за перший рік - не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди (п. 4.4. Договору).

Пунктом 4.6. Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки визначені цим Договором: у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100% річної орендної плати, встановленої цим Договором; стягується пеня у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Таким чином, 08 квітня 2019 року було останнім (банківським) днем сплати орендної плати Відповідачем. 09 квітня 2019 року позивач керуючись ч. 5 ст. 138 ЗК України прийняв наказ № 373 «Про анулювання електронних земельних торгів».

З огляду на неналежне виконання Відповідачем свого обов`язку щодо своєчасного здійснення орендних платежів з урахуванням п. 4.6. Договору, позивач звернувся з даним позовом про стягнення штрафу у розмірі 390'146,62 грн, пені у розмірі 11'704,50 грн та розірванням договору оренди землі від 03.04.2019 № 64/57-19 укладеним між ГУ Держгеокадастру у Львівській області до ФГ «Пчани-Денькович».

Позиція відповідача

У відзиві відповідач зазначає, спірний договір оренди було укладено між Позивачем і Відповідачем, як переможцем земельних торгів у формі аукціону, проведеного 03.04.2019. Відповідно до п. 14.1 Договору оренди від 03.04.2019 «Цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди відповідно до закону».

За приписами ст.ст. 125 та 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Таким чином, відповідач зазначив, що відповідно до положень ЗК України орендар набуває право користування (оренди) земельною ділянкою державної або комунальної власності лише за таких умов: 1) після припинення права користування земельною ділянкою, іншою особою; 2) на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями; 3) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки; 4) з моменту державної реєстрації цього права оренди в установленому законом порядку.

Також, відповідач вказує, що, оскільки, 09.04.2019 результати торгів, як підстава для укладення договору оренди землі від 03.04.2019 анульовані, договір оренди землі від 03.04.2019 не може вважатися укладеним та не набув чинності, а право користування земельною ділянкою не виникло.

Твердження Позивача про узгодження істотних умов договору оренди, про що свідчать особисті підписи сторін договору є безпідставними, оскільки процедура укладення договору оренди землі за результатами аукціону, а також право на користування земельною ділянкою мають свої особливості, визначені спеціальним (земельним) законодавством.

Оскільки договір оренди землі від 03.04.2019 не набрав чинності, крім того в силу ч. 2 ст. 640 ЦК України з 09.04.2019 не є укладеним, то права та обов`язки сторін за ним, а відповідно і зобов`язання не виникли, а отже і підстав для застосування наслідків порушення зобов`язання немає.

Відтак, відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповіді на відзив позивачем не подано.

Обставини справи

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (надалі позивач) № 153 від 11.02.2019 «Про проведення електронних земельних торгів» наказано виконавцю електронних земельних торгів, відповідно до договору № 190118/03/30/19/01-2018 «Про підготовку лота до продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення на земельному аукціоні» та додаткової угоди від 06.02.2019 № 1/98/06/02-2019 провести земельні торги у формі аукціону з продажу прав оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер 462158900:01:000:1358 площею 20,0000 га, (за межами населеного пункту) для ведення фермерського господарства.

03 квітня 2019 року на веб-сайті Оператора електронного майданчика ДП «Сетам» відбулись електронні земельні торги у формі аукціону з продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 462158900:01:000:1358 площею 20,0000 га. Переможцем торгів визначено фермерське господарство «Пчани-Денькович» (відповідач у справі).

Протокол проведення електронних торгів № 1647 підписано переможцем без застережень. Даним протоколом встановлено суму, яку необхідно сплатити за придбаний лот 388'272,69 грн та зазначається, що має бути сплачено переможцем до 08.04.2019.

Також, 03.04.2019 між сторонами у справі підписано Договір оренди землі. За умовами цього Договору Орендодавець, на підставі протоколу електронних торгів від 03.04.2019 № 1647 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення фермерського господарства з кадастровим номером 462158900:01:000:1358, яка розташована за межами населених пунктів на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області (п. 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 4.1. Договору оренди землі, плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої набуто на електронних земельних торгах згідно з протоколом електронних земельних торгів від 03.04.2019 № 1647 у розмірі річної орендної плати 83,27872 % від нормативно-грошової оцінки 468482,98 грн у грошовій формі, що становить 390146,62 грн, підлягає сплаті переможцем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди на р/р 3182 в Казначейство України (одержувач місцевий бюджет Вільховецької сільської ради Жидачівською району Львівської області), код платежу 1801600.

Згідно з актом прийому-передачі земельної ділянки до договору оренди земельної ділянки від 03.04.2019 позивач передав відповідачу земельну ділянку.

Вільховецька сільська рада Жидачівського району Львівської області листом від 09.04.2019 02/09 № 279 повідомила Відділ у Жидачівскому районі ГУ Держгеокадатру у Львівській області, що станом на 09.04.2019 від відповідача не поступало коштів за оренду землі на рахунок сільської ради. Відділ, у свою чергу листом повідомив позивача про те, що кошти від продажу права оренди на земельних торгах, які відбулись 03.04.2019 на земельну ділянку площею 20,000 га ріллі, яка знаходиться на території Вільховецької сільської ради за межами населеного пункту станом на 09.04.2019 на рахунок сільської ради не поступили.

09 квітня 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Львівській області наказом № 373 «Про анулювання електронних земельних торгів» анулювало результати земельних торгів у формі аукціону від 03.04.2019 з продажу права оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області площею 20,000 га кадастровий номер 462158900:01:000:1358. А також, наказало виконавцю електронних земельних торгів провести повторні електронні земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки.

15 травня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення штрафу та пені відповідно до п. 4.6. Договору оренди землі та розірвання вказаного договору.

Відповідач проти позову заперечив повністю з підстав викладених у відзиві, зокрема, вказуює, що спірний Договір оренди землі не набрав чинності, адже щодо такого не було проведено державної реєстрації.

Окрім того, відповідачем подано суду Довідку Вільховецької сільської ради від 21.06.2019 № 418 про те, що земельна ділянка площею 20,0 га з кадастровим номером 462158900:01:000:1358 використовується з 06.06.2019 ТзОВ «Лемберг-Агро».

Оцінка доказів, позиція та висновки суду

Приписами частини першої та другої статті 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

За приписами ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною 8 статті 93 ЗК України передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. У разі набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають зокрема: речові права, похідні від права власності право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Частиною першою статті 135 Земельного кодексу України передбачено, що земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Статтями 125, 126 ЗК України, встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Право на земельну ділянку, набуте за результатами проведення торгів, підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом (ч. 26 ст. 137 ЗК України).

Згідно з ч. 31 ст. 137 ЗК України, ціна продажу земельної ділянки, плата за користування земельною ділянкою, право користування якою набуто на торгах, а також сума витрат, здійснених організатором або виконавцем земельних торгів на підготовку лота до продажу, організацію та проведення земельних торгів, підлягають сплаті переможцем земельних торгів не пізніше трьох банківських днів з дня укладення відповідного договору.

Земельним кодексом України у частинах 1, 2, 5 статті 138 передбачено, що земельні торги за лотом вважаються такими, що відбулися, після укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки. Земельні торги можуть бути скасовані або визнані такими, що не відбулися, чи їх результати можуть бути анульовані. Результати торгів анулюються організатором земельних торгів у разі відмови переможця від укладення договору купівлі-продажу або договору оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, а також у разі несплати переможцем в установлений строк належної суми за придбаний лот.

Відповідно до частини першої та другої статті 638 Господарського процесуального кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Частиною першою статті 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

За приписами частини другої статті 640 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постанові від 29.01.2019 № 917/108/18 вказав, що набрання договором чинності є момент у часі, коли починають діяти права та обов`язки за цим договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виконання яких було спрямовано волевиявлення сторін.

У пунктах 37, 38 постанови Великої Палати Верховного суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 зазначено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України). Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Також, у постанові Великої Палати Верховного суду від 30.05.2018 у справі № 150/928/14-а зроблено висновки, що право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Окрім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Отже, право оренди земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної реєстрації у встановленому законом порядку.

Окрім того, Верховним судом України (постанови Верховного Суду України від 18.01.2017 у справі № 6-2777цс16 та від 07.06.2017 у справі № 6-872цс17) зроблено наступні висновки: «строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін».

Як встановлено з матеріалів справи, а зокрема, п. 14.1. Договору оренди землі, цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди відповідно до закону.

Зі статті 210, частини третьої статті 640 ЦК України вбачається, що правове значення державної реєстрації полягає в тому, що правочин (договір), який підлягає державній реєстрації, є вчиненим (укладеним) з моменту її проведення. Як наслідок, за відсутності державної реєстрації правочин (договір) слід вважати невчиненим (неукладеним).

Цивільний кодекс України не містить такої правової конструкції як «набрання договором чинності».

Моментом, з яким пов`язується дія договору як регулятора для відносин сторін, є момент укладення договору, якщо сторони не передбачили, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (частина третя статті 631 ЦК України).

Тому відповідно до статті 210, частини третьої статті 640 ЦК України моментом укладення договору є момент здійснення його державної реєстрації.

Так, проаналізувавши наведені вище норми закону та умови договору, суд погоджується із доводами відповідача в частині того, що спірний договір не вчинений, адже щодо такого не проведена державна реєстрація, яка є обов`язковою згідно з законом та договором. Як наслідок, за відсутності державної реєстрації правочин (договір) слід вважати не вчиненим (не укладеним).

Окрім цього, як вже було відзначено вище, договір оренди землі від 03 квітня 2019 року укладався на підставі протоколу електронних земельних торгів від 03 квітня 2019 року № 1647. Тобто, єдиною підставою для укладення такого договору були (вказано у договорі) результати проведення електронних земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки (п.1.1 розділу 1 «Предмет договору» договору).

09 квітня 2019 року вищезгадані електронні торги (результати електронних торгів) було анульовано.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, оскільки позивачем було анульовано результати електронних торгів як підставу для укладення спірного договору оренди землі, то у відповідача не виникли права і обов`язки за цим договором, так як відпала підстава для передачі позивачем відповідачу орендованої земельної ділянки у користування. Відповідно такий договір є не вчиненим (не укладеним).

Частиною шостою статті 283 Господарського кодексу України встановлено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Порушенням зобов`язання, згідно з ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відтак, у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 76 - 79 ГПК України на спростовування позовних вимог, які свідчать про відсутність у відповідача обов`язку сплатити заявлених до стягнення сум штрафу та пені. Отже, розглянувши позовні вимоги позивача щодо стягнення штрафу та пені, суд вказує такі вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У частині 5 статті 138 ЗК України, встановлено, що результати торгів анулюються організатором земельних торгів у разі відмови переможця від укладення договору купівлі-продажу або договору оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки, а також у разі несплати переможцем в установлений строк належної суми за придбаний лот. Рішення про анулювання торгів приймається організатором земельних торгів у п`ятиденний строк після виникнення підстави для анулювання.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дозволяє дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої частини п`ятої статті 138 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якими необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Однак, як вище встановлено судом, спірний Договір оренди землі від 03.04.2019 визнаний судом не вчиненим (не укладеним), а тому, правові підстави для його розірвання у судовому порядку відсутні, що вказує про необґрунтованість вимог позивача у цій частині.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач спростував доводи позовної заяви, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, витрати на оплату судового збору залишаються за позивачем.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 11.09.2019.

Суддя Трускавецький В.П.