ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/754/19

За позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» (65013, м. Одеса, Миколаївська дорога, 144; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Ісак Д.

Представники:

Від позивача: Котовська Т.О. - на підставі ордеру серії ОД №516961 від 29.08.2019р.

Від відповідача: Сабова І.О. - на підставі ордеру серії ОД № 332468 від 21.08.2019 р.

Суть спору: Позивач, Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» (далі- ТОВ «ТД «Одескабель») про стягнення штрафу у розмірі 74 890 грн. 63 коп. та пені у розмірі 24 006 грн. 03 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21 березня 2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916754/19 в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті на 11.04.2019р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12 квітня 2019р. зустрічну позовну заяву ТОВ «ТД «Одескабель» до Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості у сумі 832 650 грн. 84 коп., пені у розмірі 41 454 грн. 62 коп., 3% річних у розмірі 6 939 грн. 82 коп., інфляційних втрат у розмірі 39 566 грн. 86 коп. повернуто без розгляду.

Ухвалою суду від 23.04.2019р. зупинено провадження у справі №916/754/19 у зв`язку із надходженням апеляційної скарги ТОВ «ТД «Одескабель» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12 квітня 2019р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.08.2019р. поновлено.

Представник позивача позовну заяву підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 22.08.2019р. Крім того, 22.08.2019р. відповідачем до суду подано клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.

Як зазначив позивач у справі, 02.05. 2018р. між ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» (Замовник) та ТОВ «ТД «Одескабель» (Постачальник) був укладений Договір поставки №ОД/НХ-18-359НЮ, відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов`язався передати у власність Замовника товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток №1), що додається до Договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Постачальник передає товар у власність Замовника на умовах, зазначених у Договорі. Найменування овару : електролампи світлофорні, виробник товару: ТОВ «Лисма», Республіка Мордовія, РФ. Замовник зобов`язався оплатити товар згідно умов Договору.

Додатком №2 до Договору є графік поставки, узгоджений сторонами.

Строк Договору сторонами встановлено з моменту підписання до 31.12.2018р., а в частині виконання обов`язків щодо розрахунків по договору до закінчення місяця, наступного за місяцем, у якому закінчується строк реєстрації податкових накладних розрахунків коригування в ЄРПН за операціями із цього Договору.

Згідно п.6.4 Договору загальна сума по Договору 1 223 299 грн. 20 коп. ( з ПДВ).

Додатковою угодою №1 до Договору сторони домовилися специфікацію №1 до Договору на суму 1 223 299 грн. 20 коп. вважати такою, що втратила чинність, ввести в дію специфікацію №2 на суму 1 207 104 грн. Крім того, у зв`язку з цим сторони домовилися викласти у новій редакції п.1.1, п.3.1 та п.6.4 Договору.

Позивач також зазначив, що згідно розділу 5 Договору товар має бути поставлений в обсягах і строки (періоди), які визначені Графіком поставки. В межах конкретного періоду (кварталу) поставки товару, визначеного графіком поставки, Постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару на підставі письмових заявок Замовника у строки і обсягах, визначених у цих заявках, але не пізніше ніж впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання у будь-який спосіб ( факсом, електронною поштою, листом). У разі відсутності письмової заявки Замовника в межах конкретного періоду (кварталу) поставки, Постачальник самостійно в межах такого періоду визначає дату виконання обов`язку із поставки товару, але не пізніше останнього дня відповідного періоду (кварталу), визначеного графіком поставки. Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника (м.Одеса, вул.Степна, 2) на умовах DDP в редакції ІНКОТЕРМС 2010.

14 грудня 2018р. ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» направило письмову заявку №НХ12/10029 щодо поставки лампи ЖС на суму 917 437 грн. 20 коп. Згідно видаткової накладної №127329 від 28.12.2018р. ТОВ «ТД «Одескабель» поставлено товар на суму 832 650 грн. 84 коп.

Позивач зазначив, що відповідно до специфікації №2 до Договору, ТОВ «ТД «Одескабель» взяло на себе зобов`язання щодо поставки товару: лампи ЖС 12-15 у кількості 5900 шт. на суму 163 194 грн., лампи ЖС 12-15 НОМЕР_1 у кількості 9 370 шт. на суму 509 353 грн. 20 коп., лампи Ж 12-25 у кількості 4 810 шт. на суму 126 406 грн. 80 коп., лампи ЖС 12-25+25 у кількості 7 500 шт. на суму 408 150 грн. у термін не пізніше, ніж передбачено графіком поставки, а саме до 31.12.2018р. Але, станом на дату подачі позову лампи ЖС 12-25 у кількості 4 810 шт. на суму 126 406 грн. 80 коп., лампи ЖС 12-25+25 у кількості 4 558 шт. на суму 248 046 грн. 36 коп. та і не було поставлено, що, на думку позивача, є порушенням умов п.1.1,2.2.,5.2,5.3. Договору.

Відповідно до п.11.3 Договору у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому Замовником, Постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару, за кожний день затримки; за порушення термінів поставки продукції, визначених Договором, Постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості непоставленої у строк продукції.

Враховуючи викладене позивач вважає, що має місце порушення його прав та інтересів, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, та наявні правові підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 74 890 грн. 63 коп. ( 374 453 грн. 16 коп. х 20%) та пені у розмірі 24 006 грн. 03 коп., нарахованої за період з 01.01.2019р. по 06.03.2019р.

У якості нормативного обґрунтування позову позивач послався на положення ст.ст.509,526, 530,663 Цивільного кодексу України, які регулюють загальні підстави виконання зобов`язань. Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та стягнення неустойки. Згідно ст.549 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання він повинен сплатити неустойку. Розмір неустойки встановлюється договором (ст.551 Цивільного кодексу України).

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що поставка товару без заявки Замовника, лише на підставі п.5.3 Договору, може привести до неприйняття товару Замовником.

Крім того, відповідач зауважив, що положення Договору не містять посилання на те, що він діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Таким чином, у зв`язку із закінченням строку дії Договору 31.12.2018р. у ТОВ «ТД «Одескабель» станом на даний час відсутні зобов`язання щодо поставки товару.

Відповідач також вважає безпідставним нарахування штрафу за не поставку товару, та просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, враховуючи його тяжкий матеріальний стан, та посилаючись на ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України.

Розглянув матеріали справи, на підставі пояснень представників сторін, судом встановлено, що 02.05. 2018р. між ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» (Замовник) та ТОВ «ТД «Одескабель» (Постачальник) був укладений Договір поставки №ОД/НХ-18-359НЮ, відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов`язався передати у власність Замовника товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток №1), що додається до Договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Постачальник передає товар у власність Замовника на умовах, зазначених у Договорі. Найменування товару: електролампи світлофорні, виробник товару: ТОВ «Лисма», Республіка Мордовія, РФ. Замовник зобов`язався оплатити товар згідно умов Договору. Додатком №2 до Договору є графік поставки, узгоджений сторонами.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, між сторонами за Договором поставки №ОД/НХ-18-359НЮ від 02.05.2018р. виникли правовідносини щодо поставки товару.

За приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Додатковою угодою №1 до Договору сторони домовилися специфікацію №1 до Договору на суму 1 223 299 грн. 20 коп. вважати такою, що втратила чинність, ввести в дію специфікацію №2 на суму 1 207 104 грн. Крім того, у зв`язку з цим сторони домовилися викласти у новій редакції п.1.1, п.3.1 та п.6.4 Договору.

Відповідно до специфікації №2 до Договору, ТОВ «ТД «Одескабель» взяло на себе зобов`язання щодо поставки товару: лампи ЖС 12-15 у кількості 5900 шт. на суму 163 194 грн., лампи ЖС 12-15 НОМЕР_1 у кількості 9 370 шт. на суму 509 353 грн. 20 коп., лампи Ж 12-25 у кількості 4 810 шт. на суму 126 406 грн. 80 коп., лампи ЖС 12-25+25 у кількості 7 500 шт. на суму 408 150 грн.

При цьому, будь-яких змін у графік поставки товару сторонами внесено не було. Згідно наявного у матеріалах справи графіку поставки, вся продукція мала бути поставлена до кінця 2018р. ( ІУ квартал ).

У статті 663 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно розділу 5 Договору товар має бути поставлений в обсягах і строки (періоди), які визначені Графіком поставки. В межах конкретного періоду (кварталу) поставки товару, визначеного графіком поставки, Постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару на підставі письмових заявок Замовника у строки і обсягах, визначених у цих заявках, але не пізніше ніж впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання у будь-який спосіб ( факсом, електронною поштою, листом). У разі відсутності письмової заявки Замовника в межах конкретного періоду (кварталу) поставки, Постачальник самостійно в межах такого періоду визначає дату виконання обов`язку із поставки товару, але не пізніше останнього дня відповідного періоду (кварталу), визначеного графіком поставки. Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника (м.Одеса, вул.Степна, 2) на умовах DDP в редакції ІНКОТЕРМС 2010.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно видаткової накладної №127329 від 28.12.2018р. ТОВ «ТД «Одескабель» поставлено товар на суму 832 650 грн. 84 коп.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За приписами ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ж ст.611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки.

Відповідно до п.11.3 Договору у разі затримки поставки товару або поставки не в повному обсязі, заявленому Замовником, Постачальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару, за кожний день затримки; за порушення термінів поставки продукції, визначених Договором, Постачальник має сплачувати штраф у розмірі 20% від вартості непоставленої у строк продукції.

Отже, безпідставним є посилання відповідача на те, що умовами Договору не передбачено такої міри відповідальності за порушення термінів поставки як штраф.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок штрафу, судом встановлено, що він є вірним ( 374 453 грн. 16 коп. х 20% = 74 890 грн. 63 коп.), вимога щодо стягнення штрафу є обґрунтованою та підтвердженою наявними у справі доказами, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені,, судом встановлено, що він є вірним, вимога щодо стягнення пені у розмірі 24 006 грн. 03 коп. та період нарахування пені є обґрунтованими та підтвердженими наявними у справі доказами, у звязку з чим така вимога підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Отже, кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи положення законодавства, на думку суду, вимога щодо стягнення штрафу за невиконання зобов`язань, прийнятих на себе відповідно до умов договору, є правомірною, такою що передбачена законодавством, та такий забезпечить спосіб захисту забезпечить відновлення порушеного права позивача.

Згідно частини третьої с. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідачем у справі не надано належних та допустимих доказів належного виконання ним умов Договору поставки №ОД/НХ-18-359НЮ від 02.05.2018р. щодо виконання строків поставки товару.

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій, суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно, відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Але, при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Отже, у першу чергу, зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) є правом, а не обов`язком суду. По -друге, за матеріалами справи, відповідачем не наведено винятковості обставин, які б могли бути враховані судом для зменшення пені, адже, наявність лише скрутного фінансового стану підприємства не може бути розцінено судом як виняткову обставину.

Відповідно до ст. 617 Цивільного Кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

На підставі викладеного, клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій залишається судом без задоволення.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» про стягнення задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Одеського кабельного заводу «Одескабель» (65013, м. Одеса, Миколаївська дорога, 144; ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ) в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; ) штраф у розмірі 74 890 грн. 63 коп., пеню у розмірі 24 006 грн. 03 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повне рішення складено 11 вересня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога