ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 вересня 2019 р. Справа № 903/499/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача: адвоката Ткаченко І.В.,

представника відповідача: адвоката Стецика Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вог Трейд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Фінансовий партнер"

про стягнення 1 117 373грн. 83 коп.,

встановив: позивач - ТОВ "Прінт Інжінірінг" звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Вог Трейд" 1117373грн. 83коп., з яких: 701499,45грн. штрафних санкцій, 59504,38грн. 3% річних та 356369,53грн. інфляційних втрат. Також просить стягнути 16760,60грн. витрат по сплаті судового збору та 111737грн. документально підтверджених витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів від 30.03.2018 №30-03/2018р., укладеного між позивачем та відповідачем, щодо своєчасної оплати за поставлені нафтопродукти відповідно до видаткових накладних, внаслідок чого відповідач повинен сплатити на користь позивача 3% річних, інфляційні втрати та штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Ухвалою суду від 10.07.2019 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача- ТОВ "ФК "Фінансовий партнер".

30.07.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх. №01-57/8206/19), в якому не погодився із позовними вимогами, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. При цьому відповідач посилається на Додаткову угоду до договору про відступлення права вимоги №1 від 20.09.2018, відповідно до якої у відповідача відсутній обов`язок щодо сплати позивачу нарахувань за договором. Вказує, що згідно умов Договору про відступлення права вимоги № 1 від 20.09.2018р. та Додаткової угоди від 20.09.2018 усі права кредитора згідно договору № 30-03/2018 від 30.03.2018 (в тому числі права вимоги сплати суми заборгованості та стягнення штрафних санкцій) перейшли до ТОВ «ФК «Фінансовий партнер» як нового кредитора. Згідно п. 1.4. Додаткової угоди від 20.09.2018 до Договору про відступлення права вимоги від 20.09.2018 сторони домовились, що Первісний кредитор та/або Новий кредитор не застосовує (-ють) до Боржника жодні штрафні санкції та/або інші заходи відповідальності, передбачені Основним договором та/або чинним законодавством України (які виникли/могли виникнути станом на дату підписання даної Додаткової угоди) та будь-які такі штрафні санкції, якщо вони були нараховані, вважаються повністю списаними з дати підписання даної Додаткової угоди. Вказує, що відповідно до ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Статтею 605 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У відповіді на відзив (вх. №01-57/8499/19 від 06.08.2019р.) та в додаткових письмових поясненнях (вх.№01-57/9136/19 від 22.08.2019р.) представник позивача заперечує щодо доводів відповідача та підписання додаткової угоди. Стверджує, що ніякої додаткової угоди від 20.09.2018 із іншими учасниками справи №903/499/19 не підписував, а про існування додаткової угоди від 20.09.2018 до договору від 20.09.2018 він дізнався 05.08.2019 одночасно з отриманням відзиву відповідача.

Зазначає, що факт підписання договору та додаткової угоди до договору у один і той же самий день 20.09.2018 не може бути визнано розумним, тому що всі умови сторони могли б передбачити у основному договорі, а не змінювати та розширювати їх в сам час їх підписання додатковою угодою. Підписували від ТОВ «ФК «Фінансовий партнер» договір та додаткову угоду різні особи у один і той самий день. Так, договір від 20.09.2018 від ТОВ «ФК «Фінансовий партнер» підписано заступником директора Соломатіном В.В., що діяв на підставі Довіреності, а додаткову угоду від 20.09.2018 до договору від 20.09.2018 від ТОВ «ФК «Фінансовий партнер» підписав уже директор Адамчук О.Д. , що також навряд чи можливо визнати розумним.

Відповідно до положень пункту 9.17 Статуту ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» (у редакції станом на 20.09.2018) до компетенції Генерального директора відноситься укладення, виключно у разі отримання погодження Загальних зборів Учасників, угод щодо відчуження (продажу та Іншого переходу прав власності), передачу в заставу або в оренду, відчуження у будь-якому вигляді земельних ділянок, основних засобів, транспортних засобів, корпоративних прав, майнових та немайнових прав, а також прав користування земельними ділянками, які належать товариству.

20.09.2018р. учасники ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» прийняли на Загальних зборах учасників рішення, яке оформлене протоколом №107, відповідно до якого на Загальних зборах учасників учасники ТОВ ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» вирішили відступити права вимоги Товариством дебіторської заборгованості ТОВ «ВОГ ТРЕЙД» в сумі 20458 032, 54грн. за договором поставки нафтопродуктів від 30.03.0218 № 30-03/2018 новому кредитору - ТОВ «ФК «ФІНАНСОВИЙ ПАРТНЕР», відповідно до трьохстороннього договору відступлення права вимоги.

Також учасники ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» вирішили надати повноваження генеральному директору Товариства на підписання трьохстороннього договору відступлення права вимоги дебіторської заборгованості ТОВ «ВОГ ТРЕЙД» в сумі 20458032,54грн за договором поставки нафтопродуктів від 30.03.2018. N9 30-03-2018 новому кредитору - ТОВ «ФК «ФІНАНСОВИЙ ПАРТНЕР» та додаткового договору про внесення змін до Договору фінансового кредиту від 02.04.2018. № ВКЛ/Ю/2018/04-01 ( у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії) щодо зарахування грошових коштів боржника - ТОВ « ВОГ ТРЕЙД», отриманих ТОВ «ФК «ФІНАНСОВИЙ ПАРТНЕР» за відповідним договором відступлення права вимоги, в рахунок погашення суми боргу Товариства за Договором фінансового кредиту від 02.04.2018. № ВКЛ/Ю/2018/04-01 ( у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії).

Позивач стверджує, що жодних інших рішень Загальних зборів Учасників ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ», зокрема, щодо укладення додаткової угоди від 20.09.2018 до договору від 20.09.2018 про відступлення права вимоги №1, учасники НЕ ПРИЙМАЛИ, генерального директора ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» на її підписання не уповноважували.

Відповідно до пункту 4.1. контракту з Генеральним директором ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» від 28.12.2016 керівник має право укладати, виключно у разі отримання погодження Загальних зборів Учасників, угоди щодо відчуження (продажу та іншого переходу прав власності), передачу в заставу або в оренду відчуження у будь-якому вигляді земельних ділянок, основних засобів, транспортних засобів, корпоративних прав, майнових та немайнових прав, а також прав користування земельними ділянками, які належать товариству.

Отже, генеральним директором підписано додаткову угоду від 20.09.2018 до договору від 20.09.2018р. про відступлення права вимоги №1 із перевищенням повноважень.

Посилається на частину 1 статті 241 ЦК України, згідно якої правочин, учинений представником із перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, тільки в разі подальшого схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у випадку, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття правочину до виконання.

ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» не схвалює умови додаткової угоди від 20.09.2018 до договору від 20.09.2018р. про відступлення права вимоги №1, а отже цей правочин не припиняє цивільні права ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» на стягнення грошових коштів із ТОВ « ВОГ ТРЕЙД».

Повідомляє, що 27.03.2019р. наказом ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» №29/03/19-1 було звільнено ОСОБА_2 від виконання обов`язків Генерального директора ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ». Саме ОСОБА_2 уклав додаткову угоду від 20.09.2018 до договору від 20.09.2018 про відступлення права вимоги №1 із перевищенням повноважень.

Також, 28.09.2019 позивачем було подано до суду клопотання про призначення експертизи, в якій він просив призначити технічну експертизу реквізитів додаткової угоди від 20.09.2018 до договору від 20.09.2018р.

Ухвалою суду від 28.08.2019р. клопотання представника позивача про призначення експертизи (у новій редакції) від 27.08.2019 залишено без задоволення; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 30.08.2019р. постановлено повідомити учасників справи, що розгляд справи відбудеться 05.09.2019р. в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом міста Києва.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи по суті 05.09.2019р., про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та витяги із сайту Укрпошти.

21.08.2019 на адресу суду надійшов відзив третьої особи (пояснення), в якій ТОВ "ФК "Фінансовий партнер" підтверджує укладення додаткової угоди. Вказує, що з огляду на наведені умови Договору про відступлення права вимоги № 1 від 20.09.2018 та Додаткової угоди від 20.09.2018 усі права кредитора згідно договору № 30- 03/2018 від 30.03.2018 (в тому числі права вимоги сплати суми заборгованості та стягнення штрафних санкцій) перейшли до ТОВ «ФК «Фінансовий партнер» як нового кредитора. В зв`язку з чим, вважає, що ТОВ «Прінт Інжінірінг» не доведено належними та допустимими доказами наявність порушення його прав чи інтересів, а тому заявлені позовні є безпідставними та необгрунтованими.

04.09.2019р. від представника відповідача надійшли письмові пояснення (відзив на додаткові письмові пояснення позивача) (вх.№01-57/9617/19), в яких ТОВ "Вог Трейд" не погоджується з твердженнями позивача. Вказує, що укладення двох правочинів, якими сторони вирішили врегулювати свої господарські відносини в один день, не заборонено чинним законодавством. Чинне законодавство надає право на укладення від імені юридичної особи правочинів як безпосередньо керівнику, так і представникам за довіреністю. Положеннями законодавства України не встановлено жодних заборон щодо укладення в один день правочинів від імені юридичної особи різними уповноваженими на це особами (генеральним директором, представником за довіреністю). Зазначення як місце укладення Додаткової угоди від 20 вересня 2018 року саме міста Луцьк, відповідає положенням статті 647 Цивільного кодексу України.

Щодо твердження позивача про укладення Додаткової угоди від 20 вересня 2018 року з перевищенням повноважень генерального директора ТОВ «Прінт Інжінірінг» зазначає, що вказаний договір відступлення права вимоги був підписаний між сторонами спору, що підтверджується матеріалами даної справи. Як випливає зі змісту Додаткової угоди від 20 вересня 2018 року остання підписана сторонами Договору про відступлення права вимоги від 20 вересня 2018 року на роз`яснення положень самого Договору, жодним чином не змінює положення основного Договору про відступлення права вимоги. Згідно із пунктом 5 даної угоди передбачено, що вказана додаткова угода є невід`ємною частиною Договору про відступлення права вимоги № 1 від 20 вересня 2018 року. Таким чином, вказана Додаткова угода від 20 вересня 2018 року не є окремим правочином на укладення якого необхідно отримати попереднє погодження загальних зборів учасників ТОВ «Прінт Інжінірінг». Окрім того, предметом Додаткової угоди від 20 вересня 2018 року не є відчуження майнових прав як це стверджує представник позивача. Предметом вказаної Додаткової угоди є виключно роз`яснення змісту основного правочину в частині обсягу прав, що переходять до нового кредитора згідно підписаного між сторонами Договору про відступлення права вимоги від 20 вересня 2018 року.

В судовому засіданні 05.09.2019р. представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив задоволити позов. Повідомив суд, що 05.09.2019р. до суду ТОВ Прінт Інжінірінг" подано клопотання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, яке надіслано поштою, в зв`язку з чим, просив відкласти розгляд справи.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Усне клопотання позивача про відкладення розгляду справи судом залишено без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.202 ГПК України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Отже, ст.202 ГПК України передбачений вичерпний перелік підстав для відкладення розгляду справи.

Водночас, згідно ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Отже, у випадку задоволення позову, суд може вирішити питання про судові витрати позивача після ухвалення рішення з призначенням судового засідання.

В судовому засіданні судом оглянуто оригінал Додаткової угоди від 20.09.2018р. до Договору про відступлення права вимоги №1 від 20.09.2018р.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

30.03.2018р. між ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» (Постачальник) та ТОВ «ВОГ ТРЕЙД» (Покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів № 30-03/2018.

Згідно п.1.1 Договору Постачальник зобов`язується пепредати у власність Покупця нафтопродукти (товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах договору.

Покупець здійснює оплату кожної партії товару на умовах 100% попередньої оплати протягом 1 банківського дня з моменту отримання відповідного рахунку-фактури Постачальника.

Відповідно до додаткової угоди від 27.06.2018 № 4 до Договору (далі - Додаткова угода № 4) та Додатку № 1 від 11.07.2018 до Додаткової угоди № 4, позивач передав, а відповідач прийняв паливо дизельне Євро-5 у загальній кількості 959,320 т. загальною остаточною вартістю 27 526 987,10 грн. з ПІДВ, що підтверджується: видатковими накладними від 03.07.2018 №№ 338, 339 та ТТН від 03.07.2018р. №№ Р338, Р 339; видатковими накладними від 04.07.2018 №№ 344, 345, 346, 347 та ТТН 04.07.2018р. від 04.07.2018 №№ Р334, Р345, Р346, Р347; видатковими накладними від 06.07.2018 №№ 355, 359, 360, 361 та ТТН від 06.07.2018 №№ Р355, Р359, Р360, Р361;видатковою накладною від 10.07.2018 № 368 та ТТН від 10.07.2018р. № Р368; видатковими накладними від 11.07.2018 №№ 385, 386, 387, 388, 389, 381, 382 та ТТН від 11.07.2018 №№ Р385, Р386, Р387, Р388, Р389, Р381, Р382; видатковими накладними від 13.07.2018 №№ 390, 391 та ТТН від 13.07.2018р. №№ Р390, Р391; видатковими накладними від 16.07.2018 №№ 392, 393, 394, 395, 396, 397, 399, 398 та ТТН від 16.07.2018 №№ Р392, Р393, Р394, Р395, Р396, Р397, Р399, Р398; видатковими накладними від 17.07.2018 №№ 404, 405, 406, 407, 408, 409 та ТТН від 17.07.2018 №№ Р404, Р405, Р406, Р407, Р408, Р409; видатковими накладними від 18.07.2018 №№ 410, 411, 412, 413, 414, 415, 416 та ТТН від 18.07.2018 №№ Р410, Р411, Р412, Р413, Р414, Р415, Р416; видатковими накладними від 19.07.2018 №№ 421, 422, 423, 424, 425 та ТТН від 19.07.2018 №№ Р421, Р422, Р423, Р424, Р425; видатковими накладними від 20.07.2018 №№ 436, 437, 438, 439 та ТТН від 20.07.2018 №№ Р436, Р437, Р438, Р439; видатковими накладними від 23.07.2018 №№ 432, 430, 431, 433 та ТТН від 23.07.2018 №№ Р432, Р430, Р431, Р433.

Відповідно до п. 5.2. Договору Покупець здійснює оплату кожної партії Товару на умовах 100 % (сто відсотків) попередньої оплати протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання відповідного рахунку-фактури Постачальника. Сторонами можуть визначатись і інші умови та строки оплати за Товар, що обумовлюється у відповідних додаткових угодах до цього Договору, підписаний Обома Сторонами, що становлять невід ємні частини цього Договору.

Згідно умов п. 2 Додаткової угоди № 4 Покупець здійснює оплату вартості Товару, розрахованої за попередньою ціною, протягом 30 календарних днів з моменту відвантаження Товару.

Згідно Додатку № 1 до Додаткової угоди № 4 остаточна ціна за Товар склала 28694,27грн. за тонну.

Станом на 19.09.2018 заборгованість відповідача по оплаті за поставлений Товар за Договором за період з 10.07.2018 по 23.07.2018 склала 20 458 032,54 грн.

Оскільки питома частина господарської діяльності ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ», зокрема імпортні операції з купівлі палива дизельного, що передано за Договором у власність відповідача, здійснювалось із залученням кредитних коштів третьої особи - ТОВ "ФК "Фінансовий партнер", 20.09.2018 між позивачем, відповідачем та третьою особою укладено Договір про відступлення права вимоги № 1.

Відповідно до п. 1.1. Договору про відступлення права вимоги №1 сторонами погоджено, що ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» (Первісний кредитор) відступає, а ТОВ "ФК "Фінансовий партнер" (Новий Кредитор) набуває право вимоги, належне Первісному кредитору у відповідності з договором поставки нафтопродуктів від 30.03.2018 № 30-03/2018, укладений між Первісним кредитором та Боржником (ТОВ "Вог Трейд"). Предметом відступлення права є вимога до Боржника по виконанню зобов`язання згідно основного договору на суму 20 458 032, 54 гривні.

Згідно п. 1.2. Договору про відступлення права вимоги № 1 передбачено, що за цим договором Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника виконати обов`язки, визначені у Основному договорі в межах суми 20458032,54 гривні.

Отже, позивач відступив право вимоги до відповідача коштів у розмірі 20458032,54грн. на користь третьої особи.

Позивач стверджує, що відповідач, в порушення умов договору поставки нафтопродуктів № 30-03/2018, несвоєчасно здійснював оплату за поставлений товар. Отже, зобов`язання щодо оплати по договору поставки відповідачем перед позивачем не здійснювались до 19.09.2018 включно.

Відповідно до умов п. 6.2. Договору Покупець несе відповідальність за порушення строків оплати Товару у випадках поставки партії/партій Товару, щодо якої/их не здійснено та/або здійснено не в повному обсязі розрахунки, і на вимогу Постачальника сплачує штраф в розмірі 1 % (одного відсотка) від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення грошового зобов`язання.

В зв`язку з невиконанням умов договору поставки, позивач нарахував відповідачу 1117373грн. 83 коп., з яких: 701499,45грн. штрафних санкцій (пеня), 59504,38грн. 3% річних та 356369,53грн. інфляційних втрат за період з 09.08.2018 по 19.09.2018.

Водночас, судом встановлено, що 20.09.2018р. між ТОВ «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» (Первісний кредитор), ТОВ "ФК "Фінансовий партнер" (Новий Кредитор) та ТОВ "Вог Трейд" укладено Додаткову угоду до Договору про відступлення права вимоги № 1 від 20.09.2018р.

Підписанням даної Додаткової угоди сторони роз`яснюють та засвідчують наступне:

п. 1.1. Додаткової угоди - сторони підтверджують, що вимога до Боржника по виконанню зобов`язання згідно Основного договору на суму 20 458 032,54 грн., яка є предметом відступлення згідно Договору про відступлення права вимоги № 1 від 20 вересня 2018 року є вимогою до Боржника по виконанню усіх зобов`язань згідно Основного договору, які виникли у Первісного кредитора на момент відступлення права вимоги;

п. 1.2. Додаткової угоди - підписання Договору про відступлення права вимоги № 1 від 20 вересня 2018 року між Первісним кредитором, Новим кредитором та Боржником засвідчує факт того, що Первісний кредитор передав (перевів), а Новий кредитор прийняв на себе усі права та обов`язки сторони - Постачальника за Основним договором;

п. 1.3. Додаткової угоди - З дня набрання чинності Договором про відступлення права вимоги № 1 від 20 вересня 2018 року Новий кредитор стає стороною - Постачальником за Основним договором і є повним правонаступником Первісного кредитора відносно його прав та обов`язків за Основним договором.

п. 2 Додаткової угоди - сторони домовились, що Первісний кредитор та/або Новий кредитор не застосовує (-ють) до Боржника жодні штрафні санкції та/або інші заходи відповідальності, передбачені Основним договором та/або чинним законодавством України (які виникли/могли виникнути станом на дату підписання даної Додаткової угоди) та будь-які такі штрафні санкції, якщо вони були нараховані, вважаються повністю списаними з дати підписання даної Додаткової угоди.

п.3 Додаткової угоди - всі інші умови Договору про відступлення права вимоги №1 від 20.09.2018р. не змінені цією Додатковою угодою, залишаються діючими в попередній редакції ат Сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання.

п. 4 Додаткової угоди: у випадку розбіжностей між умовами даної Додаткової угоди і умовами Договору про відступлення права вимоги № 1 від 20 вересня 2018 року, Сторони керуються умовами даної Додаткової угоди.

Дана Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання представниками Сторін та є невід`ємною частиною Договору про відступлення права вимоги №1 від 20 вересня 2018р (п.5 Додаткової угоди).

Додаткова угода від 20.09.2018р. до Договору про відступлення права вимоги № 1 від 20.09.2018р. підписана генеральним директором ТОВ "Прінт Інжінірінг" ОСОБА_2 , директором ТОВ "ФК "Фінансовий партнер" Адамчуком О . Д., директором ТОВ "Вог Трейд" Довгоп`ятом В.Г. та засвідчена круглими печатками сторін.

Позивач не заперечує щодо укладення ТОВ "Прінт Інжінірінг" даної Додаткової угоди. Проте вказує, що Додаткова угода укладена директором ТОВ "Прінт Інжінірінг" ОСОБА_2 з перевищенням його повноважень, наданих статутом товариства, а отже є недійсною.

Позивач стверджує, що підписання договору та додаткової угоди до договору у один і той же самий день не може бути розумним, тому що всі умови сторони могли б передбачити у основному договорі, а не змінювати та розширювати їх підписанням додаткової угоди.

Також, договір про відступлення права вимоги укладено в м.Києві, а додаткова угода до нього - у м.Луцьку.

Крім того, від нового кредитора - ТОВ «ФК «Фінансовий партнер» (третя особа) договір та додаткову угоду підписували різні особи у один і той самий день.

Позивач стверджує, що Додаткова угода від 20.09.2018 до договору від 20.09.2018 про відступлення права вимоги №1 підписана генеральним директором ТОВ «Прінт Інжінірінг» з перевищенням повноважень, а тому є недійсною та не повинна братися судом до уваги.

Для вирішення господарського спору та прийняття рішення у справі, господарський суд на підставі доказів, що відповідають вимогам ст. ст. 76, 77 ГПК України (мають бути належними, допустимими та відповідати вимогам щодо певного засобу доказування) має враховувати лише ті встановлені та досліджені обставини справи, що мають значення для справи.

Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є стягнення штрафних санкцій, інфляційних та річних за договором поставки нафтопродуктів від 30.03.2018 №30-03/2018р., укладеним між позивачем та відповідачем.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 ГПК України, якщо позивачем до закінчення підготовчого провадження подано заяву про визнання недійсним повністю чи у певній частині пов`язаного з предметом спору правочину, який суперечить закону, суд надає відповідачу, іншим учасникам справи час на підготовку своїх пояснень та заперечень з приводу поданої заяви.

Однак, представником позивача не було подано до суду заяви про визнання недійсним повністю чи у певній частині пов`язаного з предметом спору правочину (додаткової угоди).

Водночас, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як вже встановлено судом, Додаткова угода від 20.09.2018р. до Договору про відступлення права вимоги № 1 від 20.09.2018р. підписана генеральним директором ТОВ "Прінт Інжінірінг" ОСОБА_2 , директором ТОВ "ФК "Фінансовий партнер" Адамчуком О. Д., директором ТОВ "Вог Трейд" Довгоп`ятом В.Г. та засвідчена круглими печатками сторін.

Додаткова угода є чинною та не визнана судом недійсною у встановленому законом порядку.

Оригінал додаткової угоди оглянуто в судовому засіданні.

Згідно із положеннями статті 627 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК і України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. |

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Укладення двох правочинів, якими сторони вирішити врегулювати свої господарські відносини в один день не заборонено чинним законодавством.

Відповідно до ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Статтею 605 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Отже, враховуючи, те що між сторонами укладено Договір про відступлення права вимоги № 1 від 20.09.2018р. та Додаткова угода від 20.09.2018р., усі права кредитора згідно договору № 30-03/2018 від 30.03.2018р. щодо права вимоги сплати суми заборгованості, стягнення штрафних санкцій та інших заходів відповідальності, перейшли до ТОВ «ФК «Фінансовий партнер» як нового кредитора.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на зазначене, у суду відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо стягнення 1117373грн. 83коп., з яких: 701499,45грн. штрафних санкцій, 59504,38грн. 3% річних та 356369,53грн. інфляційних втрат.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про відмову у позові.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення відповідно до ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 09.09.2019р.

Суддя О. Г. Слободян