ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2019 р. Справа№ 910/3843/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/3843/19 (суддя Пукшин Л.Г., повний текст складено - 30.05.2019) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Браксіс Логістік» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Браксіс Логістик» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 133 375,30 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Згодом до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача 129 335,70 грн., враховуючи здійснене позивачем коригування розрахунку штрафу. Вказану заяву було прийнято судом до розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/3843/19 позов задоволено повністю; стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Браксіс Логістік» штраф у розмірі 129 335,70 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 940,04 грн.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що вантаж, який прямував за залізничними накладними, відповідачем було доставлено позивачу вже після закінчення встановлених строків доставки, про що свідчать відповідні записи у залізничних накладних.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у даній справі в частині стягнення з відповідача 34 066,00 грн. штрафних санкцій та прийняти нове рішення про відмову в цій частині в задоволенні позову.

Апелянт не погоджується з наданим позивачем розрахунком суми штрафу, у зв`язку із завищенням відсотків суми штрафу за прострочення термінів доставки. За доводами скаржника, при розрахунку мали бути застосовані терміни доставки, встановлені для вагонних відправок (1 доба на кожні повні та неповні 200 км), в той час як позивачем штрафи обраховані виходячи з термінів доставки, встановлених для маршрутних відправок (1 доба на кожні повні та неповні 320 км). Тому, посилаючись на власний розрахунок суми штрафу, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 34 066,00 грн.

Враховуючи, що предметом розгляду у справі №910/3843/19 є вимога про стягнення 129 335,70 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні Господарського процесуального кодексу України та підлягає розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заяв чи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (змінено найменування на Акціонерне товариство «Українська залізниця»), як перевізником та товариством з обмеженою відповідальністю «Браксіс Логістик», як вантажовідправником, вантажоодержувачем, платником, замовником, 08.02.2018 було укладено договір №07720/ЦТЛ-2018 про надання послуг, предметом якого визначили здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.2 договору перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити ввірений замовнику вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, Правил перевезення вантажів, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Конвенції про міжнародні залізничні перевезення.

Згідно п. 1.3 договору надання послуг може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Пунктом 5.1 договору визначено, що сторони несуть відповідальність за невиконання плану перевезень згідно із Статутом залізниць України.

Оформлений електронний перевізний документ вважається оригіналом договору перевезення та має юридичну силу доказу у визначених законодавством випадках (п. 8.5.2 договору).

За умовами п. 12.1 договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання позивачем договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП (електронний цифровий підпис) в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ», або вчинення позивачем будь-якої дії на виконання умов цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018.

Так, протягом жовтня-листопада 2018 року позивачем було передано відповідачу до перевезення вантаж у залізничних вагонах на адресу одержувача ТОВ «МСП «Ніка Тера», що оформлено залізничними накладними: №№44653228, 44725299, 44728897, 44735124, 44751634, 44753101, 44767457, 44842011, 448742185, 44901338, 44918860, 44937357, 44945921, 44945905, 44945301, 44948040, 44979722, 43012202.

Однак, за твердженнями позивача, відповідач порушив передбачені у ст. 41 Статуту залізниць України та Правилах обчислення термінів доставки вантажів, строки доставки вагонів за спірними накладними, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо обґрунтованості позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

За договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем (ст.ст. 22, 23 Статуту залізниць України).

Положеннями ст. 41 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотонажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюються виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320 км, 200 км та 150 км відповідно.

Відповідно до п. 1.2 Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі «Навантаження призначено на ____число _____місяць» (п. 2.1 Правил).

Приписами п. 2.4 Правил визначено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 Правил).

Згідно п. 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п.п. 6.1, 6.6 Правил оформлення перевізних документів за одним перевізним документом приймаються до перевезення вантажі маршрутом або групою вагонів із дотриманням таких умов: вантажі мають бути одного найменування; вантажі приймаються до перевезення від одного відправника з однієї станції відправлення і адресуються на одну станцію призначення одному одержувачу. Заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил.

Згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, у графі 29, яка визначає тип відправки: «Відправка вагонна, контейнерна, групова/маршрутна, контрейлерна, дрібна/збірна», у відповідному місці проставляється позначка "х" і заповнюється ця графа відправником.

Підставою для звернення з позовом, слугувало те, що відповідачем було доставлено вантаж - зерно кукурудзи та пшеницю з порушенням встановлених строків доставки.

Як вбачається з матеріалів справи, у графі 29 накладних №№44653228, 44725299, 44728897, 44735124, 44751634, 44753101, 44901338, 44918860, 44937357, 44945921, 44945905, 44945301, 44979722, 43012202 відправником відмічено тип відправки «групова/маршрутна».

Відповідно, термін доставки вагонів за вказаними накладними має обчислюватись виходячи з однієї доби за кожні повні та неповні 320 км.

У графі 29 решти накладних (№№44767457, 44842011, 44842185 та 44948040) відмічено тип відправки «вагонна». Відтак, термін доставки вагонів за такими накладними має обчислюватись виходячи з однієї доби за кожні повні та неповні 200 км.

Відповідно до п. 28 Правил договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній.

Згідно зі ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Враховуючи, що відповідач підтвердив правильність заповнення спірних накладних, проставив електронні цифрові підписи у графах 38 «Підпис», а отже, погодився із даними, внесеними позивачем, в тому числі у частині визначення типу відправки «групова/маршрутна», відтак, термін доставки має бути обчислений виходячи саме з типу відправки, вказаному у накладних.

Як вірно встановив суд першої інстанції, при розрахунку суми штрафу за порушення строків доставки вантажу, позивачем було враховано тип відправки за кожною накладною.

З огляду на дати відправлення вагонів та дати прибуття вагонів на станцію призначення за спірними накладними №№44653228, 44725299, 44728897, 44735124, 44751634, 44753101, 44767457, 44842011, 448742185, 44901338, 44918860, 44937357, 44945921, 44945905, 44945301, 44948040, 44979722, 43012202, місцевий суд дійшов вірного висновку, що вантаж було доставлено відповідачем з порушенням строків, встановлених Статутом залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажів.

Строки доставки вантажу, встановлені п. 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є граничними, за порушення яких законодавством України передбачені штрафи.

У зв`язку з простроченням відповідачем строків доставки вантажу, позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 129 335,70 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Статтею 116 Статуту залізниць України передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам-суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 1) 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 2) 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 3) 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Тобто встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

З огляду на те, що відповідачем доставлено позивачу вантаж з порушенням встановленого терміну доставки, вказане у відповідності до ст. 116 Статуту залізниць України та п. 1.1 Правил є підставою для застосування до відповідача як перевізника відповідальності у вигляді штрафу.

Враховуючи правильність здійсненого позивачем розрахунку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 129 335,70 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи апелянта про те, що розрахунок позивача здійснено із завищенням відсотків суми штрафу за прострочення термінів доставки не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, а тому відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Стосовно посилання скаржника на те, що при розрахунку суми штрафу мали бути застосовані терміни доставки, встановлені для вагонних відправок (1 доба на кожні повні та неповні 200 км), в той час як позивачем штрафи обраховані виходячи з термінів доставки, встановлених для маршрутних відправок (1 доба на кожні повні та неповні 320 км), слід зазначити наступне.

Як вже вище зазначалось, відповідно до пп.1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів, у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Так, термін доставки вагонів має обчислюватись виходячи з однієї доби за кожні повні та неповні 200 км лише стосовно накладних №№44767457, 44842011, 44842185 та 44948040, оскільки у графі 29 відмічено тип відправки «вагонна».

Разом з тим, у графі 29 залізничних накладних №№44653228, 44725299, 44728897, 44735124, 44751634, 44753101, 44901338, 44918860, 44937357, 44945921, 44945905, 44945301, 44979722, 43012202 наявна позначка про здійснення відправки групова/маршрутна, а тому розрахунковий термін доставки вираховується за кожні 320 км щодо маршрутних відправок.

Судом встановлено, що позивачем враховано тип відправки за кожною накладною, і поданий ним розрахунок штрафу є арифметично вірним.

За таких обставин, доводи відповідача щодо невірного визначення термінів доставки виходячи з типу відправки, є помилковими та такими, що суперечать вимогам пп.1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 50%, то місцевий суд правильно зазначив, що оскільки відповідачем не надано суду належних доказів щодо поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, або винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, тому вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача 34 066,00 грн., а наведені доводи за апеляційною скаргою підлягають залишенню без задоволення, у зв`язку з їх безпідставністю та недоведеністю у встановленому законом порядку.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №910/3843/19 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню в касаційному порядку згідно п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко