ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2019 р. Справа№ 910/2969/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 (повний текст складено 17.05.2019)

у справі №910/2969/19 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Комунального підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Київпідземшляхбуд»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза»

про стягнення 25 560, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Комунальне підприємство «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Київпідземшляхбуд» (далі, відповідач) про стягнення 25 560,00 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що внаслідок проведеної перевірки Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» встановлено, що відповідачем здійснено завищення вартості робіт за договором №23/13 від 20.09.2013 у сумі 25 560,00 грн., а саме надано неякісні послуги з авторського нагляду за вказаним договором.

Сума у розмірі 25 560,00 грн. становить собою збитки, які мають бути відшкодовані позивачу відповідачем на підставі статті 224 Господарського кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» (далі, третя особа).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 у справі №910/2969/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивачем не доведено порушення відповідачем зобов`язань за договором №23/13 від 20.09.2013, а також не доведено належними та допустимими доказами завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 25 560,00 грн. Суд зазначив, що Аудиторський звіт №070-5-13/30 від 22.05.2018 Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та висновок №070-01/569 від 25.09.2017 Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза», на які посилався позивач, не є належним доказом факту завищення вартості робіт з авторського нагляду за договором №23/13 від 20.09.2013 на суму 25560,00 грн., оскільки вказаний аудит є внутрішнім аудитом позивача, який, окрім іншого, проведений не державним органом, не створює ніяких наслідків для третіх осіб суб`єктів господарювання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, 10.06.2019 (про що свідчить відбиток поштового штемпеля Укрпошти) Комунальне підприємство «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 у справі №910/2969/19 та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

У апеляційній скарзі апелянт також просив суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 у справі №910/2969/19, оскільки копію повного тексту оскаржуваного рішення позивач отримав 22.05.2019, що підтверджується копією конверту поштового відправлення та витягом із сайту ДП «Укрпошта».

Апеляційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до наступного:

- акт та висновок третьої особи є належними та допустимими письмовими доказами для підтвердження завищення позивачем вартості робіт та спростування відомостей, зазначених в акті приймання виконаних робіт, складеного між сторонами, на підставі якого позивач перерахував відповідачу грошові кошти за договором;

- відповідач не надав жодного доказу на підтвердження обґрунтованості акту приймання виконаних робіт, складеного між сторонами;

Також позивачем до апеляційної скарги додано новий доказ - копію журналу авторського нагляду на підтвердження того, що відповідач вів журнал авторського нагляду з порушенням ДБН-А.2.2.-4-2003 «Положення про авторський нагляд за будівництвом будинків і споруд». При цьому, в тексті апеляційної скарги наведені причини неподання його до суду першої інстанції, оцінка яким буде надана судом в мотивувальній частині постанови.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у справі №910/2969/19 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 у справі №910/2969/19 поновлено Комунальному підприємству «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 у справі №910/2969/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 у справі №910/2969/19; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі №910/2969/19 є вимоги про стягнення 25 560, 00 грн., а відтак вказана справа відноситься до малозначних в розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України; встановлено строк для подання учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв, клопотань.

У матеріалах справи наявні належні докази повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Представники відповідача та третьої особи письмових відзивів на апеляційну скаргу позивача у встановлений апеляційним господарським судом в ухвалі від 08.07.2019 строк суду не надали, що у відповідності до статті 165 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

03.08.2009 між Головним управлінням капітального будівництва міста Києва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» укладено договір №270, відповідно до якого ТОВ «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» зобов`язалося виконати будівельно-монтажні роботи в межах договірної ціни по об`єкту: «Реконструкція прохідного колектора водопроводу Д=1400мм від станції метро «Дніпро» до вулиці Кіровоградської у місті Києві».

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1591 від 11.09.2012 позивачу - Комунальному підприємству «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) передано функції замовника, всі наявні документи, які засвідчують права замовника, обсяги незавершеного будівництва на момент передачі, проектно-кошторисну, договірну, бухгалтерську документацію, пов`язану з проведенням процедур закупівель, обладнання та матеріали, що придбані для комплектації об`єктів та інформацію, яка є важливою для їх здійснення відповідно до чинного законодавства по об`єктах згідно з додатком.

30.11.2012 між Головним управлінням капітального будівництва міста Києва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), Товариством з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» та Комунальним підприємством «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено додаткову угоду №15 до договору №270 від 03.08.2009, відповідно до якого преамбулу договору викладено в новій редакції, замовником за договором визначено позивача.

20.09.2013 між Комунальним підприємством «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн «Київпідземшляхбуд» укладений договір №23/13 (далі, Договір), відповідно до умов якого позивач доручає, а відповідач бере на себе зобов`язання за плату, відповідно до умов цього договору, здійснити авторський нагляд по об`єкту «Реконструкція прохідного колектора водопроводу Д=1400 мм від станції метро «Дніпро» до вулиці Кіровоградської у місті Києві».

Згідно пункту 2.1. Договору вартість авторського нагляду становить 29 394, 00 грн.

Відповідно до пункту 2.2. Договору після закінчення виконання робіт виконавець передає замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт, який має бути підписаний замовником протягом 5-ти календарних днів з дати передачі або надана вмотивована відмова від підписання. Оплата робіт проводиться поквартально згідно акта виконаних робіт.

Договірна ціна встановлюється твердою на весь період виконання робіт. Джерело фінансування: бюджетні кошти (пункт 2.3., 2.5. Договору).

У подальшому, додатковою угодою №1 від 31.12.2013, №2 від 17.11.2014, №3 від 30.12.2014 сторони вносили зміни до договору щодо строків виконання зобов`язань за договором, графіку здійснення авторського нагляду та календарного плану.

На виконання умов Договору №23/13 від 20.03.2009 відповідачем виконано авторського нагляду за листопад-грудень 2014 року на загальну суму 25 560,00 грн., що підтверджується актом №1/23/13 від 22.12.2014 здачі-приймання робіт авторського нагляду, підписаним сторонами.

Додатковою угодою №4 від 12.11.2015 до договору сторони погодили, що на момент підписання даної додаткової угоди відповідачем виконано робіт на суму 25 560,00 грн.

Згідно із платіжним дорученням №387 від 13.11.2015 позивачем здійснено на користь відповідача оплату виконаних робіт на суму 25 560,00 грн.

Разом з тим, Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» (третя особа) проведено перевірку вартості виконаних обсягів робіт, у тому числі за договором №23/13 від 20.03.2009.

За результатами проведеної перевірки складено висновок №070-01/569 від 25.09.2017 перевірки вартості виконаних обсягів робіт проектно-вишукувальних робіт на об`єкту: «Реконструкція прохідного колектору водопроводу Д=1400 мм від стації метро «Дніпро» до вул. Кіровоградської у м. Києві».

Також, для оцінки діяльності КП «Інженерний центр» як служби замовника щодо дотримання актів законодавства, планів, процедур, контрактів під час реконструкції прохідного колектору водопроводу діаметром 1400 мм від станції метро «Дніпро» до вулиці Кіровоградської у місті Києві Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проведено плановий аудит, за результатами якого складено аудиторський звіт №070-5-13/30 від 22.05.2018.

В аудиторському звіті №070-5-13/30 від 22.05.2018 (пункт 3) за результатами аудиту відповідності діяльності позивача як служби замовника щодо дотримання актів законодавства, планів, процедур контрактів під час реконструкції прохідного колектору водопроводу Д=1400 мм від стації метро «Дніпро» до вул. Кіровоградської у м. Києві встановлено, що внаслідок внесення відповідачем завищених даних на загальну суму 1 402 297,00 грн. до актів здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт за листопад 2006 року - грудень 2014 року, які взято до обліку замовниками робіт, зайво перераховані відповідачу кошти міського бюджету на суму 1 402 297,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що оскільки внаслідок проведеної перевірки Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» встановлено, що відповідачем здійснено завищення вартості робіт за договором №23/13 від 20.09.2013 у розмірі 25 560,00 грн., вказана сума підлягає відшкодуванню на користь позивача.

Позивач направив відповідачу претензії від 30.05.2018 №172/566/1 та від 06.07.2018 №172/765/1, в яких вимагав від відповідача повернути вказані вище кошти.

З огляду на те, що вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення, грошові кошти у сумі 25 560,00 грн. не було повернуто позивачеві, останній, посилаючись на норми статті 224 Господарського кодексу України, звернувся до суду з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що як стверджує позивач, Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн «Київпідземшляхбуд» завищено вартість виконаних робіт за договором №23/13 від 20.09.2013 авторського нагляду по об`єкту «Реконструкція прохідного колектора водопроводу Д=1400 мм від станції метро «Дніпро» до вулиці Кіровоградської у місті Києві».

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтями 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, як на докази завищення вартості виконаних робіт за вказаним вище договором позивач у позовній заяві та апеляційній скарзі вказує на Аудиторський звіт №070-5-13/30 від 22.05.2018 Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та на висновок Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» №070-01/569 від 25.09.2017.

Оцінюючи вказані докази, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Положення про Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради №151/151 від 18.09.2014 (в редакції на час проведення перевірки) (далі, Положення), Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підзвітним та підконтрольним Київському міському голові та Київській міській раді.

Згідно пункту 1.8. Положення Департамент діє в інтересах територіальної громади міста в особі Київської міської ради, є органом оперативного контролю та не підміняє контрольних функцій будь-яких державних органів.

Департаменту підпорядковується Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» (пункт 1.11. Положення).

Відповідно до пункту 2.1. Положення основним завданням Департаменту є надання незалежних висновків та рекомендацій за результатами здійснення контролю за ефективністю діяльності та дотриманням законодавства структурними підрозділами Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підприємствами, установами та організаціями комунальної форми власності територіальної громади міста Києва та районів міста Києва, іншими суб`єктами в частині використання ними відповідних комунальних ресурсів (майна, коштів та іншої комунальної власності) (далі - підконтрольні суб`єкти), спрямованих на забезпечення ефективного і результативного управління комунальними ресурсами.

Внутрішній аудит як система контролю за діяльністю підконтрольних суб`єктів створюється з метою ефективної оцінки та вдосконалення системи внутрішнього контролю та управління ризиками.

У відповідності до Статуту Комунального підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Підприємство утворено рішенням Київської міської ради від 12 лютого 2004 року №17/1226 «Про створення комунального підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)». Підприємство за своєю організаційно-правовою формою є комунальним комерційним підприємством, заснованим на власності територіальної громади міста Києва, входить до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) і підпорядковується Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Отже, з урахуванням наведеного, як вірно зазначив суд першої інстанції, Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проводить виключно внутрішній аудит підконтрольних суб`єктів, в тому числі позивача, для ефективного управління комунальними ресурсами, є органом оперативного контролю та не підміняє контрольних функцій будь-яких державних органів.

Враховуючи наведене, Аудиторський звіт №070-5-13/30 від 22.05.2018 Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та висновок №070-01/569 від 25.09.2017 Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» не є належними та допустимими доказами факту завищення вартості робіт з авторського нагляду за договором №23/13 від 20.09.2013 на суму 25 560,00 грн.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що виявлені органом, до сфери управління якого належить позивач, порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати. Звіт аудиту не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором. Такі документи складалися з приводу наявності або відсутності відповідних порушень пов`язаних підприємств та містять лише думку органу, який його склав, вони не є рішенням суду або іншого повноважного органу, а тому викладені в них висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто звіт аудиту не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.

Крім того судом враховано, що у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі №21-237а13 зазначено, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Встановлені Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київекспертиза» факти щодо господарської діяльності позивача підлягають доказуванню позивачем та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Отже, сам лише Аудиторський звіт Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та висновок КП «Київекспертиза» не є підставою для стягнення з відповідача визначеної у вказаних документах суми та не звільняють сторону від процесуального обов`язку доводити свої вимоги іншими належними та допустимими доказами.

Як уже зазначалося вище, на виконання умов договору №23/13 від 20.03.2009 відповідачем виконано авторського нагляду за листопад-грудень 2014 року на загальну суму 25560,00 грн., що підтверджується актом №1/23/13 від 22.12.2014 здачі-приймання робіт авторського нагляду, яким підписаний обома сторонами без жодних зауважень.

У свою чергу, позивачем не надано жодних первинних документів в підтвердження завищення вартості робіт з авторського нагляду за договором №23/13 від 20.09.2013 на суму 25 560,00 грн.

У відповідності до статті 190 Господарського кодексу України вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін.

У відповідності до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Як встановлено судом вище, умовами договору №23/13 від 20.03.2009 сторони погодили вартість авторського нагляду.

Згідно зі статтями 632, 638 Цивільного кодексу України та частиною 3 статті 180, частиною 2 статті 189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору та встановлюється виключно за домовленістю сторін, тому ціна робіт за договором, як істотна умова договору, не може бути змінена в односторонньому порядку.

Враховуючи вищевикладене, аудиторський звіт та висновок не можуть створювати для Товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн «Київпідземшляхбуд» обов`язку щодо сплати 25 560,00 грн., що за результатами перевірки становить завищення вартості виконаних робіт за договором №23/13 від 20.09.2013, оскільки чіткий і вичерпний перелік зобов`язань відповідача визначено в укладеному між сторонами договорі. Аудиторський звіт та висновок не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін. Зобов`язання відповідача визначені договором та їх виконання підтверджено відповідним актом виконаних робіт, підписаним позивачем без зауважень та заперечень.

Зазначені висновки місцевого господарського суду, з якими погоджується суд апеляційної інстанції, спростовують доводи апеляційної скарги позивача.

Стосовно долученого позивачем до апеляційної скарги нового доказу - копії журналу авторського нагляду колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом частини статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Водночас, згідно частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Як зазначає скаржник у апеляційній скарзі, підставою позову, зокрема, було те, що у висновку третьої особи зазначено, що спірні роботи завищені на 25 560,00 грн., оскільки журнал авторського нагляду не містить записів автора проекту або уповноваженої автором проекту особи щодо відповідності або невідповідності будівельних робіт затвердженій проектній документації. Отже, відповідач вів журнал авторського нагляду з порушенням ДБН-А.2.2.-4-2003 «Положення про авторський нагляд за будівництвом будинків і споруд».

Скаржник наголошує, що подаючи позовну заяву зазначав про те, що примірник журналу авторського нагляду знаходиться у підрядника (Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення»), у зв`язку із чим позивач не міг його подати разом із позовною заявою, та що копія вказаного журналу буде подана позивачем одразу ж як він його отримає.

Проте, за твердженнями скаржника, позивач не зміг отримати журнал авторського нагляду від підрядника, у зв`язку із чим звернувся до відповідача, у якого вже після прийняття оскаржуваного рішення і отримав копію журналу авторського нагляду. Отже, на думку скаржника, копія журналу авторського нагляду не подана позивачем до суду першої інстанції з поважних причин.

Колегія суддів зазначає, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу України покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

За змістом статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, встановила, що у позовній заяві позивач дійсно посилався на те, що примірник журналу авторського нагляду знаходиться у підрядника (Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення») та що копія вказаного журналу буде подана позивачем одразу ж як він його отримає.

Водночас, ні до позовної заяви, ні до апеляційної скарги не надано жодних доказів на підтвердження факту звернення позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення» із проханням надати йому примірник журналу авторського нагляду з метою подання його до суду першої інстанції у встановлені строки.

Позивач також не повідомляв суд першої інстанції у відповідності до статті 80 Господарського процесуального кодексу України про неможливість долучення до справи запитуваних документів у зв`язку із неотриманням їх своєчасно.

Водночас, колегія суддів зазначає, що за змістом статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи (у даному випадку позивач) у разі неможливості самостійно надати докази вправі був подати клопотання про витребування доказів судом.

З огляду на вищевстановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що скаржником у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду апеляційної інстанції неможливості подання доданих до апеляційної скарги доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У свою чергу, прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України підстав для їх прийняття фактично буде порушувати принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки відповідно до статті 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Поруч із цим, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, подані позивачем нові докази не досліджуються судом апеляційної інстанції та не враховуються при перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

З огляду на вищевстановлені обставини справи, оскільки позивачем не доведено порушення відповідачем зобов`язань за договором №23/13 від 20.09.2013, а також не доведено належними та допустимими доказами завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 25560,00 грн., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Комунального підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 у справі №910/2969/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 у справі №910/2969/19 залишити без змін.

Матеріали справи №910/2969/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 286 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка