ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2382/19

За позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 195 903 779,58 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Сергієнко М.О.

Представники:

від позивача: Сороколіт Є.М. дов. №14-303 від 25.07.2019, адвокат;

від відповідача: Шестіріков В.В. дов.№ 1791 від 01.07.2019, адвокат.

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради про стягнення заборгованості у розмірі 195 903 779, 58 грн з яких: 153 000 000,00 грн основний борг, 20 821 451,75 грн пеня, 7 424 829,25 грн 3% річних, 14 657 498, 58 грн інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 02.07.2019.

Ухвалами господарського суду Дніпропетровської області підготовче засідання відкладалось відкладено на 23.07.2019, 06.08.2019

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження до 07.09.2019 та відкладено підготовче засідання на 21.08.2019.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.08.2019 відкладено підготовче засідання на 04.09.2019.

04.09.2019 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд зменшити суму пені на 70%.

04.09.2019 сторонами подано письмову згоду на закриття підготовчого провадження та початок розгляду справи по суті.

04.09.2019 судом розпочато розгляд справи по суті.

Технічна фіксація судового процесу здійснювалася на носій CD-R №1010827CR35590.

В судовому засіданні 04.09.2019 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позові

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу № 3066/1718-ТЕ-4 від 08.09.2019 в частині своєчасної оплати поставленого природного газу у розмірі 153 000 000,00 грн.

У зв`язку з несвоєчасним виконання відповідачем умов договору щодо оплати поставленого природного газу, позивачем нараховано пеню у розмірі 20 821 451,75 грн, 3% річних у розмірі 7 424 829,25 грн та інфляційні втрати у розмірі 14 657 498,58 грн.

Позиція відповідача, викладена у відзиві

Відповідач на підставі статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, просить суд, у випадку задоволення позову, зменшити суму пені на 70%, обґрунтовуючи це тим, що відповідач є комунальним підприємством, яке створене для задоволення потреб споживачів у теплопостачанні та відповідач не є фактичним споживачем природного газу, а заборгованість за спожиту теплову енергію виникла у зв`язку з несплатою саме споживачами.

Відповідач вказує на те, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, діяльність підприємства є збитковою, а невиконання зобов`язань є вимушеним. Також відповідач зазначає, що підприємство здійснює постійну роботу, спрямовану на стягнення заборгованості з населення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

08.09.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник) та Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (далі - споживач) був укладений договір постачання природного газу № 3066/1718-ТЕ-4, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.28).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (пункт 1.2 договору).

Згідно пункту 3.7 договору, приймання - передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

21.12.2017 було укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу № 4679 (далі - спільне протокольне рішення №4679) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, зокрема, між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (сторона-6) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання), відповідно до умов якого предметом цього спільного протокольного рішення є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Пунктом 2.1 спільного протокольного рішення № 4679 передбачено, що сторони погоджують перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами спільного протокольного рішення.

Згідно з пунктом 2.8 спільного протокольного рішення № 4679, сторона 6 перераховує стороні останній кошти в сумі 41 254 832,28 грн у т.ч. ПДВ 6 875 805,38 грн за природний газ за 2017 рік згідно з договором від 08.09.2017 № 3066/1718-ТЕ-4 із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, договір від 08.09.2017 № 3066/1718-ТЕ-4, у тому числі ПДВ 6 875 805,38 грн".

21.12.2017 було укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу № 4680 (далі - спільне протокольне рішення №4680) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, зокрема, між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (сторона-5) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання), відповідно до умов якого предметом цього спільного протокольного рішення є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Пунктом 2.1 спільного протокольного рішення № 4680 передбачено, що сторони погоджують перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами спільного протокольного рішення.

Згідно з пунктом 2.7 спільного протокольного рішення № 4680, сторона 5 перераховує стороні останній кошти в сумі 810 012,32 грн у тому числі:

- 289 147,97 грн у т.ч. ПДВ 48 191,33 грн за природний газ за 2017 рік згідно з договором від 25.10.2016 № 1807/1617-ТЕ-4 із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2017 рік, договір від 25.10.2016 № 1807/1617-ТЕ-4, у тому числі ПДВ 48 191,33 грн";

- 520 864,35 грн у т.ч. ПДВ 86 810,73 грн за природний газ за 2017 рік згідно з договором від 08.09.2017 №3066/1718-ТЕ-4 із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2017 рік, договір від 08.09.2017 №3066/1718-ТЕ-4, у тому числі ПДВ 86 810,73 грн".

На виконання умов договору, позивач за період жовтень 2017 - вересень 2018 поставив відповідачу природний газ на суму у розмірі 937 887 926,73 грн, що підтверджується актами приймання передачі природного газу, які містяться в матеріалах справи (арк.с.45-55). Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

Пунктом 6.1 договору визначено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3 цього договору укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.

11.01.2018 між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої сторони внесли зміни, зокрема, у пункт 6.1, 8.2 договору, виклавши їх у наступній редакції:

"6.1 Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Сторони погодили, що з урахуванням пункту 11.3 цього договору укладення договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання споживачем будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахованих (оформлених) та не профінансовованих пільг і житлових субсидій населенню згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з Відповідно до пункту 8.2 договору, у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 №20.

"8.2 У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 №20." Виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором.".

Згідно пункту 12.1 договору він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 до 31.03.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

11.09.2018 між сторонами договору було укладено додаткову угоду № 6 до договору, відповідно до якої сторони внесли зміни, зокрема, у пункт 12.1 договору, виклавши його у наступній редакції:

"12.1 Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 до 31.09.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.".

Відповідач частково оплатив поставлений природний газ на суму 784 887 926,73 грн.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить 153 000 000,00 грн. Усно в судовому засіданні відповідач не заперечував щодо наявності заборгованості у такому розмірі.

На час прийняття рішення, доказів оплати поставлено природного газу у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

Обґрунтовуючи викладені обставини, які на думку відповідача є підставою для зменшення пені, відповідачем надані до матеріалів справи такі докази:

- копії спільних протокольних рішень від 21.12.2017 № 4679 та № 4680;

- копії звіту про фінансові результати (про сукупний дохід) за 2016, 2017, 2018 та за І півріччя 2019;

- копію інформації про стан дебіторської заборгованості на 01.08.2019;

- виписки з реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії;

- копію акту звіряння розрахунків між сторонами на 28.02.2019;

- копії договорів про реструктуризацію заборгованості відповідача.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати заборгованості. Відповідно до пункту 6.1 договору, строк оплати поставленого природного газу є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Заборгованість відповідача перед позивачем за договором про реструктуризацію за період з жовтня 2017 по вересень 2018 складає 153 000 000,00 грн.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло, тому суд доходить висновку, що в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 7 424 829,25 грн за період 28.11.2017 по 07.05.2019 та інфляційних втрат у розмірі 14 657 498,58 грн за період з березня 2018 по березень 2019.

Суд перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, зазначає що він є правильним, тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Право на нарахування пері та її розмір сторони передбачили у пункті 12.1 договору.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 28.11.2017 по 25.04.2019 у розмірі 20 821 451,75 грн. Розрахунок суми пені здійснений позивачем по кожному періоду окремо, з дотриманням обмежень, встановлених частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є правильним.

Щодо зменшення розміру пені

Відповідач просить на підставі статті 233 Господарського кодексу України зменшити розмір пені на 70%. В обґрунтування клопотання зазначає таке.

Відповідач не є фактичним споживачем природного газу, а заборгованість за спожиту теплову енергію виникла у зв`язку з несплатою відповідачу коштів споживачами - населенням. Відповідачем увесь час здійснюються дії, спрямовані на погашення дебіторської та кредиторської заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2017 було укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу № 4679 (далі - спільне протокольне рішення №4679) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, зокрема, між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (сторона-6) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання). Предметом цього спільного протокольного рішення є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Пунктом 2.1 спільного протокольного рішення № 4679 передбачено, що сторони погоджують перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами спільного протокольного рішення.

Відповідно до пункту 2.2 спільного протокольного рішення № 4679, Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України стороні - 1 у сумі 41 254 832,28 грн з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20".

Згідно з пунктом 2.8 спільного протокольного рішення № 4679, сторона 6 перераховує стороні останній кошти в сумі 41 254 832,28 грн у т.ч. ПДВ 6 875 805,38 грн за природний газ за 2017 рік згідно з договором від 08.09.2017 № 3066/1718-ТЕ-4 із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, договір від 08.09.2017 № 3066/1718-ТЕ-4, у тому числі ПДВ 6 875 805,38 грн".

Відтак, першим повинен був перерахувати грошові кошти Державний бюджет України стороні-1, сторона -1 перерахувати стороні - 2, сторона -2 перерахувати стороні - 3, сторона -3 перерахувати стороні - 4, сторона -4 перерахувати стороні - 5, сторона -5 перерахувати стороні - 6, сторона -6 перерахувати стороні останній.

Також, 21.12.2017 було укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу № 4680 (далі - спільне протокольне рішення №4680) за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, зокрема, між Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (сторона-5) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання), відповідно до умов якого предметом цього спільного протокольного рішення є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Пунктом 2.1 спільного протокольного рішення № 4680 передбачено, що сторони погоджують перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами спільного протокольного рішення.

Відповідно до пункту 2.2 спільного протокольного рішення № 4680, Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України стороні - 1 у сумі 810 012,32 грн з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20".

Згідно з пунктом 2.7 спільного протокольного рішення № 4680, сторона 5 перераховує стороні останній кошти в сумі 810 012,32 грн у тому числі:

- 289 147,97 грн у т.ч. ПДВ 48 191,33 грн за природний газ за 2017 рік згідно з договором від 25.10.2016 № 1807/1617-ТЕ-4 із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2017 рік, договір від 25.10.2016 № 1807/1617-ТЕ-4, у тому числі ПДВ 48 191,33 грн";

- 520 864,35 грн у т.ч. ПДВ 86 810,73 грн за природний газ за 2017 рік згідно з договором від 08.09.2017 №3066/1718-ТЕ-4 із записом у графі "призначення платежу" "Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2017 рік, договір від 08.09.2017 №3066/1718-ТЕ-4, у тому числі ПДВ 86 810,73 грн".

Відтак, першим повинен був перерахувати грошові кошти Державний бюджет України стороні-1, сторона -1 перерахувати стороні - 2, сторона -2 перерахувати стороні - 3, сторона -3 перерахувати стороні - 4, сторона -4 перерахувати стороні - 5, сторона -5 перерахувати стороні останній.

Таким чином, відповідач не міг виконати умови спільного протокольного рішення №4679 та №4680, у зв`язку з тим, що Державний бюджет України не перерахував грошові кошті стороні-1.

Відповідачем в підтвердження викладених обставин та збиткової діяльності надано:

- копії спільних протокольних рішень від 21.12.2017 № 4679 та № 4680;

- копії звіту про фінансові результати (про сукупний дохід) за 2016, 2017, 2018 та за І півріччя 2019;

- копію інформації про стан дебіторської заборгованості на 01.08.2019;

- виписки з реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії;

- копію акту звіряння розрахунків між сторонами на 28.02.2019;

- копії договорів про реструктуризацію заборгованості відповідача

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відтак, суд, ухвалюючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Суд доходить висновку, що клопотання відповідача про зменшення розміру пені може бути задоволено частково з огляду на таке.

Суд враховує тяжкий фінансово-економічний стан відповідача, а також те, що ним здійснюються дії, спрямовані на зменшення розміру заборгованості споживачів за теплову енергію. Також суд враховує, що відповідно до пункту 1.2 договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Також сторони не заперечували, що протокольні рішення не були реалізовані, що завадило відповідачу своєчасно виконати свої зобов`язання за договором.

Тому, зважаючи на доводи відповідача, враховуючи заперечення з боку позивача щодо зменшення суми пені, для забезпечення балансу інтересів сторін, суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 50% та стягнути з відповідача пеню у розмірі 10 410 725,88 грн.

За наведених обставин, стягненню підлягає сума основного богу - 153 000 000,00 грн, пеня - 10 410 725,88 грн, інфляційні втрати - 14 657 498,58 грн, 3% річних - 7 424 829,25 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача без урахування зменшення пені у розмірі 672 350,00 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Клопотання Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради про зменшення пені задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (49044, м. Дніпро, пр-т. Дмитра Яворницького, 37, ідентифікаційний код 02128135) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) основний борг у розмірі 153 000 000,00 грн, пеню у розмірі 10 410 725,88 грн, інфляційні втрати у розмірі 14 657 498,58 грн, 3% річних у розмірі 7 424 829,25 грн та судовий збір у розмірі 672 350,00 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 10.09.2019

Суддя Я.С. Золотарьова