ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2851/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом за позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, буд. 47)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108)

про стягнення 75 224,06 грн. штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу

Представники:

Від позивача: Бондар О.Р., довіреність №14/1456 від 14.02.2019, адвокат

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №81/166 від 20.06.2019 про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 75 224,06 грн. штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу у період з 26.02.2019 по 28.02.2019. Також позивач просить суд визнати справу малозначною та здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у лютому 2019 року відповідачем до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці здійснено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на своїх вісях, не поіменованих в алфавіті (порожні власні полувагони під навантаження), одержувачем яких є позивача. Вказані перевезення оформлені наступними залізничними накладними: №№ 32192734, 32192759, 32217945, 40998833, 41763277, 41763442, 41763566, 41763632, 41770454, 41772369, 41772393, 41772401, 41773540, 41773557, 41773581, 41773615, 41807322, 41807389, 41877333, 41881269, 41881285, 41881301, 45623022, 46144366, 46273868, 46308334, 46309811, 46310504, 46310538, 46317558, 46318549, 46339156, 46340287, 46348603, 46351581, 46351623, 46353918, 46354023, 46354809, 46354882, 46354908, 46354924, 46354940, 46363495, 46363644, 46371936, 46377768, 46378766, 46378782, 46378832, 46378865, 46378956, 46379152, 46379194, 46379202, 46379251, 46379269, 46383766, 48350359, 48321434, 48324727, 48328249, 48328934, 48329205, 48329262, 48334361, 48338099, 48338164, 48338180, 48338230, 48341135, 48342422, 48343149, 48345458, 48351860, 48359491, 48458087. Позивач стверджує, що відповідно до календарних штемпелів на накладних, вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку із чим сума штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу у період з 26.02.2019 по 28.02.2019 складає 75 224,06 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2019 відкрито провадження у справі №904/2851/19 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 30.07.2019.

У судовому засіданні 30.07.2019 розгляд справи відкладено до 03.09.2019.

Відповідач 30.08.2019 подав до суду клопотання про зменшення розміру нарахованого штрафу до 50 %. Клопотання обґрунтовано тим, що нарахований штраф є значним. Наявність у кредитора можливостей, стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правову призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Також відповідач зазначає, що незважаючи на скрутне фінансове становище, залізниця продовжує своєчасно виконувати розрахунки із заробітної плати та податкових зобов`язань. Регіональна філія є платником податків до бюджетів всіх рівнів та державних фондів соціального страхування, що дозволяє також вирішувати і соціальні питання жителів регіонів, де розташовані підрозділи залізниці. За 2018 рік регіональною філією сплачено 1 931,9 млн. грн., з яких 253,1 млн. грн. надійшло до держбюджету, 883,4 млн. грн. - до цільових фондів та 795,4 млн. грн. до місцевих бюджетів, з яких 220,5 млн. грн. плати за землю. При цьому відповідач зауважує, що у 2019 році значно зросте навантаження на фінансовий стан регіональної філії внаслідок відміни пільг для залізничного транспорту на загальнодержавному рівні та збільшення органами місцевого самоврядування ставок податку для земель (відсотків нормативної грошової оцінки землі), які використовуються для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту. Так, у грудні 2018 року сплачено 20 млн. грн. земельного податку, а у лютому 2019 року - 70 млн. грн. В цілому у 2019 році плата за землю становитиме 860 млн. грн. (зросте майже вчетверо до 2018 року).

Крім того, відповідач зазначає, що зобов`язання відповідача за перевезеннями, зазначеними в наданих накладних, виконані в повному обсязі, вантаж доставлено, що підтверджується залізничними накладними, які надані позивачем до матеріалів справи. Враховуючи те, що позовна заява не містить доводів про наявність у позивача збитків внаслідок прострочення в доставці вантажу, АТ "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" просить суд зменшити розмір заявленого штрафу до 50 %.

Позивачем до суду 03.09.2019 подані заперечення проти клопотання про зменшення розміру штрафу де зазначає, що штрафні санкції за своєю правовою природою є засобами стимулювання боржника належним чином виконати свій обов`язок, а не покласти на нього додатковий. Тому передбачені законодавством санкції повинні застосовуватися у разі порушення зобов`язання, а їх зменшення допустиме лише за наявності виняткових обставин. Доводи, покладені відповідачем в основу клопотання про зменшення розміру штрафу не можна вважати такими, що мають істотне значення для вирішення справи по суті. Також позивач звертає увагу суду, що порушення зобов`язання відповідачем за спірний період має системний характер, а саме прострочення в доставці вантажу мало місце від 2 до 23 діб. Більш того, порушення зобов`язання відповідачем загалом має системний характер, що підтверджується рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області по аналогічним справам з тим самим предметом та з тих самих підстав, де сторонами виступають позивач та відповідач. Таким чином, позивач вважає, що підстави для зменшення розміру штрафу в даному випадку відсутні оскільки відповідачем, в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не надано суду належних доказів щодо свого майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення.

Позивач з`явився в судове засідання, підтримав позовні вимоги, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Відповідач не з`явився у судове засідання, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 03.09.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) до станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці здійснено перевезення вагонів залізничних, що перевозяться на своїх вісях, не поіменованих в алфавіті (порожні власні полувагони під навантаження), одержувачем яких є Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - позивач).

Вказані перевезення оформлені наступними залізничними накладними: №№ 32192734, 32192759, 32217945, 40998833, 41763277, 41763442, 41763566, 41763632, 41770454, 41772369, 41772393, 41772401, 41773540, 41773557, 41773581, 41773615, 41807322, 41807389, 41877333, 41881269, 41881285, 41881301, 45623022, 46144366, 46273868, 46308334, 46309811, 46310504, 46310538, 46317558, 46318549, 46339156, 46340287, 46348603, 46351581, 46351623, 46353918, 46354023, 46354809, 46354882, 46354908, 46354924, 46354940, 46363495, 46363644, 46371936, 46377768, 46378766, 46378782, 46378832, 46378865, 46378956, 46379152, 46379194, 46379202, 46379251, 46379269, 46383766, 48350359, 48321434, 48324727, 48328249, 48328934, 48329205, 48329262, 48334361, 48338099, 48338164, 48338180, 48338230, 48341135, 48342422, 48343149, 48345458, 48351860, 48359491, 48458087.

Як вбачається із копій залізничних накладних наданих до позовної заяви, порожні власні вагони були доставлені на адресу позивача із простроченням. Позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, які передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф в сумі 75 224,06 грн., прострочення відбулась у період з 26.02.2019 по 28.02.2019, що є причиною звернення з позовом до суду.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 ( далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі статтею 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п. 4.1. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 29.01.2015 № 17 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за № 168/26613, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства.

Пунктом 4.2. цих Правил встановлено, що при перебуванні власних вантажних вагонів на коліях загального користування їх технічне обслуговування проводиться так само, як і для вагонів інвентарного парку залізниць.

Для організації безперебійної експлуатації власних вантажних вагонів на коліях загального користування власник (орендар, оператор) вагонів може укласти договір із залізницею (вагоноремонтним підприємством) про гарантоване усунення несправностей, що виникають під час руху, з відчепленням від поїзда.

Згідно з пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Пунктом 2.1. вказаних Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Як вбачається із копій залізничних накладних наданих до позовної заяви, порожні власні вагони були доставлені на адресу позивача із простроченням.

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

У Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штрафу застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо простроченні доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

За вимогами п.8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантаж вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, підтверджується, що вантаж доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, у зв`язку із чим, сума штрафу за несвоєчасну доставку порожніх приватних власних вагонів та вантажу у період з 26.02.2019 по 28.02.2019 складає 75 224,06 грн.

Відповідач просить зменшити розмір штрафу на 50%, оскільки внаслідок прострочення в доставці вантажу, не було завдано збитків іншим учасникам господарських відносин. Окрім того, останній посилається на те, що залізниця внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом, а не обов`язком суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що сума штрафу чітко передбачена нормами Статуту залізниць України, крім того, в обґрунтування своїх вимог відповідач не надав суду належних доказів щодо свого майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення. З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, оскільки позов задоволено.

Керуючись статтями 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50102, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, б.47, ідентифікаційний код 00190905) штраф в сумі 75 224,06 грн. та судовий збір у сумі 1 921,00 грн., про що видати наказ.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 05.09.2019.

Суддя Е.М. Бондарєв