УХВАЛА

м. Київ

04.09.2019Справа № 7/578

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши

заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

про заміну сторони її правонаступником

у справі № 7/578

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

про стягнення заборгованості 122 273,52 грн.

за участю представників:

від заявника : Цой Г.М.

від стягувача: не з`явився

від боржника: Малихін В.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва (суддя ОСОБА_1) перебувала справа № 7/578 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" про стягнення заборгованості 122 273,52 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.03.2017 у справі № 7/578 затверджено мирову угоду від 16 лютого 2017 року у справі 7/578 укладену між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" та Комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" та припинено провадження у справі №7/578, у зв`язку з укладанням мирової угоди між сторонами та затвердженням мирової угоди судом.

31.07.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла заява про заміну сторони її правонаступником.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/1643 від 31.07.2019, у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 , призначено повторний автоматизований розподіл заяви у справі №7/578.

В результаті повторного автоматизованого розподілу, заява про заміну сторони її правонаступником по справі № 7/578, передана на розгляд судді Гулевець О.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.08.2019 заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про заміну сторони її правонаступником залишено без руху та встановлено заявнику п`ятиденний строк для усунення недоліків заяви.

14.08.2019 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла заява про усунення недоліків заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 розгляд заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" про заміну сторони у виконавчому провадженні призначено на 04.09.2019.

02.09.2019 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшли пояснення щодо строку пред`явлення ухвали суду від 15.03.2017 до виконання.

03.09.2019 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" надійшов відзив на заяву, в якій боржник проти заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні заперечив, посилаючись на те, що судові витрати зі сплати ІТЗ у сумі 236,00 не є зобов`язанням згідно з приписів ст. 509 ЦК України, а тому не можуть бути предметом договору відступлення прав вимоги.

В судове засідання 04.09.2019 з`явились представники заявника та боржника. Представник стягувача в судове засідання не з`явився.

Присутній в судовому засіданні представник заявника надав пояснення щодо заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Представник боржника в судовому засіданні проти заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні заперечив.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №7/578, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно із ч. 5 ст. 334 ГПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

У відповідності до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із наданих заявником документів, 11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (кредитор) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 (далі - договір № 601-18), відповідно до якого, в порядку та на умовах визначених договором, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 497554936,91 грн. станом на 01.08.2018 із урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів.

Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в Додатку № 1до цього договору. Всі права переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами Додатку № 1 до цього договору (п. 1.2 договору № 601-18).

Відповідно до п. 1.3 договору № 601-18 з укладенням цього договору кредитор відступає, новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отримання боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії за Договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 до цього договору.

Відступлення права вимоги за додатковими грошовими зобов`язаннями (неустойки (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) до основних грошових зобов`язань, які вже є предметом судового розгляду або вже підтверджені судовими рішеннями як такі, що підлягають стягненню із споживача (споживачів), визначаються окремим договором.

Згідно з витягом з додатком № 1 до договору № 601-18 (пункт 104), Комунальне підприємство Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" набуло право вимоги основного боргу за спожиту Комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" за договором № 710260, який був об`єднаний в єдиний договір № 330000 згідно угоди № К 330000-04/16 про об`єднання зобов`язань за договорами про постачання теплової енергії від 01.04.2016, теплову енергію.

Також 11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" та Комунальним підприємством Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №603-18 (далі - договір № 603-18), відповідно до якого ПАТ "Київенерго" відступило, а КП "Київтеплоенерго" набуло право грошової вимоги споживачів (юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, перелік яких визначений у додатках до договорів про відступлення права вимоги від 11.10.2018 № 601-18, від 11.10.2018 № 602-18) теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед кредитором оплатити неустойку (пеня та/або штраф), 3% річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та /або можуть бути нараховані та /або виникнути після дати укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями, як такі що підлягають стягненню споживачів (п. 1.2. договору № 603-18).

Перелік споживачів та склад вимог (неустойка (пеня та/або штраф), 3% річних, інфляційні нарахування судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) у вже розпочатих спорах та/або рішеннях суду та/або виконавчих провадженнях зазначаються у додатках 1, 2, 3, 4 до цього договору № 603-18 (п. 1.2. договору № 603-18).

З укладенням договору № 603-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 новий кредитор набуває право отримання/вимоги від споживачів, які визначені в Додатках 2, 3, 4 до цього договору № 603-18 та вказаних договорів про відступлення права вимоги до споживачів додаткових сум стягнення у зв`язку з неналежним виконанням споживачами договорів/угод, укладених кредитором понад ті, що є предметом судового розгляду чи підтверджені судовими рішеннями (п. 1.3. договору № 603-18).

Згідно із пунктом 830 додатку №3 до договору №603-18 про відступлення прав вимоги від 11.10.2018 ПАТ "Київенерго" відступило, а КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" набуло право вимоги до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" про стягнення 236,00 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2017 у справі №7/578.

Тобто, згідно із договорами відступлення було здійснено відступлення прав вимоги до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" про стягнення 236,00 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2017 у справі №7/578.

Заміна сторони матеріального правовідношення як зазначено судом вище врегульована, зокрема, положеннями статей 512-514 Цивільного кодексу України, якими передбачена заміна кредитора у зобов`язанні в разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Однак, сплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу не є зобов`язанням у розумінні положень статті 509 Цивільного кодексу України, тому не могла бути предметом відступлення за договором № 601-18 від 11.10.2018 та договором № 603-18 від 11.10.2018, оскільки уступка прав стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах №906/110/16 від 28.03.2018, № 910/9549/15 від 03.07.2019 та у справі № 916/65/18 від 21.01.2019.

Стаття 512 Цивільного кодексу України передбачає заміну кредитора саме у цивільному або господарському зобов`язанні.

Заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, в тому числі, щодо стягнення/відшкодування судового збору, характеру цивільно-правових не мають.

Суд зазначає, що витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за подання позовних заяв включалися до складу судових витрат та за своєю суттю не є цивільним чи господарським зобов`язанням, а також не входить до предмету і ціни позову. Процесуальний розподіл судом витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу за результатами вирішення господарського спору між сторонами процесу не є виникненням саме господарського чи цивільного зобов`язання.

З огляду на вищевикладене суд вважає безпідставним здійснення заміни стягувача щодо стягнення суми витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для заміни стягувача у справі № 7/578 на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про стягнення 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, у зв`язку з чим відповідна заява підприємства задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 52, 334, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про заміну сторони її правонаступником у справі № 7/578 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано: 09.09.2019.

Суддя О.В. Гулевець