УХВАЛА

03.09.2019Справа № 910/11710/19
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАВДОРСТРОЙ" про забезпечення позову до подання позовної заяви

до: 1. Державного агентства автомобільних доріг України,

2. Служби автомобільних доріг у Харківській області,

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь"

про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАВДОРСТРОЙ" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до Державного агентства автомобільних доріг України, Служби автомобільних доріг у Харківській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" про: 1) визнання недійсним Договору № Т16-МЛП/19 від 20.05.2019, укладений між Службою автомобільних доріг у Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь"; 2) зобов`язання Державного агентства автомобільних доріг України зобов`язати Службу автомобільних доріг у Харківській області направити Товариству з обмеженою відповідальністю "СЛАВДОРСТРОЙ" повідомлення про намір укласти договір в межах процедури закупівлі за ідентифікатором UA-2019- 01-24-002549-а.

У поданій заяві про забезпечення позову заявником викладено вимогу про вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони Службі автомобільних доріг у Харківській області та Товариству з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання умов Договору № Т16-МЛП/19 від 20.05.2019, укладеного між Службою автомобільних доріг у Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь".

Обґрунтовуючи зазначену заяву, заявник зазначає, що 24 січня 2019 року Служба автомобільних доріг у Харківській області (далі - Замовник) оприлюднила на веб-порталі ProZorro оголошення про закупівлю послуг за процедурою відкритих торгів ГБН Г.1-218-182:2011 "Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та переліки робіт". Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального тестування державного значення Р-51 Мерефа-Лозова-Павлоград на ділянці км 0+000 - км 131+189 (окремими ділянками) у Харківській області (з розробкою проектної документації) (45233142-6 Ремонт доріг) (далі Закупівля), а також була оприлюднена тендерна документація.

При цьому окремі умови тендерної документації не відповідали вимогам законодавства, в тому числі Закону України «Про публічні закупівлі», чим порушували права та інтереси потенційних учасників закупівлі, в тому числі ТОВ «Славдорстрой», а також створили і дискримінаційні умови та обмежили конкуренцію, а тому позивач 20 лютого 2019 року через електронну систему будо подано скаргу, в якій просило зобов`язати Замовника усунути дискримінаційні умови, зазначені у даній скарзі, а також привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства.

Проте, рішенням постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 12 березня 2019 року №2740-р/пк-пз відмовлено ТОВ «СЛАВДОРСТРОЙ» у задоволенні скарги від 02 лютого 2019 року № UA-2019-01-24-002459-а.b4.

Не погодившись з зазначеним рішенням АМК України, ТОВ «Славдорстрой» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання його недійсним та скасування.

11.06.2019 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/4699/19 позов ТОВ «Славдорстрой» задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення постійно діючої адміністративної колегії АМК України від 12.03.2019№2 740-р/пк-пз.

Разом з тим, 28.03.2019 за результатами розгляду тендерних пропозицій Протокол № 15), Замовником прийнято рішення про визнання тендерної пропозиції ТОВ «СЛАВДОРСТРОЙ» як такої, що не відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим ст. 16 Закону України «Про публічні закупівлі» та такою, що не відповідає умовам тендерної документації, та відхилено тендерну пропозицію ТОВ «Славдорстрой», зокрема у зв`язку з тим, що для підтвердження досвіду виконання аналогічних договорів по основним видам у робіт учасником надано акти виконаних робіт, яких недостатньо для підтвердження обсягів, зазначених у пункті 3 додатку №2 тендерної документації.

Водночас, замовником було прийнято рішення про допущення до аукціону ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» (протокол №17) та ТОВ «Автомагістраль - Південь» (Протокол №16).

Не погодившись з рішенням Замовника ТОВ «СЛАВДОРСТРОЙ» 02 квітня 2019 року через електронну систему було подано скаргу № UA-2019-01-24-002459-a.b6, в якій просило зобов`язати Замовника скасувати рішення про допуск до аукціону ТОВ «Автомагістраль-Південь» та ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ».

Рішенням постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 23.04.2019 №4967-р/пк-пз відмовлено ТОВ «СЛАВДОРСТРОЙ» у задоволенні скарги від 20.02.2019 № UA-2019-01-24-002459-a.b6.

Не погодившись з рішенням постійно діючої адміністративної колегії АМК України від 23.04.2019 №4967-р/пк-пз, ТОВ «Славдорстрой» подало позов до Окружного адміністративного суду міста Києва, у якому просило це рішення визнати незаконним та скасувати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 відкрито провадження провадження у справі №640/8743/19 за позовом ТОВ «Славдорстрой», наразі судовий розгляд розгляд триває.

У зв`язку із встановленням вищезазначених обставин та з метою відновлення свого ворушеного права, яке було порушено з боку Державного агентства автомобільних доріг України, Служби автомобільних доріг у Харківській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомагістраль-Південь», Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАВДОРСТРОЙ" має намір подати позов, предметом якого буде: 1) визнати недійсним Договору № Т16-МЛП/19 від 20.05.2019, укладений між Службою автомобільних доріг у Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь"; 2) зобов`язати Державного агентства автомобільних доріг України зобов`язати Службу автомобільних доріг у Харківській області направити Товариству з обмеженою відповідальністю "СЛАВДОРСТРОЙ" повідомлення про намір укласти договір в межах процедури закупівлі за ідентифікатором UA-2019- 01-24-002549-а.

Як стверджує заявник, беручи до уваги викладене вище, а також той факт, що процедура закупівлі за ідентифікатором UA-2019-01-24-002459-a проведена Замовником з порушенням норм Закону Про публічні закупівлі», в тому числі в частині включення Замовником до тендерної документації дискримінаційних умов та прийняття рішення про допущення до аукціону пропозицій учасників, що не відповідають вимогам тендерної документації, а тому договір № Т16-МЛП/19 від 20.05.2019 року між Службою автомобільних доріг у Харківській та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОМАГІСТРАЛЬ-ПІВДЕНЬ" укладений з грубим порушенням норм Закону України «Про публічні закупівлі», наразі сторонами оскаржуваного договору вчиняються дії щодо його виконання, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти такі дії, може утруднити або нівелювати ефективність судового захисту прав та законних інтересів ТОВ "СЛАВДОРСТРОЙ" у разі задоволення позову про визнання такого договору недійсним, що свідчить про наявність та достатність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши вказану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАВДОРСТРОЙ" про забезпечення позову, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Оскільки у даному випадку Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛАВДОРСТРОЙ" має намір звернутися до суду з немайновими позовними вимогами, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

При цьому, Суд також звертає увагу, що при розгляді заяви про забезпечення позову до подачі самого позову неможливо дослідити та оцінити доводи та мотиви, які стосуються вже суті самого майбутнього позову, оскільки це виходить за межі предмету такої заяви та може передчасно нав`язати відповідні висновки суду, який розглядатиме безпосередньо сам позов.

Аналогічні правові висновки викладені у вищенаведеній постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову Суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Однак, з огляду на викладене, Суд зазначає, що заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Службі автомобільних доріг у Харківській області та Товариству з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання умов Договору № Т16-МЛП/19 від 20.05.2019, до подання позовної заяви може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він має намір звернутися до суду.

У даному випадку наведені заявником обґрунтування саме необхідності забезпечення майбутнього позову зводяться лише до загальних вказівок на те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії щодо виконання договору його сторонам може утруднити або нівелювати ефективність судового захисту прав та законних інтересів ТОВ "СЛАВДОРСТРОЙ" у разі задоволення позову про визнання такого договору недійсним, що свідчить про наявність та достатність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, однак, жодним чином не конкретизовано, в чому полягає ускладнення чи унеможливлення такого захисту в межах одного цього судового провадження за його позовом.

Крім того, Суд зазначає, що заявлені заходи забезпечення позову не є співрозмірними із майбутніми позовними вимогами, адже, з огляду на предмет Договору № Т16-МЛП/19 від 20.05.2019 (ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення), наслідки вжиття заходів до забезпечення позову, про які просить заявник, тобто, заборона виконання його умов сторонами, очевидно носять більш негативний характер, ніж ті негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

З огляду на викладене, Суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАВДОРСТРОЙ" про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СЛАВДОРСТРОЙ" про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення та підписання повного тексту ухвали: 03.09.2019

Суддя Т.Ю.Трофименко