УХВАЛА

13 вересня 2019 року Справа № 913/498/19

м.Харків Провадження №33/913/498/19

Суддя Господарського суду Луганської області Драгнєвіч О.В., розглянувши матеріали за позовом Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Маяк», вул.Молодіжна, буд.6, с.Караїчне Троїцького району Луганської області, 92141

до відповідача Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, вул.Центральна, буд.69, 92100

про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

В С Т А Н О В И В:

Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Маяк» звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності за набувальною давністю на об`єкти нерухомого майна:

заправну, що розташована в с.Караїчне Троїцького району Луганської області, вул.Молодіжна, №21а, яка складається: будівля заправної Б; навіс В; ємкості (2 шт.) І; ємкість (1 шт.) ІІ; ємкості (2 шт.) ІІІІ; ємкості ( 2 шт.) ІV; ємкість (1 шт.) V; ємкість (1 шт.) VІ; огорожа -1; ворота-2; ворота-3;

- майстерню-кузню, що розташована в АДРЕСА_1 району Луганської області, вул.Молодіжна, №24, яка складається: будівля майстерні-кузні Б; б; б1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує посилаючись на те, що рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації правової та комерційної допомоги «Феміда» №12/07 від 12.12.2007 було визнано дійсним договір купівлі-продажу від 04.12.2007, згідно якого Приватне орендне підприємство «Маяк» купило комплекс об`єктів нерухомого майна, зокрема автогараж 1971 року, який було споруджено на базі заправної 1969 року, якій на даний час присвоєно адресу: АДРЕСА_1 Луганської АДРЕСА_2 , а також майстерню-кузню 1965 року, яку було споруджено на базі зерноскладу 1965 року, якій на даний час присвоєно адресу: АДРЕСА_1 . Крім того, вказаним рішенням визнано за Приватним орендним підприємством «Маяк» право власності на комплекс об`єктів нерухомого майна, розташованих зокрема за адресою АДРЕСА_2 , яке не було конкретизове.

Троїцьким районним судом Луганської області 26.12.2007 для проведення державної реєстрації нерухомого майна постановлено ухвалу №2-1036 про видачу виконавчого листа. При цьому, у зв`язку з неточним переліком нерухомості такі об`єкти нерухомого майна як заправна та майстерня-кузня не включені до переліку майна на яке визнавалось право власності рішенням третейського суду, до теперішнього часу не було проведено державну реєстрацію вказаних об`єктів, якими з 26.04.2000 року і до теперішнього часу відкрито і безперервно користується позивач.

Таким чином, Приватне орендне сільськогосподарське підприємство «Маяк» фактично набуло право власності на дані об`єкти нерухомості за набувальною давністю, проте зареєструвати своє право власності підприємство без рішення суду про визнання права власності, не може.

Дослідивши позовні матеріали, суд дійшов висновку, що вони не відповідають вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви подаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд звертає увагу позивача на те, що Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 року встановлено, що про прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення (поштового переказу) відправникові з додержанням вимог Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Зазначеною нормою передбачена видача відправнику розрахункового документа, який є доказом прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення.

Належним доказом відправлення сторонам копії позовної заяв з доданими до неї документами є чеки (квитанції) з описом вкладення у цінні листи.

Позивачем в п.21 додатків до позовної заяви вказано - документи, що підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Разом з цим, в якості доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, позивачем долучено тільки фіскальний чек від 06.09.2019. Опис вкладення щодо направлених документів позивачем взагалі не надано.

З наданого фіскального чеку не вбачається, що позовна заява разом з додатками була направлена відповідачу, оскільки в ньому взагалі не зазначено ні найменування адресата (кому направляється), ні адреси (куди направляється).

За відсутності опису вкладення та належного оформлення фіскального чеку про направлення документів не вбачається можливим встановити, що копія позовної заяви і додані до неї документи на виконання вимог п.1 ч.1 ст.164 ГПК України були направлені відповідачу - Троїцькій селищній раді Троїцького району Луганської області за вказаною в позові адресою.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно п.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до положень ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року складає 1921 гривні.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено вимогу майнового характеру.

В якості доказів вартості спірного майна, на яке позивач просить визнати право власності, останнім надано копію переліку основних засобів по КСП «Маяк» станом на 26.04.2000, в якому вказана вартість майстерні - кузні 1227 грн 00 коп. та заправної 5000 грн 00 коп. Відповідно ціну позову позивачем визначено в розмірі 6227 грн.

Враховуючи зазначене, позивачем сплачено судовий збір виходячи з вартості спірного майна вказаного в наданому переліку, про що долучено платіжне доручення №1 від 06.09.2019 на суму 1921 грн 00 коп.

Частиною 2 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Проте, позивачем в порушення п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України не зазначено і не додано доказів реальної вартості спірного майна, на яке позивач просить визнати право власності, на момент звернення з даним позовом, що виключає можливість встановлення судом суми судового збору, яка підлягає оплаті за поданий позов, яка визначається з урахуванням вартості спірного майна як зі спору майнового характеру.

Враховуючи вищевикладене, позивачу необхідно вказати правильну ціну позову з врахуванням реальної вартості майна на даний час і надати докази на підтвердження зазначеного. У разі відсутності вищезазначених доказів, визначити шляхи їх отримання, враховуючи ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями п.п. 8, 9 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо оформлення позовної заяви, зокрема позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач в якості доказів, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини посилається на ухвалу Троїцького районного суду Луганської області №2-1036 від 26.12.2007 про видачу виконавчого листа, а також договір купівлі-продажу від 04.12.2007 про придбання позивачем частини нерухомого майна.

Однак, позивачем наразі в супереч вимогам п.п. 8, 9 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України не надано суду вказаних документів, що також підтверджується актом №66 відділу організаційно-документального забезпечення роботи суду.

Крім того, на підтвердження заявлених у позові вимог, та можливості встановлення судом фактичних обставин, на які посилається позивач, останнім не також не долучено копії технічних паспортів на комплекс об`єктів нерухомого майна, що розташовані за адресами : АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , копію договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном від 26.04.2000, копію протоколу загальний зборів співвласників майна від 11.10.2007, акт приймання-передачі придбаного за договором купівлі-продажу від 04.12.2007 майна (документи, про які іде мова в рішенні постійно діючого третейського суду при асоціації правової та комерційної допомоги «Феміда» №12/07 від 12.12.2007).

Окремо, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача також на наступні обставини.

З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин та суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як вбачається, позов про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю заявлено наразі позивачем до відповідача - Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області.

Однак, відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо ж попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п.13 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 35 «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав»).

Наразі на обґрунтування заявленого позову ПОСП «Маяк» зазначає про тривале, безперервне, добросовісне володіння спірними об`єктами нерухомого майна, право власності на які свого часу було фактично визнано за позивачем, враховуючи укладений між позивачем та співвласниками майна колишнього КСП «Маяк» (фізичними особами, громадянами) договір купівлі-продажу від 04.12.2007 та подальше рішення постійно діючого третейського суду при асоціації правової та комерційної допомоги «Феміда» №12/07 від 12.12.2007.

Однак, оскільки в рішенні третейського суду перелік нерухомого майна, на який позивачем було набуто право власності, не було належним чином конкретизовано, спірні об`єкти нерухомості (заправна та майстерня-кузня) не були включені до комплексу об`єктів нерухомого майна, на який ПОСП «Маяк» фактично набуло право власності.

Разом з цим, зміст рішення третейського суду свідчить про те, що сторонами у справі були позивач (ПОСП «Маяк» ) та громадянин ОСОБА_1 та інші громадяни співвласники майна, а спір стосувався дійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Зазначене свідчить про поінформованість наразі позивача щодо попередніх власників нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст.ст.162, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву за б/н від 06.09.2019 Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Маяк» до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без руху.

2. Приватному орендному сільськогосподарському підприємству «Маяк» протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме : подати заяву про усунення недоліків (з доказами направлення її копії іншій стороні), долучивши: докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками (оригінали фіскального чеку та опису вкладення документів); відомості щодо вартості спірного майна, на яке позивач просить визнати право власності станом на час звернення до суду з даним позовом (долучити докази на підтвердження вартості спірного майна на даний час); відомості щодо ціни позову з урахуванням правильно визначеної вартості спірного майна на даний час; докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі з урахуванням вартості спірного майна на даний час; належним чином завірені копії ухвали Троїцького районного суду Луганської області №2-1036 від 26.12.2007, а також договору купівлі-продажу від 04.12.2007 про придбання позивачем частини нерухомого майна та копії технічних паспортів на комплекс об`єктів нерухомого майна, що розташовані за адресами : АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , копію договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном від 26.04.2000, копію протоколу загальний зборів співвласників майна від 11.10.2007, акт приймання-передачі придбаного за договором купівлі-продажу від 04.12.2007 майна (документи, про які іде мова в рішенні постійно діючого третейського суду при асоціації правової та комерційної допомоги «Феміда» №12/07 від 12.12.2007).

3. Роз`яснити Приватному орендованому сільськогосподарському підприємству «Маяк», що у разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 13.09.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Драгнєвіч