УХВАЛА

м. Київ

05.09.2019Справа № 910/9066/19
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., розглянувши заяву б/н від 30.08.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «К Інвест» «Про забезпечення позову»

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «К Інвест» (04050, м. Київ, вул.Глибочицька, 17)

до відповідача - 1: Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіної Юлії Володимирівни (02096, м. Київ, вул. Крупської, 10)

відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент Фінанс» (01054, м. Київ, вул. Гоголівська, 22/24, офіс 605)

про визнання дій державного реєстратора протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію прав,-

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2019 року до господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «К Інвест» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 09.07.2019 року до Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіної Юлії Володимирівни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент Фінанс» (відповідачі) в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- визнати дії державного реєстратора комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіної Ю.В. з внесення до Державного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про право власності 30518049 та прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45768115 від 01.03.2019 протиправними, необґрунтованими та такими, що вчинені з істотним порушенням норм чинного законодавства України;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.03.2019 №45768115, прийняте державним реєстратором комунального підприємства «Реєстратор» м.Київ Нікітіною Юлією Володимирівною, в частині реєстрації спільної часткової (розмір частки 9/10) власності (номер запису про право власності 30518049) на нежитлові приміщення (в літ.Г) загальною площею 1753,60 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Глибочицька, буд. 17 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ ФІНАНС».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи № 910/9066/19 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження. 3алучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Підготовче засідання у справі № 910/9066/19 призначено на 31.07.2019 року.

17.07.2019 року через відділ діловодства суду від Товариство з обмеженою відповідальністю «К Інвест» надійшла заява б/н від б/д року «Про забезпечення позову».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 року в задоволенні заяви б/н б/д «Про забезпечення позову» Товариства з обмеженою відповідальністю «К Інвест» - відмовлено.

15.08.2019 року через відділ діловодства суду від Товариство з обмеженою відповідальністю «К Інвест» надійшла заява б/н від 15.08.2019 року «Про забезпечення позову».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 року в задоволенні заяви б/н від 15.08.2019 року «Про забезпечення позову» Товариства з обмеженою відповідальністю «К Інвест» - відмовлено.

30.08.2019 року через відділ діловодства суду Товариство з обмеженою відповідальністю «К Інвест» втретє звернулося до суду із заявою б/н від 30.08.2019 року «Про забезпечення позову».

у якій заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на майно, а саме нежитлові приміщення (в літері Г (штрих)), які знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Глибочицька, будинок 17 , реєстраційний номер нерухомого майна - 31298966, загальною площею 1753,6 (одна тисяча сімсот п`ятдесят три цілих та шість десятих) квадратних метрів, а саме:

- приміщення першого поверху номери 1-24 (група приміщень № 2), загальною площею 257,6 кв. м., а також дві сходові клітини та ліфтова загальною площею 73,5 кв.м.;

- приміщення другого поверху номери 1-35 (група приміщень № 3), загальною площею 417, 3 кв. м., а токож дві сходові клітини загальною площею 59,8 кв. м.;

- приміщення третього поверху номери 1-27 (група приміщень № 4), загальною площею 420,6 кв. м, а також дві сходові клітини загальною площею 66,5 кв. м;

- приміщення четвертого поверху номери 1-32 (група приміщень № 5), загальною площею 392,5 кв. м, а також дві сходові клітини загальною площею 65,8 кв.м.

2) Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного нерухомого майна:

- нежитлові приміщення (в літері Г (штрих)), які знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Глибочицька, будинок 17 , реєстраційний номер нерухомого майна - 31298966, загальною площею 1753,6 (одна тисяча сімсот п`ятдесят три цілих та шість десятих) квадратних метрів, а саме:

- приміщення першого поверху номери 1-24 (група приміщень № 2), загальною площею 257,6 кв. м., а також дві сходові клітини та ліфтова загальною площею 73,5 кв.м.;

- приміщення другого поверху номери 1-35 (група приміщень № 3), загальною площею 417, 3 кв. м., а токож дві сходові клітини загальною площею 59,8 кв. м.;

- приміщення третього поверху номери 1-27 (група приміщень № 4), загальною площею 420,6 кв. м, а також дві сходові клітини загальною площею 66,5 кв. м;

- приміщення четвертого поверху номери 1-32 (група приміщень № 5), загальною площею 392,5 кв. м, а також дві сходові клітини загальною площею 65,8 кв.м.

Вказана заява обґрунтована тим, що 01.03.2019 державним реєстратором КП «Реєстратор» було зареєстровано право спільної часткової (розмір частки 9/10) власності (номер запису про право власності 30518049) на нежитлові приміщення (в літ.Г) загальною площею 1753,60 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вулиця Глибочицька, буд. 17 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕНТ ФІНАНС».

Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45768115 від 01.03.2019 прийняте Нікітіною Юлією Володимирівною , Комунальне підприємство "Реєстратор", м. Київ.

Державним реєстратором Нікітіною Ю.В. під час прийняття оскаржуваного рішення на порушення пунктів 1,2,7 частини 3 статті 10 Закону про реєстрацію, пунктів 10,12,61 Порядку 1127, а саме:

1) не було виготовлено електронних копій доданих до заяви документів шляхом сканування їх до Державного реєстру прав;

2) не перевірено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства;

3) не перевірено наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації, тому що подані документи не давали змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки ним проведено оскаржувану державну реєстрацію права власності за відсутності необхідних для оскаржуваної реєстрації прав документів, а саме державним реєстратором Нікітіною Ю.В. не було встановлено факт завершення 30-денного строку з моменту отримання ТОВ «К Інвест» письмової вимоги від ТОВ «ФК «ІНВЕНТ ФІНАНС».

Разом з тим, на думку Заявника, Відповідач-2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент Фінанс», вчиняє ряд незаконних дій, щодо спірного майна, а саме:

1. Незаконне набуття статусу Нового Кредитора та Іпотекодержателя спірного майна.

Як зазначає Заявник, 12.09.2017 між ПАТ «УКРІНКОМ» та ТОВ «ФК «ІНВЕНТ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги № 1/09, відповідно до якого так званий Первісний кредитор (ПАТ «Укрінком») передало Новому Кредитору (ТОВ «Фінансова компанія «Інвент Фінанс») право вимоги Первісного кредитора за Кредитним договором. 25.10.2017 р. між ПАТ «УКРІНКОМ» та ТОВ «ФК «ІНВЕНТ ФІНАНС» також було укладено договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором від 14.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лахно Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1555. 30.01.2019 між ТОВ «ФК «ІНВЕНТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвент Фінанс» відступлено ОСОБА_1 . права вимоги за кредитним договором № 4725 від 14.12.2010 р. в повному обсязі, включаючи право вимоги основної суми заборгованості за кредитним договором, право вимоги суми нарахованих процентів за кредитним договором, строк платежу яких настав на дату укладення цього договору процентів, неустойки, штрафів, пені (копії зазначених договорів відступлення права вимоги подавалися разом з позовною заявою). Проте всупереч тому, що право вимоги в повному обсязі було відступлено ОСОБА_1 ТОВ «ФК «ІНВЕНТ ФІНАНС» звернулося до державного реєстратора в той момент коли вже повністю відступило право вимоги за кредитним договором ОСОБА_1 А тому й не мало право звертати стягнення на предмет іпотеки. Факт відступлення права вимоги у повному обсязі встановлено ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.02.2019 у справі №910/22919/17. Законність укладання таких договорів відступлення права вимоги на даний час є предметом спору у справі № 910/3891/19 за позовом ТОВ «К Інвест» до ТОВ «ФК Інвент Фінанс» та ПАТ Українська інноваційна компанія» про визнання договорів відступлення права вимоги недійсними, я також у справі №755/5114/19 за позовом ТОВ «К Інвест» до ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Інвент Фінанс», треті особи: Державна організація «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб». ПАТ «Українська інноваційна компанія» про визнання договорів відступлення права вимоги недійсними.

2. Звернення стягнення на предмет застави, шляхом набуття права власності, всупереч встановленій законом процедурі.

Як зазначає Заявник, ТОВ «ФК «ІНВЕНТ ФІНАНС» недотримані вимоги статті 35,37 Закону України «Про іпотеку», щодо повідомлення Іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки та проведення оцінки предмету іпотеки. Разом з тим, незрозуміла сума заборгованості в рахунок якої відбувалось звернення стягнення, оскільки сума заборгованості встановлена лише у самому договорі про відступлення права вимоги за кредитним договором. Проте, ТОВ «ФК «ІНВЕНТ ФІНАНС» не зверталось до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, що б доводило про наявність «безспірної заборгованості» ТОВ «К ІНВЕСТ» перед новим кредитором.

3. Вчинення дій направлених на відчуження майна.

Як зазначає Заявник, 12.04.2019 на торгівельному майданчику DOM.RIA.СОМ було розміщено оголошення про продаж або передачу в оренду Відповідачем 1 Об`єкту нерухомого майна. В описі оголошення зазначено, що: «ТОВ "Фінансова компанія "Інвент Фінанс" продає будівлю під офіси, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька , буд . 17», які за площею, етажністю, кількістю приміщень збігаються з майном, з приводу якого заявлена вимога, щодо скасування реєстраційної дії про право власності. Разом з тим з 26.03.2019 на сайті «DOMIK.UA» міститься ще одне оголошення, щодо продажу офісного приміщення за адресою Київ , вул. Глибочицька, буд. 17 яке за площею також збігається з приміщенням с приводу якого виник спір.

4. Вчинення дій направлених на отримання фізичного контролю над спірними приміщеннями.

Як зазначає Заявник, у травні місяці спірне приміщення було об`єктом рейдерських захоплень з боку невідомих осіб, які, застосовуючи примус, намагалися проникнути до приміщення та встановити силовий контроль над ним. Інформація про викладенні вище протиправні дії третіх осіб є загальнодоступною та міститься в мережі Інтернет.

5. незаконна передача спірного майна до статутного капіталу, зміна власника, накладення іпотеки.

15.08.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48243801, яким перереєстроване право власності на Нерухоме майно ТОВ «К Інвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ПРО» (, адреса: 04060, м. Київ, вул. Ризька, будинок 73-Г, офіс 7, тел.: НОМЕР_1 , дата реєстрації юридичної особи: 23.05.2019 р.).

Приватним нотаріусом Толочко Яною Миколаївною було також прийнято рішення про державну реєстрацію та їх обтяження, індексний номер: 48261604 від 15.08.2019, відповідно до якого внесений запис про іпотеку відносно Нерухомого майна на підставі іпотечного договору, укладеного між ТОВ «РЕНТА ПРО» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ».

Також, 15.08.2019 приватним нотаріусом Толочко Яною Миколаївною було прийнято рішення про державну реєстрацію та їх обтяження, індексний номер: 48261408, щодо накладення заборони на Нерухоме майно на підставі іпотечного договору.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ТОВ «РЕНТА ПРО», зокрема, є: ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент Фінанс», а саме товариство було за реєстроване - 23.05.2019, тобто незадовго до проведення незаконних дій із спірним майном.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти Укриїни» у пунктах 166-168 зазначає, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах "Іммобіліаре Саффі проти Італії" [ВП], заява N 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та "Вістіньш і Перепьолкінс проти Латвії" [ВП], заява N 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року). Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно із нормами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.

В силу положень частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові активи, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до частин 5, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Так, за приписами статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки у цій справі позивачі звернулися до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення якого не вимагатиме примусового виконання, враховуючи вимоги статті 136 Господарського процесуального кодексу України, то в такому випадку судом має досліджуватися та застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд вважає, що надані у справі докази належним чином доводять, що незастосування заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Беручи до уваги той факт, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я.М. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48243801, яким перереєстроване право власності на Нерухоме майно ТОВ «К Інвест» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕНТА ПРО» (, адреса: 04060, м. Київ, вул. Ризька, будинок 73-Г, офіс 7, тел.: НОМЕР_1 , дата реєстрації юридичної особи: 23.05.2019 р.).а відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновниками ТОВ «РЕНТА ПРО», зокрема, є: ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент Фінанс», а саме товариство було за реєстроване - 23.05.2019, тобто незадовго до проведення незаконних дій із спірним майном.

Зазначені вище фактичні обставини справи дають суду підстави для висновку про наявність існування обставин, що передбачають можливість істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи зазначене, а також предмет оскарження в господарській справі, виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову частково, шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного нерухомого майна:

- нежитлові приміщення (в літері Г (штрих)), які знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Глибочицька, будинок 17 , реєстраційний номер нерухомого майна - 31298966, загальною площею 1753,6 (одна тисяча сімсот п`ятдесят три цілих та шість десятих) квадратних метрів, а саме:

- приміщення першого поверху номери 1-24 (група приміщень № 2), загальною площею 257,6 кв. м., а також дві сходові клітини та ліфтова загальною площею 73,5 кв.м.;

- приміщення другого поверху номери 1-35 (група приміщень № 3), загальною площею 417, 3 кв. м., а токож дві сходові клітини загальною площею 59,8 кв. м.;

- приміщення третього поверху номери 1-27 (група приміщень № 4), загальною площею 420,6 кв. м, а також дві сходові клітини загальною площею 66,5 кв. м;

- приміщення четвертого поверху номери 1-32 (група приміщень № 5), загальною площею 392,5 кв. м, а також дві сходові клітини загальною площею 65,8 кв.м.

Суд наголошує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, забезпечення позову в даному випадку жодним чином не обмежує прав учасників справи, а лише сприяє збереженню вже існуючих обставин спірних правовідносин.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1.З Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «К ІНВЕСТ» бн/ від 30.08.2019 року «Про забезпечення позову» - задовольнити частково.

2. Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним підрозділам та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо наступного нерухомого майна:

- нежитлові приміщення (в літері Г (штрих)), які знаходяться за адресою: м. Київ, вулиця Глибочицька, будинок 17 , реєстраційний номер нерухомого майна - 31298966, загальною площею 1753,6 (одна тисяча сімсот п`ятдесят три цілих та шість десятих) квадратних метрів, а саме:

- приміщення першого поверху номери 1-24 (група приміщень № 2), загальною площею 257,6 кв. м., а також дві сходові клітини та ліфтова загальною площею 73,5 кв.м.;

- приміщення другого поверху номери 1-35 (група приміщень № 3), загальною площею 417, 3 кв. м., а токож дві сходові клітини загальною площею 59,8 кв. м.;

- приміщення третього поверху номери 1-27 (група приміщень № 4), загальною площею 420,6 кв. м, а також дві сходові клітини загальною площею 66,5 кв. м;

- приміщення четвертого поверху номери 1-32 (група приміщень № 5), загальною площею 392,5 кв. м, а також дві сходові клітини загальною площею 65,8 кв.м.

3. Стягувач за ухвалою суду: Товариство з обмеженою відповідальністю «К ІНВЕСТ» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 17, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕНТ ФІНАНС» (01054, м. Київ, вул. Гоголівська, 22/24, офіс 605, )

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 05.09.2019 року, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч.1 ст.144 Господарського кодексу України.

5. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

6. Дана ухвала має силу виконавчого документу відповідно до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження».

7. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя М.В. Данилова