ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2019 справа № 914/997/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Гутьєвої В.В.,

при секретарі Пукач М.В.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи за позовом: ФОП Ільківа Руслана Миколайовича, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства "ІН-Маркет", м. Львів

про стягнення 18 865,97 грн. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача: Музика М.П. - адвокат

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Суть заяви: Позов заявлено ФОП Ільківим Русланом Миколайовичем до відповідача: Приватного підприємства "ІН-Маркет" про стягнення 23 302,90 грн. заборгованості, з яких: 16 391,28 грн. - основний борг, 4 436,93 грн. - пеня, 371,00 грн. - 3% річних, 2 103,69 грн. - втрати від інфляції.

Ухвалою суду від 28.05.2019 р. відкрито провадження у справі № 914/997/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 24.06.2019 р.

Ухвалою суду від 10.06.2019 р. судове засідання відкладено на 25.06.2019 р.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду від 25.06.2019 р. Судове засідання призначено на 20.08.2019 р.

15.08.2019 р. позивач подав на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача 16 391,28 грн. - основного боргу, 371,00 грн. - 3% річних, 2 103,69 грн. - втрат від інфляції, а також 1 921,00 грн. сплаченого судового збору. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відтак, справа № 914/997/19 підлягає розгляду в межах зменшених позовних вимог.

Ухвалою від 20.08.2019 р. підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 03.09.2019 р.

03.09.2019 р. в судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, заяві про зменшення позовних вимог та поясненнях, наданих в судовому засіданні, просив суд позов задоволити повністю та стягнути з відповідача 16 391,28 грн. - основного боргу, 371,00 грн. - 3% річних, 2 103,69 грн. - втрат від інфляції, а також 1 921,00 грн. сплаченого судового збору.

Представник відповідача в судове засідання 03.09.2019 р. не з`явився, хоча був належно повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про що докази є в матеріалах справи, письмового відзиву на позов на адресу суду не подав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 01.03.2018 р. між ФОП Ільківим Р. М. та ПП "ІН-Маркет" укладено договір суборенди нежитлових приміщень № 6. Предметом договору суборенди виступала частина приміщення площею 56,7 кв. м. за адресою: м . Львів , вул . Газова, 26, кім. 102. Відповідно до п. 1.1. договору та акту приймання-передачі від 01.04.2018 р. орендар передав, а суборендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - частину приміщення, площею 56,7 м2, розміщене за адресою: м. Львів, вул. Газова, 26/ кім. 102. У відповідності до п. п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5 договору суборенди орендна плата становить 14 175,00 грн. з ПДВ за один місяць та перераховується орендареві щомісячно з 25 по 30 число авансом за наступний місяць; щомісяця орендар подає рахунки суборендарю щодо компенсації експлуатаційних видатків, оплата рахунків за експлуатаційні видатки перераховується до 30 числа поточного місяця. В період з 01.04.2018 року до 15.06.2018 року ПП "ІН-Маркет" користувалося приміщенням взятим в суборенду, проте орендну плату та експлуатаційні витрати не вносило. Листом від 15.06.2018 р. відповідач повідомив позивача про намір розірвати договір суборенди нежитлових приміщень № 6 від 01.03.2018 р. та у вказаному листі зазначив, що заборгованість в розмірі 36 891,28 грн., яка виникла на підставі договору суборенди зобов`язується погасити до 01.09.2018 року. В період з 10.08.2018 р. до 28.08.2018 р. відповідачем здійснено часткове погашення боргу в розмірі 12 500,00 грн. Жодних інших платежів відповідачем до 01.09.2018 р. здійснено не було, а отже у нього виникли боргові зобов`язання на суму 24 391,28 грн. В подальшому відповідачем 26.09.2018 р. здійснено часткове погашення боргу у розмірі 3 000,00 грн. та 17.10.2018 р. на суму 5 000,00 грн. В період з 17.10.2018 р. до 10.04.2019 р. відповідачем так і не погашено основний борг на суму 16 391,28 грн. На підставі наведеного, позивач просить стягнути з відповідача 16 391,28 грн. - основного боргу, 371,00 грн. - 3% річних, 2 103,69 грн. - втрат від інфляції, 1 921,00 грн. судового збору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши подані суду документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

01.03.2018 р. між позивачем (орендар за договором) та відповідачем (суборендар за договором) укладено договір суборенди нежитлових приміщень № 6 (надалі договір суборенди). Відповідно до п.1.1 договору суборенди орендар передає, а суборендар приймає в строкове, платне користування окреме індивідуально визначене майно - частина приміщення, площею 56,7 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Львів , вул. Газова, 26, кім. 102. Згідно з п. 2.1 договору суборенди суборендар вступає у строкове платне користування майном з дати підписання сторонами акту приймання-передачі майна. Розділом 3 договору суборенди передбачений розмір орендної плати, зокрема, орендна плата становить 250,00 грн. за 1 кв.м., в т.ч. ПДВ - 41,66 грн., що становить 14 175,00 грн. Орендна плата перераховується орендареві щомісячно з 25 до 30 числа авансом за наступний місяць. Як вбачається з долученого до матеріалів справи акту приймання-передачі від 01.04.2018 року, орендар - ФОП Ільків Р. М. з однієї сторони і суборедар - ПП "ІН-Маркет" з другої сторони, на виконання умов договору суборенди нежитлових приміщень № 6 орендар передав, а суборедар прийняв для використання у відповідності з умовами договору майно площею 56,7 кв. м., стан якого відповідає умовам договору. В період з 01.04.2018 року до 15.06.2018 року ПП "ІН-Маркет" користувалося приміщенням взятим в суборенду, проте орендну плату та експлуатаційні витрати не вносило. Листом від 15.06.2018 р. відповідач повідомив позивача про намір розірвати договір суборенди нежитлових приміщень № 6 від 01.03.2018 р. та у вказаному листі зазначив, що заборгованість в розмірі 36 891,28 грн., яка виникла на підставі договору суборенди, зобов`язується погасити до 01.09.2018 року. Вказаний лист відповідача від 15.06.2018 р. долучено позивачем до матеріалів справи. Відповідно до ату приймання-передачі від 15.06.2018 р. суборендар повернув, а орендар прийняв у відповідності з умовами договору майно площею 56,7 кв. м., стан якого відповідав умовам договору. В період з 10.08.2018 р. до 28.08.2018 р. відповідачем здійснено часткове погашення боргу в розмірі 12 500,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які долучені до матеріалів справи. Жодних інших платежів відповідачем до 01.09.2018 р. здійснено не було, а отже у нього виникли боргові зобов`язання на суму 24 391,28 грн. В подальшому відповідачем 26.09.2018 р. здійснено часткове погашення боргу у розмірі 3 000,00 грн. та 17.10.2018 р. на суму 5 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які долучені до матеріалів справи. В період з 17.10.2018 р. до 10.04.2019 р. відповідачем так і не погашено основний борг на суму 16 391,28 грн.

В силу приписів ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.2 договору орендна плата перераховується орендареві щомісячно з 25 до 30 числа авансом за наступний місяць; щомісяця орендар подає рахунки суборендарю щодо компенсації експлуатаційних видатків, оплата рахунків за експлуатаційні видатки перераховується до 30 числа поточного місяця.

Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що між сторонами у справі виникли господарські правовідносини на підставі укладеного договору суборенди нежитлових приміщень № 6 від 01.03.2018 р. Позивач повністю виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним договором суборенди нежитлових приміщень, що підтверджується актом приймання-передачі майна від 01.04.2018 р., який підписаний уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобов`язань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Внаслідок часткового виконання відповідачем зобов`язань за укладеним договором суборенди нежитлових приміщень № 6 від 01.03.2018 р. виникла заборгованість, яка на момент подачі позовної заяви становила 16 391,28 грн. Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу на суму 16 391,28 грн. грн. є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеної норми позивач просить стягнути з відповідача 371,00 грн. - 3% річних, 2 103,69 грн. - втрат від інфляції. Вимога позивача про стягнення з відповідача 371,00 грн. - 3% річних та 2 103,69 грн. - втрат від інфляціїє обґрунтована, підтверджується матеріалами справи та підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведене, а також враховуючи те, що позивачем надано достатньо доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, а відповідачем не надано належних доказів їх спростування, господарський суд дійшов висновку, що позов ФОП Ільківа Руслана Миколайовича до відповідача: Приватного підприємства "ІН-Маркет" підлягає до задоволення повністю, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача16 391,28 грн. - основного боргу, 371,00 грн. - 3% річних, 2 103,69 грн. - втрат від інфляції.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, ст.ст. 236-241, 327 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з відповідача: Приватного підприємства "ІН-Маркет" (79000, м. Львів, вул. Дорошенка, 57/5; код ЄДРПОУ № 32484005) на користь позивача: Фізичної особи-підприємця Ільківа Руслана Миколайовича ( АДРЕСА_3 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) 16 391,28 грн. - основного боргу, 371,00 грн. - 3% річних, 2 103,69 грн. - втрат від інфляції, 1 921,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і в строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складений 09.09.2019 р.

Суддя Гутьєва В.В.