ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019р. Справа № 904/3274/19
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Навімет», м. Дніпро

До: Фізична особа-підприємець Гейдарова Мурада Адильхан-Огли, с. Петрівське

Про: стягнення 521 000, 00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

ПП ВКФ «Навімет» (позивач) звернувся до суду з позовом до ФОП Гейдарова М.О. (відповідач) про стягнення 521 000, 00 грн. - заборгованості, що виникла внаслідок не виконання відповідачем умов договору доручення № 25/04-П від 24.04.18р. (укладеного між сторонами) про закупку побутових відходів чорних металів та безпідставне утримання грошових коштів , перерахованих позивачем відповідачу на виконання умов цього договору.

Ухвалою суду від 13.08.19р. було відкрите провадження у справі №904/3274/19 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ФОП Гейдарова М.А.О. ( відповідач) у своїй заяві від 30.08.19р. позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За твердженням позивача, 24.04.18р. , між ТОВ «ВКФ «Навімет» ( довіритель) та ФОП Гейдаров М. А. О. ( повірений) було укладено договір доручення № 24/04 - П на закупку товару; відповідно до умов якого довіритель доручає, а повірений бере на себе зобов`язання здійснити угоду по придбанню для довірителя побутових відходів чорних металів (п.1.1. договору). Згідно п.1.2. договору загальна сума договору визначається як зростаюча сума по всім поставкам , здійсненим на протязі дії цього договору, згідно «Звіту повіреного» який є невід`ємною частиною діючого договору.

У п. 1.3 договору вказано , що довіритель поручає, а повірений бере на себе зобов`язання: закупити товар за рахунок коштів довірителя, після чого довіритель виплачує повіреному винагороду в розмірі 0,1 % від загальної суми угод за місяць , зазначений в «Звіті повіреного», який підписується сторонами і є підтвердженням виконання діючого договору - про що зазначено у п. 1.4 договору.

Відповідно до п. 2.1 договору довіритель перераховує на розрахунковий рахунок повіреного грошові кошти для закупки товару, а повірений зобов`язаний придбати та поставити товар довірителю; у випадку не поставки повіреним товару на протязі 30 календарних днів з моменту перерахування грошових коштів довірителем повірений зобов`язаний повернути всю суму попередньої оплати на розрахунковий рахунок довірителя.

Згідно підпункту 3.1.1. повірений зобов`язаний виконати дане йому доручення відповідно до вказівки довірителя; вказівки можуть бути як в письмовій, так і в усній формі; повірений має право відступити від цих вказівок, якщо по обставинам справи це необхідно в інтересах довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не отримав своєчасної відповіді на свою адресу.

В п.п. 3.2.2. сторони погодили, що довіритель зобов`язаний здійснювати оплату повіреному, необхідну для виконання доручень і відшкодування повіреному понесених витрат, що були необхідні для виконання доручення.

Повірений у випадку порушення строків виконання зобов`язань п.п.2.1 виплачує від фактичної сплаченої суми довірителем, неустойку за кожен день прострочення, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка дійсна на момент укладення договору; повірений звільняється від відповідальності, якщо порушення строку виконання зобов`язань сталося з вини довірителя. (п.4.1. договору).

Підпункт 4.4. передбачає що у випадку не дотримання сторонами зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену діючим законодавством України; факти невиконання договірних зобов`язань доводяться в порядку, передбаченому діючим законодавством України.

Договір вважається складеним з моменту підписання сторонами (а.с.7-8).

Позивач стверджує , що на виконання умов цього договору він перерахував на рахунок ФОП Гейдаров М. А. (відповідача) № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «ОТП БАНК», 521 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення №704 від 16.11.18 року. (а.с.34). Проте, на теперішній час ФОП Гейдаров М.А. не виконав умов договору, та не придбав побутових відходів чорних металів для довірителя та в порушення умов п.2.2 грошові кошти в розмірі 521 000,000 грн. довірителю не повернув. Отриману відповідачем претензію №1 від 05.06.19р. про повернення вищезазначених грошових коштів (а.с.11.-13), відповідач залишив без задоволення. Враховуючи вищезазначене, позивач був вимушений звернутися з позовом до суду. На час прийняття рішення у справі відповідач доказів виконання умов договору доручення № 25/04-П від 24.04.2018р., або доказів сплати ( повернення ) на користь позивача грошових коштів в розмірі 521 000, 00 грн. не надав, а позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії; правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя; договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором; у договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Статтею 530 ЦК України передбачено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178,191 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача : Фізичної особи - підприємця Гейдарова Мурада Адильхан-Огли ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича комерційна фірма «Навімет» ( 49107, м. Дніпро, вул. Караваєва, буд. 39; ): 521 000, 00 грн. - заборгованості за договором та 7 815, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 05.09.2019 р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.