УХВАЛА

м. Київ

03.09.2019Справа № 910/3301/18
За позовом ОСОБА_1

До 1. Приватного підприємства «Сансет»

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу корпоративних прав

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичак О.М.

Без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства «Сансет», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав Приватного підприємства «Сансет» від 30.12.2015, укладеного від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав Приватного підприємства «Сансет`від 09.04.2016, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав Приватного підприємства «Сансет» від 05.07.2017, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 волевиявлення до відчуження частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Сансет» не виявлялось, а договір купівлі-продажу від 30.12.2015р. останнім не підписувався. Отже, на думку позивача, оспорювані правочини суперечать приписам чинного законодавства, що підставою для визнання останніх недійсними.

Ухвалою від 15.06.2018р. призначено по справі судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; провадження по справі зупинено.

До господарського суду надійшов висновок №15789/15790/18-32 від 03.12.2018р. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою від 29.12.2018р. поновлено провадження по справі; призначено підготовче засідання на 28.01.2019р. Одночасно, вказаною ухвалою судом було запропоновано учасникам судового процесу надати письмові пояснення по справі з урахуванням висновку №15789/15790/18-32 від 03.12.2018р. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

24.01.2018р. до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової експертизи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.01.2019 призначено повторну судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України та зупинено провадження у справі.

21.03.2019р. до суду надійшов висновок №8-4/267 від 07.03.2019р. експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

У зв`язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу від 28.01.2019р. Господарського суду міста Києва, матеріали справи було скеровано до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою від 23.04.2019р. Північного апеляційного господарського суду ухвалу від 28.01.2019р. Господарського суду міста Києва залишено без змін.

Ухвалою від 18.06.2019р. поновлено провадження у справі; призначено судове засідання на 09.07.2019р.

08.07.2019р. до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/3301/18.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач 2 посилався на те, що останнього існують сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Спичака О.М. під час розгляду справи оскільки позовну заяву ОСОБА_1 з тими ж самими позовними вимогами вже повертали заявнику, проте лише суддею Спичаком О.М. відкрито провадження. Крім того, вказаним учасником судового процесу вказано на те, що суддею Спичаком О.М. грубо порушуються норми господарського процесуального законодавства.

Одночасно, 08.07.2019р. до суду також надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/3301/18.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач 3 посилався на те, що суддею Спичаком О.М. грубо порушуються фундаментальні принципи господарського процесу, оскільки фактично ОСОБА_3 повідомлявся про судові засідання не завчасно, що унеможливило його прибуття у судові засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 суд ухвалив, зокрема, заяву ОСОБА_3 про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи №910/3301/18 передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

За наслідками проведеного автоматизованого розподілу заяву ОСОБА_3 про відвід судді Спичака О.М. передано для розгляду судді Картавцевій Ю.В.

Ухвалою від 11.07.2019р. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Спичака О.М.

За наслідками проведення автоматизованого розподілу справи № 910/3301/18, визначено суддю Баранова Д.О. для розгляду заяви ОСОБА_2 про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи № 910/3301/18.

Ухвалою від 11.07.2019р.у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи № 910/3301/18 відмовлено.

Ухвалою від 02.08.2019р. розгляд справи було призначено на 03.09.2019р.

02.09.2019р. до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 про визнання добросовісним набувачем корпоративних прав на Приватне підприємство «Сансет».

Ухвалою від 03.09.2019р. зустрічний позов було повернуто відповідачу 3.

03.09.2019р. відповідачем 3 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке є складовою статутного фонду Приватного підприємства «Сансет».

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов висновку, що остання підлягає поверненню заявнику на підставі ч.7 ст.140 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, суд виходив з наступного.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 139 Господарського процесуального кодексу України вимоги щодо змісту та форми заяви про забезпечення позовну. Зокрема, частиною 1 вказаної статті унормовано, що Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (ч.5 ст.139 Господарського процесуального кодексу України).

Наразі, суд зазначає, що згідно п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, відповідачем 3 всупереч п.6 ч.1, ч.5 ст.139 Господарського процесуального кодексу України у заяві про забезпечення позову пропозицій щодо зустрічного забезпечення не наведено, обставини відсутності підстав для застосування вказаних заходів не обґрунтовано.

Одночасно доказів сплати судового збору за подання відповідної заяви також не надано.

Доказів наявності звільнення від сплати судового збору у відповідності до ст..5 Закону України «Про судовий збір» відповідачем 3 не надано.

Частиною 7 ст.140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, виходячи з того, що заява ОСОБА_3 подана без додержання вимог п.6 ч.1 та ч.5 ст.139 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку щодо її повернення заявнику.

Таким чином, керуючись приписами ст.ст.139, 140 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути заяву про забезпечення позову ОСОБА_3 .

2. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п.17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

Повний текст складено та підписано 03.09.2019р.

Суддя Спичак О.М.