Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2019 р. Справа № 906/336/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Гаркуша М.А. (довіреність від 02.01.19)

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

до Фізичної особи-підприємця Терещука Олексія Олексійовича

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та стягнення шкоди завданих самовільним зайняття земельної ділянки

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області звернулось до суду з вимогою до ФОП Терещука О.О. звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та стягнути з останнього шкоду завдану самовільним зайняттям земельної ділянки на загальну суму 12572,53 грн.

Спір грунтується на тому, що право власності або право користування (оренди) земельною ділянкою під автозаправною станцією, яку використовує ФОП Терещук О.О . відсутнє, що є порушенням ст.ст. 125-126 Земельного кодексу України та вказує на використання даної земельної ділянки площею 0,00642 га без державної реєстрації.

18.06.19 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.93), в якому відповідач позов не визнав з огляду на те, що управління Держгеокадастру не є уповноваженим органом на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах; позивачем не доведено, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту; предметом договору оренди є об`єкт нерухомості (АЗС), який використовує відповідач; право власності на АЗС зареєстроване у встановленому законом порядку за орендодавцем; до особи, яка набула право власності/користування на будівлю або споруду переходить право власності/користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

23.07.19 до суду надійшла уточнена позовна заява (а.с.118), в якій позивач просить:

- зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,2936 га, яка розташована біля нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_4;

- стягнути 12572,53грн. заподіяної шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,2936 га, яка відноситься до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення державної форми власності.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з врахуванням заяви про уточнення позовної заяви.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про те, що він не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності, пояснив причину неможливості взяти участь у судовому заіданні, зазначив про безпідставність позовних вимог, оскільки Терещук О.О. користується приміщеннями АЗС на підтаві договору оренди з їх власником.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.202 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі наказу № 1.7-ДК Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області було здійснено перевірку, за результатами якої державними інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель складено акт обстеження земельної ділянки від 18.01.2019 № 17-ДК/6/АО/10/01/-19, яким зафіксовано, що на момент обстеження земельної ділянки, яка знаходиться: с. П`ятка, Чуднівського району Житомирської обл. за межами населених пунктів, на 96 км. автомобільного шляху Т-2309 (Шепетівка-Полонне-Бердичів) поруч перехрестя П`ятка, В.Коровинці, Бердичів встановлено, що земельна ділянка державної форми власності, загальною площею 0,3 га., відноситься до земель промисловості транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення знаходиться на території П`ятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської обл., за межами населених пунктів, на 96 км. автомобільного шляху Т-2309 (Шепетівка-Полонне-Бердичів) поруч перехрестя П`ятка, В.Коровинці, Бердичів. На вказаній земельній ділянці розміщена нежитлова будівля, автозаправна станція з магазином продовольчих товарів та пунктом заправки скрапленим газом (заг.пл. 64,2 кв.м.). Дане приміщений використовує ФОП Терещук О.О. для здійснення підприємницької діяльності згідно договору оренди №25 від 01.10.2018 року. Приміщення належить на праві власності, що зареєстровано у встановленому законом порядку, та проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.05.2011 року №27407067 ОСОБА_2 (частка власності 1/3), ОСОБА_3 (частка власності 1/3), Штиху О.М. (частка власності 1/3).

Однак на момент обстеження встановлено, що право власності або право користування (оренди) земельною ділянкою під автозаправною станцією, яку використовує ФОП Терещук О.О . відсутнє, що є порушенням ст.ст. 125-126 Земельного кодексу України та вказує на використання даної земельної ділянки площею 0,00642 га. без державної реєстрації.

Також встановлено, що право власності або право користування (оренди) земельною ділянкою поза будівлею площею 0,2936 га. за будь якими фізичними чи юридичними особами не зареєстровано, рішення органів місцевого самоврядування, державної виконавчої влади чи будь яких інших державних органів про передачу вищевказаної земельної ділянки у власність або користування (оренду) відсутнє, що є порушенням ст.ст. 125-126 Земельного кодексу України та ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" і вказує на факт самовільного зайняття та використання земельної ділянки ФОП Терещуком О.О .

Згідно з інформацією Відділу у Чуднівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, відповідно до державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (форма №6-зем.) по Чуднівському районі землекористувач АЗС "ОВ" не обліковується. Технічна документація у відділі по даному землекористувачу відсутня.

За результатами перевірки від 18.01.2019 № 17-ДК/0021Пр/03/01/-19 винесено припис про усунення порушень вимог земельного законодавства, яким до 18.02.2019 встановлено строк для усунення порушення вимог земельного законодавства. Припис вручено під особистий підпис відповідачу. Станом на 18.02.2019 порушення не усунуті.

Внаслідок встановлених порушень 18.01.2019 за №17-ДК/0018П/07/01/-19 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ФОП Терещука О.О. в особі Терещука Олексія Олексійовича . Терещук Олексій Олексійович був присутній під час складання протоколу.

Позивач зазначає, що порушенням заподіяно матеріальну шкоду внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на загальну суму 12572 грн. 53 коп. (а.с.18).

18.01.2019 року за №17-ДК/0017Г1о/08/01/-19 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ФОП Терещук О.О. та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена пунктом "б" частини першої статті 211 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., який сплачено згідно квитанції №152 від 18.01.19 (а.с.19).

25.01.2019 року відповідачу було направлено повідомлення №-6-0.43-7/90- 19 про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, яким було встановлено 15-ти денний термін для сплати розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,2936га, у розмірі 12572,53 грн., а також вимога повідомити про сплату шкоди із долученням копії квитанції (платіжного доручення) у 3-х денний термін (а.с. 11).

На момент подання позову розмір шкоди відповідач не сплатив та самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,2936га не звільнив, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідач позов не визнав з тих підстав, що управління Держгеокадастру не є уповноваженим органом на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах; позивачем не доведено, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту; предметом договору оренди є об`єкт нерухомості (АЗС), який використовує відповідач; право власності на АЗС зареєстроване у встановленому законом порядку за орендодавцем; до особи, яка набула право власності/користування на будівлю або споруду переходить право власності/користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу України).

Державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону (п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. (ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель").

У пункті 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" господарським судам роз`яснено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Частиною 5 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Виходячи з положень наведених норм законодавства, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідач зазначив, що земельна ділянка, на якій розташовано приміщення АЗС, не є самовільно зайнятою, а використовувалася відповідачем на підставі Договору оренди №25 від 01.10.2018 року (а.с.67) укладеного з приватним підприємцем Штихом Олегом Миколайовичем , за яким орендодавець передав відповідачу в оренду територію АЗС (з усім розташованим на її території обладнанням, устаткуванням та пристроями).

Право власності на приміщення АЗС зареєстроване у встановленому законом порядку та ніким не оспорюється.

Земельна ділянка площею 0,2936га , яка знаходиться поза будівлями АЗС та використовується відповідачем, за будь якими фізичними чи юридичними особами не зареєстровано, рішення державних органів про передачу вказаної земельної ділянки у власність чи користування відсутнє про що не заперечив відповідач.

В матеріалах справи відсутні докази передачі спірної земельної ділянки в користування ПП Штиху О.М. чи ФОП Терещуку О.О .

Таким чином, на земельну дялянку 0,2936га не зареєстроване право власності чи право користування за будь якою особою, що є порушенням ст.125,126 Земельного кодексу України. Відсутність правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку свідчить про її самовільне зайняття відповідачем.

Таким чином, станом на час розгляду справи та на момент виникнення спірних правовідносин у відповідача відсутні правові підстави для користування спірною земельною ділянкою площею 0,2936 га, а тому судом не беруться до уваги посилання відповідача на правомірність використання земельної ділянки.

При цьому, суд виходить з того, що самовільне використання вищезазначеної земельної ділянки порушує права та інтереси держави у сфері забезпечення раціонального використання та охорони земель. Крім того, в результаті самовільного зайняття земельної ділянки до бюджету не надходять кошти за користування земельною ділянкою, що призводить до фактичного ослаблення економічних основ місцевого самоврядування та неможливості спрямувати ці кошти на реалізацію програм соціально-економічного розвитку, а також розподіляти видатки місцевого бюджету на охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, соціальне забезпечення громадян, охорону навколишнього природного середовища.

За приписами ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Постановою від 25 липня 2007 р. N 963 "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу", передбачається, що розрахунок розміру шкоди заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами.

Позивачем визначено розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, що становить 12572,53 грн. (а.с.18).

Згідно ст.5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" здійснення державного контролю за використанням та охороною земель всіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Таким органом виконавчої влади, відповідно до постанови Кабінету міністрів України №15 від 14.01.2015 "Про державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру", є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи (Держгеокадастр).

За приписами ст. 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають, зокрема, право звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Заперечення відповідача спростовуються викладеним вище.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір в розмірі 3842,00грн. відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача. При цьому суд враховує, що ухвалою суду від 02.05.19 позивачу відстрочено сплату судового збору в розмірі 1921,00 грн. до ухвалення рішення.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Фізичній особі-підприємцю Терещуку Олексію Олексійовичу ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) звільнити земельну ділянку площею 0,2936га, яка знаходиться біля нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 ,

АДРЕСА_3 . Стягнути з Фізичної особи-підприємця Терещука Олексія Олексійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь держави (р/р 6630, код 24062200, , МФО 89998 (Чуднівський район)) -12572,53 грн. в якості відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Терещука Олексія Олексійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (10002, м.Житомир, вул.Довженка,45; код 39765513) - 1921,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Терещука Олексія Олексійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України - 1921,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.09.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)