ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2019 справа № 914/877/19

Господарський суд Львівської області в складі:

судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судових засідань Джус Р.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м.Київ,

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Форестпром", м.Миколаїв,

до відповідача-2: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1,

про стягнення 88 114,52грн.

За участю представників:

від позивача: не з`явився.

від відповідача-1: не з`явився.

від відповідача-2: не з`явився.

Обставини справи.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Форестпром" до відповідача-2: ОСОБА_1 про стягнення 88 114,52грн.

З метою з`ясування фактичного місця реєстрації відповідача - 2 по справі та належного повідомлення його про розгляд справи, судом 08.05.5019р. було направлено запит Органу реєстрації Степівської сільської ради щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, що містяться в картотеці реєстраційного обліку про ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Згідно отриманої судом відповіді від Виконавчого комітету Тетіївської міської ради Старостинського округу №11, ОСОБА_1 не зареєстрований та не проживає на території Старостинського округу №11.

Відповідно до положень ч.10 ст. 176 ГПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвалою від 03.07.2019р. суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи по суті в судовому засіданні на 30.07.2019р.

Виклик ОСОБА_1 , як відповідача у справі №914/877/19, було здійснено шляхом розміщення судом відповідного оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

В судове засідання 30.07.2019р. представники сторін не з`явилися, причин неявки не повідомили, у зв`язку із чим, розгляд справи було відкладено на 03.09.2019р.

В судове засідання 03.09.2019р. представники сторін не з`явилися, причин неявки не повідомили.

Від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, однак суд не взяв його до уваги, оскільки таке не було підписане цифровим підписом.

Поштові конверти, якими суд скеровував відповідачу №1 ухвалу про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи, повернулися на адресу суду без вручення адресату із поштовою довідкою в якій було зазначено, що такої організації за вказаною адресою немає.

З цього приводу суд зазначає, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу №1 на адресу вказану в позовній заяві та матеріалах справи, а саме: АДРЕСА_2 . Дана адреса відповідає адресі вказаній у витязі із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, судом було вчинено всі можливі за даних обставин дії щодо належного повідомлення сторін про розглядуваний спір.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд, у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд у Постанові від 16.05.2018р. №910/15442/17.

Згідно п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідачів або їх представників та за відсутності їх відзиву на позов, в порядку ст.165 ГПК України, за наявними матеріалами.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.07.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Форестпром" (відповідач-1) через систему інтернет-клієн-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "Куб".

Відповідно до п. 3.2.8.1. зазначених умов, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту "Кредит куб" для фінансування поточної діяльності клієнта в обмін на зобов`язання з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та інших винагород в обумовлені цим договором терміни. Кредитування здійснюється в межах встановленого банком ліміту кредитування.

27.07.2017р. на підставі укладеного між позивачем та відповідачем-1 договору, останньому було перераховано на поточний рахунок кредитні кошти в розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується відповідною випискою по рахунку.

Пунктом 3.2.8.3.1. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві. Банк здійснює договірне списання грошей з поточного рахунку клієнта в строки і в розмірах, передбачених умовами кредитного договору.

Відповідно до п. 3.2.8.9. Умов, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту, клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі 2% від початкової сум кредиту.

Згідно п. 1.3. Заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців від дня видачі кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів.

21.07.2017р. між АТ КБ "Приватбанк" (позивачем) та ОСОБА_1 (відповідачем-2) було укладено договір поруки №POR164, предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, які випливають з кредитного договору.

Відповідно до п. 1.2. договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за "Угодою 1" в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користуванням кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідач-1 в порушення відповідних умов договору та приписів законодавства не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін в сумі 41 666,69 грн. та не сплатив 10 000,00грн відсотків у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 Умов. Окрім того відповідач-1 не сплатив 17 100,00грн відсотків нарахованих на заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов, та 19 347,83 грн пені нарахованої згідно пункту 3.2.8.10.1 Умов.

Заперечення відповідача-1 проти позову.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, відзиву на позов чи будь-яких письмових пояснень по суті спору не подав.

Заперечення відповідача-2 проти позову.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, відзиву на позов чи будь-яких письмових пояснень по суті спору не подав.

Суд, з`ясувавши обставини на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

21.07.2017 року ТзОВ "Форестпром" (клієнт, відповідач 1) звернувся до АТ КБ "Приватбанк" (банк, позивач) із анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Умови), відповідно до якої клієнт приєднується до розділу 3.2.8 вказаних Умов та правил, що розміщені на сайті банку http://pb.ua, приймає на себе всі зобов`язання, зазначені у цих Умовах, та укладає кредитний договір.

Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуги "КУБ" підписано із використанням електронного цифрового підпису відповідача 1.

Істотними умовами кредитного договору є: вид кредиту - строковий; розмір кредиту визначається АТ КБ "Приватбанк" та вказується у профайлі позичальника на сайті kub.pb.ua; строк кредиту - 12 місяців з моменту видачі коштів; комісія за користування кредитом - 2 % в місяць від початкового розміру кредиту; порядок погашення заборгованості за кредитом - щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п.1.2-1.5 Анкети-заяви про приєднання).

Пунктом 3.2.8.1 Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту "Кредит Куб" для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни. Кредитування клієнта здійснюється в межах встановленого банком ліміту кредитування, про який банк повідомляє клієнта через встановлені канали комунікацій. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання по умов та правил надання банківських послуг (далі заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі "Папка 24" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду Договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 2015, 638, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та ст.ст. 179, 180, 180 Господарського кодексу України, він вважається укладеним.

Умовами п. 3.2.8.2. Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ" передбачено, що розмір кредиту, який може бути надана в рамках послуги, складає від 50 000 до 1 000 000 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (параграф 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору).

Судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору від 21.07.2017р., АТ КБ "Приватбанк" перерахувало на поточний рахунок ТзОВ «Форестпром» (відповідачу-1) кредитні кошти у сумі 100 000,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою (а.с. 34).

Згідно з п. 3.2.8.3.1 Умов повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Пунктом 1.3 заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців від дня видачі кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п. 1.5 Заяви).

Клієнт доручає банку щомісячно в терміни, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих в Приватбанку, на погашення заборгованості за послуги в кількості і розмірі, зазначеному в кредитному договорі (п.3.2.8.3.1.3 Умов).

Згідно п. 3.2.8.5.2. Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ" передбачено, що клієнт зобов`язаний оплатити щомісячні відсотки за користування кредитом відповідно до п. 3.2.8.3.2.

Відповідно до п. 3.2.8.3.2. Умов, за користування послугою клієнт сплачує щомісяця проценти за користування кредитом у розмірі та згідно Графіку визначених в заяві та тарифах.

Відповідно до п. 1.4 Анкети -заяви, проценти (комісія) за користування кредитом становить 2% в місяць від початкового розміру кредиту.

Відповідно до п.1.6 Анкети-заяви, у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п.1.5 заяви, проценти за користування кредитом становлять 4% на місяць від суми заборгованості.

Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно ст.212, 651 ЦК України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, банк на свій розсуд, починаючи з дев`яносто першого дня порушення будь-якого із зобов`язань, вправі змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення чи інших). У разі непогашення заборгованості за цим Договором в термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня з дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу (п. 3.2.8.3.1.3. Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ").

Пунктом 3.2.8.10.1. Умов передбачено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом, передбаченої пунктами 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1. цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.8.9., 3.2.8.3.1. цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Термін позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки, пені, штрафів за цим договором встановлюється сторонами тривалістю 15 років (п.3.2.8.10.5 Умов та Правил надання банківських послуг).

Судом також встановлено, що 21.07.2017р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (кредитор, позивач) та фізичною особою ОСОБА_1 (поручитель, відповідач 2) укладено договір поруки № POR164, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариства з обмеженою відповідальністю "Форестпром" (відповідач 1) зобов`язань за угодами-приєднання. Так, зі змісту пункту 1.1.1 договору поруки вбачається, що поручитель (відповідач 2) відповідає за зобов`язаннями відповідача 1 по сплаті, зокрема, суми кредиту, що вказана в кредитній угоді, процентної ставки за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту щомісяця, а також за період користування кредитом згідно з п. 3.2.8.5.3 угоди - 4 % від суми кредиту щомісяця.

Водночас цим же пунктом визначено, що якщо під час виконання угоди зобов`язання боржника, які забезпечені цим договором, збільшуються, внаслідок чого збільшується і обсяг відповідальності поручителя, то поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за угодою в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні (п. 1.1.1 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору.

Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 205, 553, 554, 638 ЦК України та ст. ст. 179, 180 ГК України, він вважається укладеним.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Однією з підстав виникнення зобов`язань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позичальник ТзОВ "Форестпром" неналежним чином виконав покладені на нього зобов`язання, визначені умовами кредитного договору та Умовами повернення кредиту, а саме - основний борг повернув не у повному обсязі. Як вбачається із виписок по рахунку відповідача 1, а також наданого позивачем розрахунку заборгованості у відповідача 1 виникла заборгованість за кредитом у сумі 41666,69грн.

Відповідач 1 - ТзОВ "Форестпром" доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором від 21.07.2017р., суду не надав, в матеріалах справи вони відсутні.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачами не виконано передбаченого договором та законом обов`язку щодо виконання умов кредитного договору, чим було порушено право позивача на одержання коштів. Відтак, позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитним договором.

Дослідивши представлені судом докази суд констатує, що позивачем доведено підставність своїх позовних вимог та наявність у відповідачів непогашеної заборгованості згідно кредитного договору. Більше того, заборгованість відповідачів підтверджується також випискою по рахунку відповідача, а також розрахунком представленим позивачем. Натомість, відповідачами не було спростовано позовні вимоги, не подано доказів погашення чи відсутності заборгованості.

Приймаючи рішення по справі, судом взято до уваги позицію Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 13 березня 2018 року у справі №415/2542/15-ц (провадження №14-40 цс 18), в якій зазначено наступне:

З дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи.

Відтак, з 15 грудня 2017 року у випадку об`єднання позовних вимог щодо виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання.

Крім того, судом констатується, що розрахунок додаткових нарахувань, а саме пеня, комісія, проценти річних за заборгованість по відстотках, а також самі відсотки за користування кредитом були розраховані правильно та у відповідності до умов укладеного договору. Зокрема:

1. 17 100,00 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно п. 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1. Умов;

2. 10 000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно п. 3.2.8.3.2 та п. 3.2.8.9. Умов;

3. 19 347,83 грн. заборгованості з пені, нарахованої згідно п. 3.2.8.10.1 Умов.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 88 114,52 грн заборгованості з яких: 41 666,69 грн. заборгованість за кредитом, 10 000,00грн заборгованість по відсотках у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 Умов, заборгованість по відсотках в сумі 17 100,00грн нарахованих на заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов, та 19 347,83 грн пені нарахованої згідно пункту 3.2.8.10.1 Умов, є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати.

Відповідно до ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При поданні позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначено в п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Оскільки спір виник з вини відповідачів, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідачів порівну.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Форестпром" (81600, Львівська область, м.Миколаїв, вул. Лисенка, 37, ідентифікаційний код 40518468) та фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; ) 41 666,69 грн. заборгованість за кредитом, 10 000,00грн комісії, 17 100,00грн відсотків та 19 347,83 грн пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Форестпром" (81600, Львівська область, м.Миколаїв, вул. Лисенка, 37, ідентифікаційний код 40518468) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; ) 960,50 грн судового збору.

4. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; ) 960,50 грн судового збору.

5. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

6. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 10.09.2019р.

Суддя Запотічняк О.Д.