ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року Справа № 925/725/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Макарченко Н.П.,

за участі представників сторін:

від позивача Передерій В.Г. - адвокат,

від відповідача представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фермерського господарства Хорста, с. Черповоди, Уманського

району, Черкаської області

до фермерського господарства Халахур і Ко, с. Оксанина,

Уманського району, Черкаської області

про стягнення 107 747 грн. 78 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося фермерське господарство Хорста до фермерського господарства Халахур і Ко про стягнення 80 000 грн. 00 коп. основного боргу, 5 608 грн. 77 коп. 3% річних та 22 139 грн. 01 коп. інфляційних втрат, з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору про надання поворотної фінансової допомоги №28/11/16 від 28 листопада 2016 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 18 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15 серпня 2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 15 серпня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 12 год. 00 хв. 12 вересня 2019 року.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву у визначений судом строк суду не надав, про дату, час і місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Оскільки явка учасників судового провадження в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 12 вересня 2019 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/725/19.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час розгляду справи, 28 листопада 2016 року між фермерським господарством Халахур і Ко (позичальник) та фермерським господарством Хорста (позикодавець) було укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №28/11/16.

Відповідно до п. 1., п. 2.1. вищезазначеного договору позикодавець зобов`язався надати позичальнику поворотну фінансову допомогу у сумі 271 500 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

За своєю правовою природою вищезазначений договір є договором позики, а тому відносини сторін регулюються параграфом 1 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Поворотна фінансова допомога надається позикодавцем частинами. Термін надання не повинен перевищувати одного календарного дня з дати надання позивальником позикодавцю усної або письмової (на розсуд позичальника) заявки на одержання чергового траншу (п. 2.3. договору).

На виконання умов вищевказаного договору позивачем було перераховано відповідачу 80 000 грн. 00 коп. фінансової допомоги, що підтверджується копією платіжного доручення №809 від 01 грудня 2016 року.

Пунктом 3.1. договору визначено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 01 лютого 2017 року.

Однак відповідач обов`язок щодо повернення зворотної фінансової допомоги не виконав, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище строк виконання відповідачем зобов`язання по договору встановлено 01 лютого 2017 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту повернення фінансової допомоги на підставі умов договору від 28 листопада 2016 року.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином кошти в розмірі 80 000 грн. 00 коп. фінансової допомоги підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем було заявлено до стягнення 22 139 грн. 01 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період лютий 2017 року квітень 2019 року, а також 5 608 грн. 77 коп. 3 % річних нарахованих за період з 01 лютого 2017 року по 03 червня 2019 року на суму боргу фінансової допомоги.

Водночас слід вказати, що при нарахуванні 3% річних позивачем не враховано вимоги ст. 253 ЦК України згідно умов якої перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, оскільки строк повернення фінансової допомоги встановлено до 01 лютого 2017 року, то прострочення боргу починається з 02 лютого 2017 року.

Отже, розмір 3% річних нарахованих за період з 02 лютого 2017 року по 03 червня 2019 року на суму боргу складає 5 602 грн. 19 коп.

Враховуючи вищевказаний розрахунок, з відповідача підлягає стягненню 5 602 грн. 19 коп. 3% річних, в решті стягнення річних слід відмовити.

Здійснивши перевірку правильності нарахування інфляційних втрат за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3. встановлено, що розмір інфляційних втрат нараховано вірно, а тому заявлена до стягнення сума підлягає стягненню з відповідача.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фермерського господарства Халахур і Ко, вул. Леніна, 11а, с. Оксанина, Уманського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 21377855 на користь фермерського господарства Хорста, вул. Шкільна, 37, с. Черповоди, Уманського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 31883579 80 000 грн. 00 коп. основного боргу, 5 602 грн. 19 коп. 3% річних, 22 139 грн. 01 коп. інфляційних втрат та 1 920 грн. 81 коп. судового збору.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 13 вересня 2019 року.

Суддя А.В.Васянович