УХВАЛА

м. Київ

09.09.2019Справа № 910/12094/19

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Акфілд"

про забезпечення позову

у справі № 910/12094/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акфілд";

до 1) Акціонерного товариства "Укргазвидобування";

2) філії Геофізичного управління "Укргазпромгеофізика" Акціонерного

товариства "Укргазвидобування";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус";

про визнання частини правочину недійсною

Без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Акфілд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" та філії "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про визнання частини правочину недійсною.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в момент укладання Договору поставки УГПГФ 562/07-19 від 08.02.2019, укладеного між позивачем і Акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії Геофізичне управління "Укргазпромгеофізика" Акціонерного товариства "Укргазвидобування", не було дотримано вимог ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: умови договору про закупівлю при підписанні були змінені та відрізняються від змісту тендерної пропозиції, зокрема, п.4.4. договору.

06.09.2019р. через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові пояснення до позовної заяви та клопотання про заміну відповідача, оскільки позивач допустив технічну описку, залучивши до справи неналежного відповідача, а саме філю "УГВ-Сервіс", яка не є стороною по Договору поставки УГПГФ 562/07-19 від 08.02.2019, замість філії Геофізичне управління "Укргазпромгеофізика" Акціонерного товариства "Укргазвидобування".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2019 відкрито провадження у справі № 910/12094/19, ухвалено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження, замінено неналежного відповідача-2 - філію "УГВ-Сервіс" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на належного відповідача-2 - філію Геофізичне управління "Укргазпромгеофізика" Акціонерного товариства "Укргазвидобування"; залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус". Підготовче засідання у справі призначено на 10.10.2019.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення чи заборони перерахування Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» коштів на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії геофізичне управління «Укргазпромгеофізика» на підставі письмових вимог Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Геофізичне управління «Укргазпромгеофізика» по банківській гарантії від 29.01.2019 року № 11911/5 до вирішення даної справи по суті.

В обґрунтування необхідності задоволення заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що у випадку перерахування грошових коштів банком на підставі письмової вимоги відповідача-2, виконання рішення у справі та відновлення порушених інтересів позивача буде ускладнене та потребуватиме докладення значних зусиль і витрат.

Дослідивши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Акфілд" про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Також суд враховує правову позицію, викладену у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, "з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень, вбачається, що застосування заходів забезпечення позову необхідне через існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в даній справі, а захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд дійшов висновку, що заява позивача обґрунтована та підлягає частковому задоволенню в частині заборони перерахування Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» коштів на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії геофізичне управління «Укргазпромгеофізика» на підставі письмових вимог Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Геофізичне управління «Укргазпромгеофізика» по банківській гарантії від 29.01.2019 року № 11911/5 до вирішення даної справи по суті, оскільки приписи процесуального законодавства вимагають чіткого визначення способу забезпечення позову без будь-яких альтернатив.

Обраний позивачем спосіб захисту забезпечення позову шляхом заборони перерахування Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» коштів на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії геофізичне управління «Укргазпромгеофізика» на підставі письмових вимог Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Геофізичне управління «Укргазпромгеофізика» по банківській гарантії від 29.01.2019 року № 11911/5 не суперечить предмету спору.

При цьому, задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову забезпечить збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Згідно ст. 141 Господарського процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Проте, в даному випадку суд не вбачає необхідності в зустрічному забезпеченні, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідач понесе збитки, у зв`язку із заявою позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Акфілд" задовольнити частково.

2. Вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус» (провулок Куренівський, 19/5, м. Київ, 04073; ) перераховувати кошти на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (вул. Кудрявська, буд. 26/28, м. Київ, 04053; ) в особі філії Геофізичне управління «Укргазпромгеофізика» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (вул. Драгомирівська, 3, м. Харків, 36021; ) на підставі письмових вимог Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Геофізичного управління «Укргазпромгеофізика» по банківській гарантії від 29.01.2019 року № 11911/5 до вирішення даної справи по суті.

3. В іншій частині вимог відмовити.

4. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 09.09.2019р., підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 09.09.2022р.

5. Зазначена ухвала з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа.

Стягувач за ухвалою: Товариство з обмеженою відповідальністю "Акфілд" (04655, м. Київ, вул. Глибочицька, будинок 72, приміщення 329, ).

Боржник-1 за ухвалою: Акціонерне товариство «Укргазвидобування» (вул. Кудрявська, буд. 26/28, м. Київ, 04053; ).

Боржник-2 за ухвалою: філія Геофізичне управління «Укргазпромгеофізика» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (вул. Драгомирівська, 3, м. Харків, 36021; ).

Боржник-3 за ухвалою: Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» (провулок Куренівський, 19/5, м. Київ, 04073; ).

6. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Артем Ігорович Привалов