ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" вересня 2019 р. Справа № 903/422/19

Суддя господарського суду Волинської області Войціховський В.А., розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Панчука Ігоря Йосиповича від 09.09.2019р. про відвід судді Костюк С.В. по справі №903/422/19

за позовом Фізичної особи - підприємця Панчука Ігоря Йосиповича

до відповідача: Приватної фірми "Скорпіон- сервіс"

про визнання права спільної сумісної власності,

без виклику сторін

Встановив: Фізична особа - підприємець Панчук Ігор Йосипович звернувся до суду із позовом до Приватної фірми "Скорпіон- сервіс" про визнання права спільної сумісної власності на приміщення загального користування площею 5556,8 кв. м., підвал площею 131,9 кв. м., трансформаторну підстанцію площею 46 кв. м. в торговому комплексі - торговий центр "Ювант", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 07.06.2019р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.06.2019р.

Ухвалою суду від 26.06.2019р. було продовжено строк підготовчого провадження до 07.08.2019р. та відкладено підготовче засідання на 23.07.2019р.

Ухвалою суду від 23.07.2019р. було відкладено підготовче засідання на 13.08.2019р.

Ухвалою суду від 13.08.2019р. було відкладено підготовче засідання на 04.09.2019р.

Ухвалою суду від 04.09.2019р. було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 09.09.2019 року.

Позивач- Фізична особа - підприємець Панчук Ігор Йосипович через відділ документального забезпечення та контролю подав до суду заяву від 09.09.2019р. про відвід судді Костюк С.В.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою суду від 04.09.2019р. суддею Костюк С.В. було відмовлено в задоволенні клопотання позивача про призначення у справі будівельно-технічної експертизи. Відтак, позивач вважає, що даною відмовою суд фактично позбавив його права на захист, а тому дії судді Костюк С.В. викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності, як судді по розгляду даної справи, що є, на думку позивача, підставою для відводу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід судді. Пунктом 9 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 228 цього Кодексу до вирішення питання про відвід.

Ухвалою суду від 09.09.2019р. було зупинено провадження у справі № 903/422/19 до вирішення питання про відвід судді Костюк С.В.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2019р. розгляд заяви про відвід розподілено судді Войціховському В.А.

Суд, розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Панчука Ігоря Йосиповича від 09.09.2019р. про відвід судді Костюк С.В., не знаходить підстав для її задоволення, з огляду на таке:

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що "безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі".

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010 (заява № 16695/04).

Як встановлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006р., "об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття".

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня коли заявник дізнався про таку підставу.

Тобто відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватись на певних конкретних доказах.

Отже особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

За приписами ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В заяві про відвід Фізична особа - підприємець Панчук Ігор Йосипович зазначає про наявність певних обставин, які, на думку позивача, свідчать про необ`єктивність та упередженість судді Костюк С.В.

Статтею ст. 35 Господарського процесуального кодексу України визначено виключний перелік випадків, за яких суддя підлягає відводу, зокрема, наявність родинних відносин з учасниками процесу, попередня участь у справі в іншому статусі, заінтересованість у результаті розгляду, порушення порядку визначення судді, інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Фізична особа - підприємець Панчук Ігор Йосипович в заяві про відвід фактично не погоджується з ухвалою судді Костюк С.В. щодо відмови у задоволенні його клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи у справі № 903/422/19.

Суд засвідчує, що згідно з ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Поряд з цим, вирішуючи клопотання сторін, у тому числі і відмовляючи у їх задоволенні, суд реалізовує повноваження, яким його наділили норми процесуального законодавства.

Доводи заявника про порушення його процесуальних прав та про необ`єктивність та упередженість судді є виключно припущеннями заявника, не підтвердженими жодними доказами.

Таким чином, в силу приписів ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода заявника - Фізичної особи - підприємця Панчука Ігоря Йосиповича з ухвалою суду щодо відмови у задоволенні клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи у справі не може бути підставою для відводу.

Відмова у задоволенні клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи у справі може бути підставою для оскарження відповідного рішення, а не відводу судді.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, наведені Фізичною особою-підприємцем Панчуком Ігорем Йосиповичем у заяві від 09.09.2019р. обставини не можуть бути підставою для відводу судді Костюк С.В. від участі у розгляді справи №903/422/19.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Панчука Ігоря Йосиповича від 09.09.2019р. про відвід судді Костюк С.В. від участі у розгляді справи №903/422/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 10.09.2019р.

Суддя В. А. Войціховський