ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2019 р. Справа№ 925/1282/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Бовсуновська Ю.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Черевички»

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 28.03.2019 (повний текст рішення складено 05.04.2019)

у справі №925/1282/18 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Комунального підприємства «Соснівська служба утримання

будинків» Черкаської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черевички»

про стягнення 6 814,96 грн.

В С Т А Н О В И В

Комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради (далі - КП «Соснівська служба утримання будинків», позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черевички» (далі - ТОВ «Черевички», відповідач) про стягнення 6 814,96 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором на надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території від 01.06.2010 в частині оплати за надані позивачем послуги з утримання будинку і прибудинкової території, відтак просило стягнути з відповідача 6 814,96 грн. заборгованості.

Заперечуючи проти позову, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказував на заявлення позивачем вимог про стягнення коштів за послуги, які не передбачені укладеним між сторонами Договором та не споживалися відповідачем.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 28.03.2019 у справі №925/1282/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Черевички» на користь Комунального підприємства «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради 6 814,96 грн. за надані послуги з утримання будинку і прибудинкової території на підставі договору б/н від 01.06.2010 та 1762,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішення, ТОВ «Черевички» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального права. Доводи апелянта зводяться до того, що жодних змін до укладеного між сторонами Договору не вносилось, надання нових видів послуг позивачем не пропонувалось, а відповідачем не замовлялось. Відтак, стягнення за рішенням суду коштів - це плата за непередбачені Договором послуги, які позивач не надавав, а відповідач не отримував та не зобов`язаний їх оплачувати.

В судове засідання апеляційної інстанції 10.09.2019 з`явився представник відповідача, представник позивача не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання йому відповідної ухвали про відкладення розгляду справи, яка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення отримана уповноваженою особою останнього 05.08.2019, відтак апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності цього представника за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 01.06.2010 між КП «Соснівська служба утримання будинків» (позивач, виконавець за договором) та ТОВ «Черевички» (відповідач, замовник за договором) укладено Договір на надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого виконавець надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 244, де знаходиться приміщення замовника загальною площею 800 кв.м., яке перебуває у власності (користуванні) замовника, а замовник приймає зобов`язання своєчасної оплати послуг у строки, визначені Договором.

Відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.4 Договору виконавець зобов`язується забезпечити технічне обслуговування будинку та утримання прибудинкової території згідно видів робіт, перелік яких містить Додаток № 1, який є невід`ємною частиною Договору, а також надавати замовнику рахунки за надані послуги.

В свою чергу, замовник зобов`язується своєчасно оплачувати виконані виконавцем роботи (п. 2.2.4 Договору).

Положеннями п. 4.1 Договору сторони погодили, що вартість надання послуг за 1 кв.м. з урахуванням ПДВ становить 184,00 грн. Всього за Договором 184, 00 грн. згідно Додатку № 1.

За умовами п. 4.5 Договору вартість послуг може бути змінена в сторону їх збільшення або зменшення при впровадженні нових тарифів на комунальні послуги, затверджених органами місцевого самоврядування. При зміні вартості послуг виконавець письмово доводить до відома замовника нову вартість послуг не пізніше 15 днів до застосування шляхом надіслання листа-повідомлення з розрахунком.

Відповідно до п. 4.6 Договору додаткові роботи, які не передбачені Договором, можуть виконуватись за згодою сторін на підставі додаткової угоди.

Цей Договір згідно п. 6.1 набирає чинності з 01.06.2010 і діє до 31.12.2020. Якщо за місяць до закінчення дії Договору жодна зі сторін не висловить бажання щодо його розірвання, Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах. Договір може бути розірваним достроково у випадку переходу права власності (користування) до іншої особи.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територіях з урахуванням переліку інших послуг. Калькуляційною одиницею є 1 кв. метр загальної площі будинку, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 423 від 30.03.2011 «Про встановлення вартості житлово-комунальної послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» визначено загальний мінімальний перелік послуг, що повинні надаватися у багатоквартирних житлових будинках, який по кожному будинку встановлюється індивідуально.

Також типовий мінімальний перелік робіт і послуг передбачено Постанові Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 14 від 06.01.2017 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.03.2011 № 423 «Про встановлення вартості житлово-комунальної послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» було змінено тариф на житлово-комунальні послуги.

Як встановлено матеріалами справи, повідомлення до всіх споживачів житлово-комунальних послуг про прийняття виконкомом вказаного рішення позивачем було оприлюднено у газеті «Черкаський край» за 18.01.2017. Максимальний тариф для будинку відповідача за цим рішенням встановлений у розмірі 2,779 за 1 кв.м. площі, якщо весь перелік послуг буде надаватися.

23.04.2018 позивачем було направлено на адресу відповідача лист № 459 (а.с. 13), яким повідомлено, що вартість надання послуг за 1 кв.м. з урахуванням ПДВ буде автоматично змінено на 1 250,40 грн. на місяць згідно розрахунку (зворотній бік а.с. 13). Даний лист було вручено уповноваженому представнику, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення.

За текстом Договору в оплачуваний перелік робіт та послуг для відповідача включені лише поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою та обслуговування внутрішньобудинкових систем (водопостачання, водовідведення, каналізація та зливна каналізація).

За твердженнями позивача, вказані послуги визначено пп. 9, 10 переліку послуг, які надаються СУБами згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.03.2011 № 423 «Про встановлення вартості житлово-комунальної послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій».

Заперечення відповідача про те, що позивач не точно вказав назву послуг у запропонованому додатку № 2 (а.с. 13 оборот) до Договору, а тому це не ті послуги, які передбачено рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 423 від 30.03.2011, не заслуговують на увагу, адже загальний зміст опису послуги в обох документах достатньо співпадає, щоб позивач виконував, а відповідач міг вимагати виконання як рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 423 від 30.03.2011 «Про встановлення вартості житлово-комунальної послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій», так й укладеного між сторонами Договору.

05.07.2018 листом № 764 позивач направив на адресу відповідача рахунок - фактуру № КП-0001803 від 29.06.2018 та акт здачі-прийняття № КП-0001803 від 29.06.2018.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначав, що 09.10.2018 направив на адресу відповідача листа № 1170 з рахунком - фактурою № КП-0002720 від 28.09.2018, акт здачі-прийняття № КП-0002720 від 28.09.2018 та акт звірки станом на 30.09.2018, а також претензію № 1171 від 09.10.2018 щодо оплати заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, яка була вручена представнику відповідача 22.10.2018, що підтверджується повідомленням про вручення, однак претензія була залишена без відповіді та задоволення, що й стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

За приписами ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст.628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За договором про надання послуг згідно ст. 901 ЦК України одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених Договором.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин на підставі ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено матеріалами справи, а саме відомостями з акту звірки розрахунків станом на 01.12.2018 заборгованість відповідача перед позивачем становить 6 814,96 грн., оскільки за період з січня по листопад 2018 позивач нарахував відповідачу 8 838,96 грн. за надані послуги за тарифом 184,00 та 1 250,40 грн., а відповідач оплатив за цей же період лише 2 024, 00 грн. за тарифом виключно в розмірі 184,00 грн. як передбачено первинною редакцією Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Законом України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» № 686-XIV від 20.05.1999 визначено, що суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності, зокрема, сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території.

Положеннями п. 2.2.4 Договору сторони погодили, що замовник зобов`язується своєчасно оплачувати виконані виконавцем роботи.

Відповідно до п. 4.2 Договору розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за надання послуг вноситься не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим.

Плату за надані послуги замовник вносить на рахунок виконавця на підставі виставленого виконавцем рахунку (п. 4.4 Договору).

За змістом наданих позивачем суду першої інстанції додаткових пояснень, викладених в заяві з процесуальних питань, вартість щомісячної оплати за поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків визначено в розмірі 0,939 грн. за 1м. кв., як це передбачено Додатком № 2 до Договору. При цьому, наданий позивачем дефектний акт на будинок по бул. Шевченка, 244 у м. Черкаси з обмірами по метражу з ремонту покрівлі, під`їздів, фасаду, систем теплопостачання, водовідведення та ін. є лише документом про заміри (фіксацію) позивачем погонних метрів покрівлі, асфальту, фасаду, внутрішньобудинкових систем, які будуть постійно використовуватися позивачем при розрахунку тарифу на щомісячну оплату послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Включення до тарифу рентабельності у розмірі 25% позивачем вчинено у відповідності до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011, згідно якого до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включаються загально виробничі та адміністративні витрати.

До адміністративних витрат згідно вказаної Постанови КМУ належать, зокрема, витрати з:

утримання апарату управління підприємством;

оплати праці персоналу управління підприємством з сумою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

оплати службових відряджень персоналу управління підприємством;

оплати вартості використання та обслуговування технічних засобів управління (обчислювальних центрів, вузлів зв`язку, засобів сигналізації), канцелярські та поштово-телеграфні витрати;

оплати аудиторських перевірок, робіт (послуг) консультаційного та інформаційного характеру;

оплати праці загальногосподарського персоналу з сумою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім тих, що включаються у виробничу собівартість, а також інші витрати адміністративного призначення;

оплати розрахунково-касового обслуговування та інших послуг банків;

оплати послуг з опалення, освітлення, водопостачання та водовідведення, а також іншого утримання адміністративних приміщень, які безпосередньо пов`язані із процесом надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Рівень рентабельності визначається з урахуванням необхідності сплати податку на прибуток підприємств та спрямування частини коштів, отриманих як прибуток, на технічне переоснащення підприємств (п. 33 Порядку).

З огляду на наведене, заперечення відповідача про неправомірне включення до тарифу на послуги позивача рентабельності в розмірі 25%, для розрахунку якої позивачем правомірно використано відомості по адміністративних витратах, не заслуговують на увагу як безпідставні та необґрунтовані.

З приводу тверджень відповідача (апелянта) про те, що позивач намагається стягнути кошти за послуги, які не передбачені укладеним між сторонами Договором, слід зазначити, що згідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Водночас, за змістом ч. 2 ст. 8 цього Закону такому праву відповідає обов`язок виконавця забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Виконавець також має право вимагати від споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як встановлено матеріалами справи, в період дії укладеного між сторонами Договору чинним є рішення виконкому Черкаської міської ради «Про встановлення вартості житлово-комунальних послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» № 423 від 30.03.2011 (зі змінами та доповненнями), яким визначено основний мінімальний перелік робіт та послуг, які повинні надаватися споживачам для належного забезпечення утримання будинку та прибудинкової території.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Таким чином, з аналізу зазначених норм слідує, що виконавці послуг повинні надавати передбачені чинним законодавством та рішеннями місцевих органів влади послуги, а споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, які їм надавалися за затвердженими тарифами.

Водночас, відсутність Договору про надання житлово-комунальних послуг чи невнесення змін до договору щодо послуг, які повинні надаватися і фактично надаються виконавцем згідно вимог законодавства та рішень місцевих органів влади, не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Доводи відповідача про те, що нові послуги у вигляді поточного ремонту конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків, елементів зовнішнього благоустрою та обслуговування внутрішньобудинкових систем (водопостачання, водовідведення, каналізація та зливна каналізація) відповідачу взагалі не надавалися, у позивача немає про це ніяких актів виконаних робіт і тому ці послуги не повинні оплачуватися, правомірно відхилені судом першої інстанції, адже відповідачем не надано суду жодних доказів, що у нього є зауваження до стану будинку та прибудинкової території, та що він про свої претензії повідомляв позивача в період січня-листопада 2018.

Відсутність у відповідача претензій до стану будинку свідчить про те, що послуги з утримання будинку та прибудинкової території по бул. Шевченка, 244 у м. Черкаси надавалися позивачем своєчасно та якісно, відповідно були прийняті відповідачем та в силу приписів чинного законодавства та умов укладеного Договору підлягають оплаті.

Доводи відповідача про те, що він самостійно проводив ремонт внутрішньобудинкових мереж водо- і теплопостачання у підвалі не підтверджені будь-якими доказами.

Укладений між сторонами Договір не містить умов про те, що позивач повинен щомісячно надавати відповідачу на підписання акти виконаних робіт по наданих послугах, і що без цих актів відповідач має право не оплачувати роботи і послуги по утриманню будинку та прибудинкової території.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

За умовами п. 4.2. Договору відповідач вносить плату за послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

З огляду на наведене та те, що відповідач повинен сплатити на користь позивача суму заборгованості за житлово-комунальні послуги, що виникла при зміні тарифів та переліку надаваних послуг в межах дії укладеного між сторонами Договору, апеляційний суд визнав правомірними висновки місцевого суду щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 6 814,96 грн. за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період січня-листопада 2018, які позивачем доведено належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовано, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апелянта з приводу неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Крім цього, враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Черевички» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 28.03.2019 у справі №925/1282/18 - без змін.

Матеріали справи № 925/1282/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.09.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко