ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2913/19

За позовом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Волобуєвої Валентини Григорівни, м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Ленінського району Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 3 248 грн. 85 коп. за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 02.10.2015 № 168-ДКП/15 та зобов"язання повернути комунальне нерухоме майно

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить:

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Волобуєвої Валентини Григорівни заборгованість в сумі 3 248 грн. 85 коп., з яких: 2 870 грн. 02 коп. - заборгованість з орендної плати за період з 01.04.2018 по 01.07.2019, 378 грн. 83 коп. - пеня, відповідно до умов договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 02.10.2015 № 168-ДКП/15;

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Волобуєву Валентину Григорівну повернути балансоутримувачу комунальне нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 15,1 кв.м, розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 23, п. 3 на першому поверсі 9-ти поверхового будинку, шляхом підписання акту приймання-передачі, відповідно до умов договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 02.10.2015 № 168-ДКП/15.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині повного і своєчасного розрахунку за оренду майна.

В якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача останнім у позові зазначено Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району Дніпровської міської ради.

Ухвалою господарського суду від 15.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01.08.2019, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району Дніпровської міської ради.

Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Ленінського району Дніпровської міської ради явку повноважних представників у призначене судове засідання не забезпечили і не надали витребувані судом документи, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні 01.08.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

01.08.2019 господарським судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про подальший розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач та третя особа вимоги суду не виконали і не надали витребувані судом документи.

На адресу суду повернувся конверт з ухвалою від 15.07.2019, що направлялась відповідачу, з відміткою відділення поштового зв`язку "Повернуто за закінченням встановленого строку зберігання".

Крім того, на адресу суду повернувся конверт з ухвалою від 15.07.2019, що направлялась третій особі, з відміткою відділення поштового зв`язку "Не вручено за іншими причинами".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Господарський суд зазначає, що ухвала суду від 15.07.2019 направлялась відповідачу та третій особі за адресами, які значаться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяги від 10.07.2019 та від 09.09.2019).

За визначенням п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв"язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2015 між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, правонаступником якого є Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, (орендодавець, позивач) і Фізичною особою-підприємцем Волобуєвою Валентиною Григорівною (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 168-ДКП/15 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 № 41/11 зі змінами та доповненнями передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - вбудовані нежитлові приміщення (далі - об"єкт оренди) загальною площею - 24,7 кв. м, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного, 29, у підвалі 5-ти поверхового будинку, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 76 019 грн. 00 коп., без ПДВ, що перебувають на балансі КВЖРЕП Ленінського району, для використання під розміщення суб"єкту господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення.

Згідно з п. 2.2. договору орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі об`єкта оренди.

Пунктом 2.3. договору передбачено, що передача об"єкта оренди в оренду здійснюється за вартістю згідно з незалежною оцінкою, проведеною станом на 12.08.2015, на підставі акта приймання-передачі об"єкта оренди, підписаного балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем.

За п. 2.5. договору у разі припинення цього договору об"єкт оренди повертається протягом 5 календарних днів з дати припинення цього договору.

Відповідно до п. 2.6. договору орендар зобов"язаний повернути об"єкт оренди за актом приймання-передачі об"єкта оренди, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі об"єкта оренди.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору, становить 316 грн.76 коп. без ПДВ /базова за серпень 2015 рік. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з вересня 2015.

Відповідно до п. 3.3. договору за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 158 грн. 38 коп. до загального фонду міського бюджету;

- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 158 грн. 38 коп. на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди.

Додатковою угодою № 1 від 16.06.2016 сторони внесли зміни до п. 3.3. договору, а саме: за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

- 70% від загальної суми орендної плати до загального фонду міського бюджету;

- 30% від загальної суми орендної плати на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди. Зміни, внесені цією додатковою угодою, набувають чинності з 20.04.2016 і діють на майбутнє.

Згідно з п. 3.4. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 3.5. договору орендна плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря. Орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди, включно.

За п. 3.8. договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням штрафних санкцій, у співвідношенні, визначеному у п. 3.3. договору.

Орендар зобов"язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об"єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об"єкта оренди, включно (п. 5.2. договору).

За п. 5.5. договору орендар зобов"язаний у разі припинення цього договору протягом 5 календарних днів з дати припинення повернути об"єкт оренди за актом приймання-передачі, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об"єкта оренди з вини орендаря. Один екземпляр такого акту приймання-передачі надається орендодавцю.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що орендодавець зобов"язаний письмово повідомити орендаря, не пізніше ніж за 30 діб, про свій намір щодо припинення цього договору.

Відповідно до п. 9.2. договору за несвоєчасну сплату суми орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу за весь період існуючої заборгованості у співвідношенні, визначеному у п. 3.3. договору.

Договір діє з 02.10.2015 до 18.09.2018 включно (п. 10.1. договору).

Дія договору припиняється внаслідок, зокрема закінчення терміну, на який його було укладено (п. 11.1. договору).

Пунктом 12.5. договору передбачено, що у випадку припинення дії цього договору орендна плата сплачується орендарем до дати фактичного повернення об"єкта оренди за актом приймання-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач передав відповідачу об"єкт оренди за актом приймання-передачі від 02.10.2015 (а.с. 22).

Позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов договору, не сплачував орендну плату у повному обсязі до міського бюджету, у зв"язку з чим у нього виникла заборгованість перед міським бюджетом за період з 01.04.2018 по 01.07.2019 у розмірі 2 870 грн. 02 коп.

Доказів оплати відповідачем вказаної заборгованості сторонами до матеріалів справи не надано.

На підставі п. 9.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 378 грн. 83 коп. за загальний період з 16.07.2018 по 02.07.2019.

Крім того, позивач зазначає, що він надсилав відповідачу лист за № 8/4-2190 від 01.08.2018 про закінчення терміну дії договору, в якому повідомляв про закінчення терміну дії договору 18.09.2018, про можливість укладення договору оренди на новий термін, а у випадку відмови - повернути об"єкт оренди (а.с. 29). Однак відповідач об"єкт оренди не повернув та продовжує користуватися ним.

У зв"язку з цим позивач просить суд зобов`язати відповідача повернути балансоутримувачу об"єкт оренди шляхом підписання акту приймання-передачі, відповідно до умов договору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який регулює спірні правовідносини, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідне орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача з орендної плати перед міським бюджетом за період з 01.04.2018 по 01.07.2019 становить 2 870 грн. 02 коп.

З урахуванням положень п. 3.5. договору та ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, строк оплати орендної плати є таким, що настав.

Враховуючи викладене, заборгованість з орендної плати перед міським бюджетом у розмірі 2 870 грн. 02 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

За ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 9.2. договору за несвоєчасну сплату суми орендної плати орендар зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу за весь період існуючої заборгованості у співвідношенні, визначеному у п. 3.3. договору.

Згідно перерахунку суду пеня, з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, за загальний період з 17.07.2018 по 02.07.2019 становить 377 грн. 16 коп. та підлягає стягненню з відповідача. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача повернути балансоутримувачу об"єкт оренди шляхом підписання акту приймання-передачі, відповідно до умов договору, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд враховує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.06.2018 у справі № 904/7825/17, від 12.06.2018 у справі № 910/15387/17.

Так, відповідно до вказаних правових висновків норма ст. 764 ЦК України та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" має диспозитивний характер, оскільки не вказує на те, що відповідна вимога про припинення договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

При цьому, як зазначила Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 02.09.2015 за № 6-813цс15, під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені. Отже, за загальним змістом термін "повідомлення" включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Отже висновок Верховного Суду України щодо необхідності на підставі ч. 2 ст. 17 Закону не лише встановити факт направлення заяви, але й визначити, чи була вона отримана іншою стороною - обов`язковий для врахування судом.

Позивач не довів належними доказами факт надіслання відповідачу та отримання останнім листа за № 8/4-2190 від 01.08.2018 про закінчення терміну дії договору.

Отже, виходячи з приписів ч. 1 ст. 763, ст. 764 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та враховуючи, що відповідач продовжував користуватися майном після закінчення строку договору оренди, і відсутність заяви однієї із сторін про припинення договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, суд дійшов висновку, що договір оренди від 02.10.2015 № 168-ДКП/15 вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути балансоутримувачу об"єкт оренди шляхом підписання акту приймання-передачі, відповідно до умов договору, оскільки договір оренди від 02.10.2015 № 168-ДКП/15 був пролонгований на новий строк та не є припиненим.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення 2 870 грн. 02 коп. - заборгованості з орендної плати та 377 грн. 16 коп. - пені є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позову слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Волобуєвої Валентини Григорівни ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75, ) до міського бюджету 2 870 грн. 02 коп. (дві тисячі вісімсот сімдесят грн. 02 коп.) заборгованості з орендної плати, 377 грн. 16 коп. (триста сімдесят сім грн. 16 коп.) пені та 1 920 грн. 01 коп. (одна тисяча дев"ятсот двадцять грн. 01 коп.) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 13.09.2019

Суддя І.А. Рудь