Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2019 р. Справа № 906/791/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Будівельне підприємство "Ліфтналадка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Полісся"

про стягнення 38331,31 грн.

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 38331,31грн. за виконані роботи у червні 2019 по договору підряду №13 від 10.06.18. Просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 1921,00грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00грн.

Ухвалою від 31.07.19 суд відкрив провадження у справі №906/791/19 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідач отримав вказану ухвалу 02.08.19, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Ухвалою від 09.08.19 суд відмовив у задоволенні клопотання Приватного підприємства "Будівельне підприємство "Ліфтналадка" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

14.08.19 до суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача борг в розмірі 77468,55грн., з яких: 38331,31грн. за виконані роботи у червні 2019, 39137,24грн. за виконані роботи у липні 2019.

У відповідності до ч.2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст.252 ГПК України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Подавши заяву про збільшення розміру позовних вимог позивач фактично змінив як предмет так і підставу позову, оскільки збільшення вимог відбулося за рахунок боргу в розмірі 39137,24грн., який виник у липні 2019, що не відноситься до раніше заявлених позовних вимог і фактично є новою позовною вимогою.

Згідно п.3.12 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11, у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Також суд констатує, що збільшення позовних вимог в зв`язку з виникнення після подачі позову інших зобов`язань відповідача має наслідком настання права для відповідача для підготовки відзиву щодо цієї заяви, для чого відповідач має мати розумний строк, що тягне за собою відкладення ухвалення рішення по суті. В такому випадку зі сплином часу можливе виникнення інших чергових подібних зобов`язань, в зв`язку з чим позивач знову може ініціювати збільшення розміру позовних вимог. Такий підхід унеможливить ухвалення рішення по суті. Таким чином суд вважає, що позивач не вправі збільшити розмір позовних вимог заявивши вимоги про виконання зобов`язань, строк яких настав після відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд не приймає до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2018 року між Приватним підприємством "Будівельне підприємство "Ліфтналадка" (виконавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Полісся" (замовник/відповідач) укладено підрядний договір №13, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів на об`єктах замовника згідно Додатку №1 (а.с.8-10).

Згідно додатку №1 до договору, загальна вартість технічного обслуговування складає 39319,10грн. із зазначенням адреси та вартості по кожному ліфту окремо.

Згідно п.6.1,6.2 Договору, у кінці поточного місяця виконавець надає замовнику акти виконаних робіт, а замовник не пізніше 2 днів підписує акт, засвідчує печаткою і повертає один екземпляр виконавцю.

Згідно додатку до Акту приймання виконаних робіт за червень 2019 (а.с.12) позивач виконав, а відповідач прийняв виконані роботи на суму 38331,31грн. Акт підписаний та скріплений печатками сторін.

Згідно п.6.3 договору, на підставі підписаних актів замовник самостійно без додаткових рахунків оплачує виконані роботи не пізніше 10 числа наступного місяця.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов, докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в сумі 38331,31 грн. обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката, що виникли внаслідок порушення відповідачами своїх зобов`язань, на підставі договору про надання правничої допомоги №25/07/2019 від 25.07.19р. в розмірі 8000,00грн.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, позивач долучив до матеріалів справи Договір-доручення про надання правничої допомоги №25/07/2019 від 25.07.19р., укладений між ПП"Будівельне підприємство "Ліфтналадка" та адвокатом Сичовим Денисом Володимировичем; ордер на надання правової допомоги №070902 адвокатом Сичовим Д.В. ; детальний опис виконаних адвокатом робіт; платіжне доручення №3151 від 13.08.19 на суму 8000,00грн.

У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, вартість наданих послуг адвокатом згідно детального опису робіт складає 8000,00грн. та підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Полісся" (10024, м.Житомир, проїзд академіка Тутковського,15; код 40682529) на користь Приватного підприємства "Будівельне підприємство "Ліфтналадка" (10024, м.Житомир, проїзд академіка Тутковського,15; код 36269872) - 38331,31грн. боргу, 1921,00грн. судового збору, 8000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.09.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)