ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2019 р. Справа№ 911/4055/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 21.05.2019 (№09.1-04.1/4412/19 від 10.06.2019) Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 про закриття провадження у справі

у справі №911/4055/15 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"

за участю третіх осіб:

1.Національний банк України

2.Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент"

3.Товариство з обмеженою відповідальністю "Правнича консалтингова група"

4.Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аккорд"

про стягнення 87 132 444, 08 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача - Бабій В.В. довіреність б/н від 05.08.19

від відповідача - Дубей В.Ю. ордер серія КВ №261857 від 05.02.19

від третьої особи 1 - не з`явились

від третьої особи 2 - не з`явились

від третьої особи 3 - Гладун А.І., довіреність б/н від 13.08.18

від третьої особи 4 - не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про стягнення 87 132 444,08 грн за Договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013, з яких 51 967 154,26 грн заборгованості за тілом кредиту, 14 841 536,83 грн проценти за користування кредитними коштами (за період з 27.12.2013 по 26.08.2015), 12 014 122,62 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту (за період з 13.10.2014 по 26.06.2015), 2 902 285,23 грн пені за несвоєчасну сплату відсотків (за період з 13.05.2014 по 26.08.2015), 4 420 000,00 грн штрафу (за період з 27.12.2013 по 21.07.2015), 793 041,00 грн 3% річних від суми простроченої заборгованості зі сплати кредиту (за період з 13.10.2014 по 26.06.2015) та 194 314,15 грн 3% річних від суми простроченої заборгованості за відсотками (за період з 13.05.2014 по 26.08.2015).

18.02.2019 відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175, ст. 231 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.04.2019 клопотання Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" від 18.02.2019 про закриття провадження у справі задоволено.

Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 54 156 500 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, процентами у розмірі 2 198 902 грн. 26 коп., пені у розмірі 32 652 грн. 19 коп. та штрафу у розмірі 910 000 грн. 00 коп. закрито.

Постановляючи вищенаведену ухвалу, місцевий господарський суд, з посиланням на приписи п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України та встановлення наявності судового рішення у господарській справі № 911/3411/14, предмет і підстава позову в якій є тотожними з пред`явленим позовом у даній справі, дійшов висновку про закриття провадження в частині позовних вимог.

Не погодившись з даною ухвалою суду, позивач - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", 22.05.2019 подав апеляційну скаргу б/н від 21.05.2019, просить ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 у справі №911/4055/15 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт стверджує, що незважаючи на вірне встановлення місцевим господарським судом тотожності предмету і підстав позовів у даній справі та справі № 911/3411/14, положення п. 3 ч. 1 ст. 231, п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України не підлягають застосованню, оскільки суб`єктивний склад сторін є відмінний. Згідно ухвали Господарського суду Київської області від 17.03.2015 у справі № 911/3411/14 в порядку процесуального правонаступництва замінено позивач - ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника - ТОВ «Правнича консалтингова група».

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 апеляційну скаргу б/н від 21.05.2019 (№09.1-04.1/4412/19 від 10.06.2019) Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 у справі №911/4055/15 залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку відсутністю доказів сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн. Для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків апелянту встановлено строк протягом 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, поновлено Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 19.04.2019, відкрито апеляційне провадження у даній справі. Відповідачу та третім особам встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а учасникам справи - заяв, клопотань, пояснень, протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, але не пізніше 12.08.2019. Справу призначено на 02.09.2019.

09.08.2019 від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта відповідач вказує на те, що судовим рішенням у справі № 911/3411/14 на користь банку стягнуто з відповідача суми кредитної заборгованості та інших платежів, частину з яких позивач просить стягнути у даній справі. Подвійне стягнення однієї і тієї ж заборгованості, на думку відповідача, є неприпустимим. Крім того, відповідач вказує на те, що заміна сторони позивача (стягувача) на стадії виконання рішення суду не надає право ПАТ «Дельта Банк» права на повторне отримання коштів, які вже стягнуто за судовим рішенням у названій справі.

13.08.2019 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення, просить ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 скасувати, апеляційну скаргу - задовольнити.

В обґрунтування доводів письмових пояснень Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зазначає, що оскільки в порядку правонаступництва у справі № 911/3411/14 змінено позивача з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Правнича консалтингова група», підстави для закриття провадження у даній справі згідно ст. 231 ГПК України відсутні.

Представники третіх осіб 1, 2, 4 в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованих відправлень та виписка з пошукової системи відстеження поштових відправлень АТ «Укрпошта», згідно яких учасниками справи отримано процесуальні документи суду. Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від даного учасника справи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомлялось.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони та третьої особи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників третіх осіб 1, 2, 4, які належним чином повідомлялись про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Представник позивача в судовому засіданні 02.09.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 скасувати.

Представник відповідача та третьої особи-4 в судовому засіданні 02.09.2019 заперечили проти доводів апелянта та просили ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

27.12.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (банк за договором, позивач у справі) та Державним підприємством «Укрспирт» (позичальник за договором, відповідач у справі) було укладено договір кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитор зобов`язується надавати позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно з п. 1.1.1 кредитного договору надання кредиту здійснювалось окремими частинами (надалі за текстом кожна частина окремо - транш, а у сукупності - транші), на умовах, визначених цим договором, в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 130 000 000,00 грн зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 24% річних, в порядку, визначеному цим договором та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 25.12.2014 р. включно.

У випадку невиконання позичальником зобов`язань, передбачених підпунктами 1.1.2, 3.3.13.1-3.3.13.3 та пунктом 2.7 цього договору, плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 26% річних, починаючи з моменту невиконання зазначених зобов`язань. Плата за користування кредитом в розмірі 26% річних діє до дня (включно) виконання умов, передбачених підпунктами 1.1.2, 3.3.13.1-3.3.13.3 та пунктом 2.7 цього договору. При цьому сторони погодили, що встановлення зазначеного розміру плати за користування кредитом є заздалегідь погодженим (п. 1.1.3 кредитного договору).

В п. 2.6 кредитного договору сторонами узгоджено, що нарахування процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, за фактичну кількість днів користування кредитом (траншем) в період (28-29-30-31/365), в також в день погашення заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (траншу).

Відповідно до п. 2.7 кредитного договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно, не пізніше 31 числа в грудні 2014 року, а в інші місяці не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти.

Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 8.3 кредитного договору).

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач заборгованість за укладеним кредитним договором вчасно не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Перелік підстав закриття провадження у справі визначений у статті 231 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами (пункт 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, однією з цілей застосування цих норм процесуального права законодавець визначив, зокрема уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

При цьому, передумовою для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, та, як наслідок, застосування пункту 3 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами.

Тобто, для закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмету, підстав звернення до суду з позовною заявою.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема, факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Предметом позову у даній справі є вимога ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 87 132 444,08 грн, з яких 51 967 154,26 грн заборгованості за тілом кредиту, 14 841 536,83 грн проценти за користування кредитними коштами (за період з 27.12.2013 по 26.08.2015), 12 014 122,62 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту (за період з 13.10.2014 по 26.06.2015), 2 902 285,23 грн пені за несвоєчасну сплату відсотків (за період з 13.05.2014 по 26.08.2015), 4 420 000,00 грн штрафу (за період з 27.12.2013 по 21.07.2015), 793 041,00 грн 3% річних від суми простроченої заборгованості зі сплати кредиту (за період з 13.10.2014 по 26.06.2015) та 194 314,15 грн 3% річних від суми простроченої заборгованості за відсотками (за період з 13.05.2014 по 26.08.2015).

Зокрема, з наявного в матеріалах даної справи розрахунку позовних вимог вбачається, що позивачем за порушення умов договору (п. 3.3.5, п. 3.3.8, п. 3.3.13.1, п. 3.3.13.2 кредитного договору) нараховано відповідачу, зокрема, штраф в сумі 4 420 000,00 грн.

Підстава позову у даній справі обґрунтована неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013.

Водночас, як вірно встановлено місцевим господарським судом, в 2014 році позивач - ПАТ «Дельта Банк» звертався до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.09.2014 р. у справі № 911/3411/14 було стягнуто з ДП «Укрспирт» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 54 156 500,00 грн заборгованості за кредитом, 2 198 902,26 грн заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, 32 652,19 грн пені, 390 000,00 грн штрафу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 р. рішення Господарського суду Київської області від 30.09.2014 р. у справі № 911/3411/14 змінено в частині стягнення суми штрафу, стягнуто з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 54 156 500,00 грн заборгованості за кредитом, 2 198 902,26 грн заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, 32 652,19 грн пені, 162 469,50 грн штрафу, в іншій частині позову відмовлено.

Зазначеними рішеннями судів встановлено факт наявності простроченої заборгованості ДП «Укрспирт» перед Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в сумі 54 156 500,00 грн щодо повернення тіла кредиту та, відповідно, обов`язок боржника, у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання, сплатити кредитору борг по кредиту, проценти за користування кредитом та штрафні санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Поряд з цим, судом апеляційної інстанції у своєму судовому рішенні у справі № 911/3411/14 констатовано, що з наданого позивачем розрахунку вбачається нарахування 390000,00 грн штрафу за прострочення сплати процентів за користування кредитними коштами за трьома фактами прострочки та 520000,00 грн штрафу за порушення п.3.3.13.1 договору в частині здійснення дій щодо переведення на поточні рахунки, відкриті в АТ "Дельта Банк", щомісячних надходжень грошових коштів у розмірі 70% від загального обсягу надходжень грошових коштів на поточні рахунки, відкриті позичальником в банках України (всього 910 000,00 грн).

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень (ухвала Господарського суму Київської області від 08.12.2014 у справі № 911/3411/14) слідує, що 25.11.2014 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 Господарським судом Київської області видано накази, які передано на виконання до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Таким чином, проаналізувавши предмет, підстави та суб`єктивний склад сторін у даній справі та у справі № 911/3411/14, в якій господарськими судами ухвалено судове рішення про стягнення на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитної заборгованості, процентів та штрафних санкцій за договором кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013, судова колегія вважає вірним висновок місцевого господарського суду про закриття провадження у справі № 911/4055/15 в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами, пені та штрафу.

За твердженнями відповідача та третьої особи-3 - ТОВ «Правнича консалтингова група» боржником виконано рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором в тому числі й в частині нарахування ПАТ «Дельта Банк» відсотків, пені та штрафу в межах справи № 911/3411/14.

Відтак, стягнення заборгованості за кредитним договором, право на стягнення за яким банк відступив на стадії виконання рішення суду у справі № 911/3411/14, уклавши договір відступлення права вимоги (цесії), та нарахування будь-яких санкцій на підставі даного кредитного договору за наявності рішення, що набрало законної сили між тими ж самими сторонами про той самий предмет спору і з тих же підстав, є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги щодо заміни позивача на стадії виконання судового рішення у справі № 911/4055/15 не змінює факту задоволення позивачем своїх вимог шляхом відступлення права вимоги за кредитним договором. Доказів того, що за вказаним договором цесії було застосовано наслідки недійсності правочину згідно рішення суду до матеріалів справи не представлено.

Також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду і твердження апелянта щодо відмінності заявлених вимог в частині нарахування штрафу, оскільки позивачем належними засобами доказування не доведено того, що нарахований позивачем (ПАТ «Дельта Банк») у справі № 911/3411/14 на підставі п. 4.2 кредитного договору штраф в розмірі 910 000,00 грн є відмінним заявленій у даній справі позовній вимозі про стягнення штрафу згідно п. 4.2 кредитного договору. Детального розрахунку позовних вимог у справі № 911/3411/14 до матеріалів даної справи скаржником не надано.

При цьому, апеляційна інстанція визнає слушними доводи відзиву на апеляційну скаргу щодо неприпустимості подвійного стягнення однієї і тієї ж заборгованості з боржника, оскільки наведене суперечить основному завданню господарського судочинства - справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Разом з цим, статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно із ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене в сукупності, доводи апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм процесуального закону, які зумовили прийняття неправильного судового рішення, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи Північним апеляційним господарським судом в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду Київської області від 19.04.2019, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 175, 231, 234 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 про закриття провадження у справі №911/4055/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 19.04.2019 про закриття провадження у справі №911/4055/15 залишити без змін.

3. Справу №911/4055/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 05.09.2019