УХВАЛА

м. Київ

13.09.2019Справа № 910/11089/19

Суддя Усатенко І.В., розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Акватерм"

до Приватного підприємства "Южноукраїнська фармацевтична компанія"

про стягнення заборгованості 21 435,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Виробничо-комерційна фірма "Акватерм" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного підприємства "Южноукраїнська фармацевтична компанія" про стягнення 21435,00 грн.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2019 у справі № 910/11089/19 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви: - шляхом подання до суду обґрунтованого розрахунку ціни позову у розмірі 21435,00 грн; - шляхом подання до суду доказів сплати позивачем судового збору у розмірі 1921,00 грн за розгляд справи Господарським судом міста Києва.

06.09.2019 через канцелярію суду надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Представником позивача надано обґрунтований розрахунок ціни позову у розмірі 21435,00 грн. Крім того, адвокатом Петренко Наталією Олегівною вказано, що вона є адвокатом, який представляє інтереси позивача в суді. Адвокат посилається на довіреність від 30.11.2018, видану ПП "ВКФ "Акватерм", якою ОСОБА_1 . уповноважено бути представником підприємства, а одним із повноважень є сплачувати за підприємство необхідні збори та державне мито. Подана позовна заява підписана адвокатом, а отже звернення до господарського суду здійснюється позивачем від імені адвоката. З огляду на вищезазначене адвокат просить прийняти квитанцію, долучену до позовної заяви, як належний доказ сплати судового збору.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, залишаючи позовну заяву без руху, судом встановлено спосіб усунення виявлених недоліків поданого позову, за умови усунення яких саме у спосіб, встановлений судом, позовна заява підлягає прийняттю до розгляду, а провадження у справі за таким позовом - відкриттю в силу приписів ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що з поданої до суду заяви вбачається, що позивач, усуваючи недоліки позовної заяви, не усунув їх у повному обсязі, оскільки, не подав до суду доказів сплати позивачем судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Щодо пояснень адвоката і прохання прийняти квитанцію № 4_12 від 12.08.2019 на суму 1921,00 грн у якості належного доказу сплати позивачем судового збору за розгляд даної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Вказаною нормою Закону встановлюється можливість здійснення оплати іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду, що обумовлено необхідністю дотримання платіжної дисципліни платниками судового збору, недопущення безпідставного повернення коштів з державного бюджету та здійснення правильного розподілу судових витрат між учасниками справи за результатами розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті листа Державної судової адміністрації України від 14.09.2018 вих. № 6-17517/18 "Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору", суд при розгляді як позовних заяв, так і заяв на повернення помилково сплачених до бюджету коштів має перевіряти, чи є заявник (позивач) платником судового збору відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, враховуючи положення статті 2 Закону України "Про судовий збір", надана до суду квитанція № 4_12 від 12.08.2019 на суму 1921,00 грн, платником за якою Є петренко Наталія Олегівна, не може вважатись належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви ПП "ВКФ "Акватерм" до Господарського суду міста Києва, оскільки адвокат не є особою, яка звертається до суду з даним позовом (позивачем). Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 910/23408/17, від 17.01.2019 у справі № 922/4734/16.

Суд звертає увагу адвоката, що положення довіреності від 30.11.2018, якою ПП "ВКФ "Акватерм" уповноважило Петренко Н.О. сплачувати за підприємство необхідні збори та державне мито, не може спростовувати положень Закону України "Про судовий збір", якими чітко визначено, хто є платником судового збору. Адвокатом помилково зроблено висновок, що підприємство, надаючи адвокату повноваження представляти його в суді, змінило процесуальний статус адвоката з представника на позивача, оскільки, адвокат, наділений повноваженнями представництва, не набуває статусу позивача і щодо адвоката не ухвалюється рішення у справі. Звернення до суду не здійснюється позивачем від імені адвоката, натомість адвокат, може бути наділений повноваженнями звернутись до суду від імені підприємства, яке є позивачем, проте в будь-якому випадку саме підприємство є позивачем, а не адвокат.

Тобто позивачем не усунуто всі недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі суду від 20.08.2019 № 910/11089/19, не надано суду доказів сплати позивачем судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Також суд зазначає, що вимога про надання доказів сплати позивачем судового збору не є надмірним формалізмом та не обмежує доступ позивача до правосуддя, оскільки, залишаючи позов без руху, суд надав позивачу можливість усунути недоліки позовної заяви і позивач не зазначив об`єктивних причин неможливості усунення недоліків.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі наведених приписів процесуального законодавства, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду від 20.08.2019 щодо усунення недоліків позовної заяви, відповідна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із позовною заявою.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства "Виробничо-комерційна фірма "Акватерм" до Приватного підприємства "Южноукраїнська фармацевтична компанія" про стягнення 21435,00 грн повернути позивачеві.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В.Усатенко