РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2019Справа № 910/8353/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Юбілейний-2»

про стягнення 57422,59 грн.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Юбілейний-2» про стягнення заборгованості в розмірі 57422,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Юбілейний-2» належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань за Договором №03399/4-09 від 18.11.2003, зокрема позивачем було надано послуги постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі по коду 9-203 за період з 01.02.2017 по 28.02.2019 на суму 122010,70 грн. з яких відповідачем було сплачено 95605,26 грн., внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 26405,44 грн. Також, по коду 9-50203 позивачем було надано послуги за період з 01.12.2016 по 28.02.2019 на суму 34228,25 грн. з яких відповідачем було сплачено 12651,63 грн. внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 21576,62 грн., що разом становить 47982,06 грн. Також у зв`язку із неналежним виконання відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховано до стягнення 4679,29 грн. інфляційних втрат, 1305,06 грн. трьох відсотків річних, 1057,08 грн. пені та 2399,10 грн. штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 15.07.2019, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 25.07.2019 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 02.08.2019. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 29.07.2019.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 03.07.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 3-А.

Станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення №907 з відміткою про вручення конверту представнику відповідача 06.07.2019.

В силу положення пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Частиною 7 вказаної статті Кодексу визначено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

16.07.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява, в якій останній повідомив, що останнім було частково сплачено наявну перед позивачем заборгованість в загальному розмірі 45000 грн., на підтвердження чого відповідачем було додано копії платіжних доручень №179 від 19.06.2019, №180 від 19.06.2019, №183 від 01.07.2019 та №184 від 08.07.2019. У зв`язку з викладеним відповідач зазначив, що станом на 08.07.2019 за Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Юбілейний-2» наявна заборгованість перед позивачем в розмірі 2982 грн.

Додатково відповідач вказав на те, що за ініціативою останнього, з позивачем було розпочато переговорний процес щодо мирного врегулювання спору та укладення між сторонами мирової угоди.

15.08.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання в якому останній долучив до матеріалів справи лист-відповідь щодо укладення між сторонами мирової угоди та долучив довідку про стан заборгованості відповідача станом на 29.07.2019.

27.08.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові пояснення стосовно зарахування сплачених під час розгляду справи відповідачем коштів в рахунок погашення спірної заборгованості.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно з ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 18.11.2003 року між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (постачальник) та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Юбілейний-2» (абонент) укладено Договір №03399/4-09 на постачання питної води та водовідведення (договір), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язався надати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент зобов`язується розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 №65 (Правила).

Відповідно до п.1.2 Договору, постачальник зобов`язаний забезпечити постачання питної води, якість якої відповідає ДСТУ 2874-82 «Вода питна»; прийняти каналізаційні строки, які не перевищують гранично-допустимих концентрацій шкідливих речовин.

Згідно з п.2.2 Договору, абонент зокрема зобов`язаний, сплатити вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством. У разі зміни тарифів сплата послуг абонентом здійснюється за новими тарифами з часу їх введення в дію без внесення змін до цього договору.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водо лічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показників водо лічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента. Для абонентів із стабільним об`ємом водоспоживання (або незначним коливанням), зняття показників може здійснюватись один раз на квартал.

Кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показниками водолічнильника та інших способів визначення об`ємів стоків, що потрапляють у міську каналізацію у відповідності з п.21.2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України (п.3.3 Договору).

У п.3.4 Договору визначено, що абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому органами виконавчої влади у п`ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи. Постачальник інформує абонента про розмір діючих тарифів у платіжних документах, що направляються щомісячно до банківської установи абонента.

Відповідно до п.3.6 Договору, постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента платіжний документ (дебетове повідомлення, вимогу-доручення тощо) для оплати за надані йому послуги згідно цього договору. Оплата проводиться шляхом зарахування грошових коштів, що надійшли від абонента на розрахунковий рахунок постачальника. В разі утворення заборгованості за надані послуги, всі кошти, що надходять від абонента, першочергово зараховуються в погашення боргу. Оплата може проводитися абонентом за згодою постачальника іншими способами, що не заборонені законодавством.

Згідно з п.4.1 Договору, за безпідставну відмову від оплати наданих послуг абонент сплачує штраф у розмірі 5 відсотків від несплаченої суми.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що за несвоєчасну оплату послуг абонент сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до п.7.1 Договору, цей договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

Додатковою угодою від 19.06.2017 сторони погодили внести зміни в Договір на послуги водопостачання та водовідведення №03399/4-09 від 18.11.2003, зокрема п.1.1 Договору виклали в новій редакції, а саме: «Постачальник зобов`язався надати абоненту послуги з централізованого постачання питної води та з приймання стічних вод у систему каналізацій міста Києва. Постачальник надає абоненту послуги до об`єктів водоспоживання, зазначених у дислокації об`єктів житлового фонду яка є невід`ємною частиною договору, а абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 (Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 №37 (Правила приймання), Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затвердженими розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 12.10.2011 №1879 (Правила №1879), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором».

Також сторони погодили внести зміни в п.3.8 Договору та викласти його у наступній редакції: «Облік поставленої питної води, що призначена для потреб гарячого водопостачання та прийнятих стічних вод від гарячого водопостачання здійснюється за показами приладу обліку води, розташованого на відгалуженні до водопідігрівача в тепловому пункті. Кількість стічних вод, скинутих абонентом в міську каналізаційну мережу після використання гарячої води, дорівнює поставленому обсягу питної води, що призначена для потреб гарячого водопостачання».

Отже, за вказаним договором позивач - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» є підприємством питного водопостачання, яке надає послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення. Відповідач - Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Юбілейний-2» є споживачем послуг з постачання питної води та водовідведення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у період з 01.02.2017 по 28.02.2019 по коду 9-203 позивачем виставлено рахунки відповідачу за надані послуги в розмірі 122010,70 грн., з яких відповідачем сплачено 95605,26 грн., по коду 9-50203 за період з 01.12.2016 по 28.02.2019 позивачем виставлено на суму 34228,25 грн., з яких відповідачем сплачено 12651,63 грн., внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в загальному розмірі 47982,06 грн.

Обсяг питної води, наданої відповідачу підтверджується матеріалами справи, зокрема актами про зняття показань з приладів обліку, погодженими та підписаними відповідачем, відповідач частково проводив оплату вказаних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання і водовідведення.

Пунктом 3.7 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 2008 року за № 936/15627; далі - Правила № 190) передбачено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За правилами статті 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, а частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Факт існування заборгованості, станом на момент звернення позивача до суду із розглядуваним позовом, в розмірі 47982,06 грн. належним чином підтверджений матеріалами справи, зокрема наявними в матеріалах справи виписками по рахунках позивача за спірний період.

В той же час, судом встановлено, що в ході розгляду справи відповідачем було сплачено на користь позивача грошові кошти в розмірі 45000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Разом з тим, судом враховано пояснення позивача стосовно зарахування вказаної суми як в рахунок часткового погашення відповідачем заборгованості за спірний період так і в рахунок часткового погашення заборгованості за період, який не в ходить до предмету розгляду даної справи, що не суперечить умовам укладеного між сторонами договору. Поясненнями позивача та наданими ним доказами підтверджується наявність заборгованості за відповідачем станом на 29.07.2019 по коду 9-203 в розмірі 5349,24 грн. та по коду 9-50203 в сумі 10486,23 грн., що разом становить 15835,47 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору в частині стягнення суми основної заборгованості за договором в розмірі 32146,59 грн. та необхідність закриття провадження у справі у вказаній частині.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 15835,47 грн..

Разом з тим, стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п.1 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляційних втрат, трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (п. 2 ст. 625 ЦК України).

На підставі зазначених норм позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 4679,29 грн. та трьох відсотків річних в сумі 1305,06 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок на предмет арифметичної правильності та відповідності вимогам закону, судом встановлено, що вказані нарахування проведені позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 1057,08 грн. та штрафу в сумі 2399,10 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст.547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно з п.4.1 Договору, за безпідставну відмову від оплати наданих послуг абонент сплачує штраф у розмірі 5 відсотків від несплаченої суми.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що за несвоєчасну оплату послуг абонент сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Приписами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, судом встановлено, що надані позивачем розрахунки арифметично правильні, відповідають умовам укладеного між сторонами договору та вимогам чинного законодавства, а відтак позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Юбілейний-2» (03110, м. Київ, вул. Солом`янська , буд. 3-А; ідентифікаційний код 22908065) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А; ідентифікаційний код 03327664) 15835 (п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 47 коп. заборгованості, 4679 (чотири тисячi шістсот сімдесят дев`ять) грн. 29 коп. інфляційних втрат, 1305 (одна тисяча триста п`ять) грн. 06 коп. трьох відсотків річних, 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) грн. 08 коп. пені, 2399 (двi тисячi триста дев`яносто дев`ять) грн. 10 коп. штрафу, а також 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. витрат зі сплати судового збору.

Провадження у справі №910/8353/19 в частині позовних вимог про стягнення основної заборгованості в розмірі 32146 (тридцять двi тисячi сто сорок шість) грн. 59 коп. закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 03.09.2019

Суддя Я.В. Маринченко