ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" вересня 2019 р. Справа№ 925/426/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Жук Г.А.
суддів: Мальченко А.О.
Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №14/577 від 30.05.2019 (вх. №09.1-04.1/4482/19 від 12.06.2019) Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.05.2019

у справі №925/426/18 (суддя Васянович А.В.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1
до Фізичної особи - підприємця Касяненко Надії Сергіївни
про стягнення 191 684,81 грн

за участю представників учасників справи:
від позивача Пигиця С.Г., представник згідно витягу

від відповідача Стецина І.В., адвокат згідно ордеру

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Касяненко Надії Сергіївни про стягнення штрафних санкцій в розмірі 191 684,81 грн, а саме: 138 439,03 грн пені та 53 245,78 грн штрафу за прострочення строків постачання товару.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань з поставки товару у строк, встановлений умовами договору №91-17 від 30.03.2017.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.05.2019 (повний текст складено 13.05.2019) у позові відмовлено повністю.
Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, з посиланням на ст. ст. 526, 530, 546, 549, 610, 612, 663, 712 ЦК України, п. 5.2 договору та встановлення обставин відсутності факту прострочення виконання відповідачем договірних зобов`язань, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Військова частина НОМЕР_1 , 31.05.2019 подав апеляційну скаргу №14/577 від 30.05.2019, просить рішення Господарського суду Черкаської області від 06.05.2019 у справі №925/426/18 скасувати та прийняти нове про задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом при неповному дослідженні усіх обставин справи та з порушенням норм матеріального права. Так, апелянт стверджує, що позивачем належним чином у відповідності до умов договору направлена електронною поштою заявка № 722-70 від 07.04.2017 про постачання товару; повідомлень про те, що лист не був доставлений на електрону пошту відповідача позивачу не надходило. Також наявні в матеріалах справи Акти приймання-передавання товару для перевезення та видаткові накладні, на думку позивача, додатково свідчать про отримання відповідачем заявки на поставку товару. Крім того, апелянт зазначає, що факт отримання заявки відповідачем підтверджується наявними у Книзі реєстрації облікових документів підписами представника Сорокіна Д.В., який діяв на підставі довіреності від 25.04.2017.
Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою №14/577 від 30.05.2019 (вх. №09.1-04.1/4482/19 від 12.06.2019) Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.05.2019 у справі №925/426/18. Відповідачу встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а учасникам справи - заяв, клопотань, пояснень протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, але не пізніше 24.07.2019. Розгляд справи призначено на 02.09.2019.
26.07.2019 (передано на пересилання до поштового відділення 24.07.2019) від Фізичної особи - підприємця Касяненко Надії Сергіївни надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить рішення Господарського суду Черкаської області від 06.05.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заперечуючи проти доводів апелянта, позивач зазначає, що строки виконання зобов`язання не настали, оскільки у відповідності до п. 5.2 договору заявка є недійсною у випадку відсутності підтвердження її отримання та погодження постачальником. Відповідач звертає увагу на те, що представлений до матеріалів справи скріншот надіслання електронною поштою заявки викликає сумніви, оскільки він надісланий не з офіційної електронної адреси позивача, яка значиться в договорі, а з невідомої абонентської електронної адреси. Відповідач вважає безпідставним нарахуванням позивачем штрафних санкцій з огляду на недійсність заявки на поставку товару, яка у відповідності до договору, серед іншого, визначає строки виконання зобов`язання.
Представник відповідача в судовому засіданні 02.09.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив рішення Господарського суду Черкаської області від 06.05.2019 скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову.
Представник позивача в судовому засіданні 02.09.2019 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив рішення Господарського суду Черкаської області від 06.05.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.
30 березня 2017 року між Військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (замовник за договором, позивач у справі) та фізичною особою - підприємцем Касяненко Надією Сергіївною (постачальник за договором, відповідач у справі) було укладено договір №91-17 (далі - Договір), згідно умов якого постачальник зобов`язався передати замовнику у власність мед натуральний (код 03140000-4- продукція тваринництва та супутня продукція), товар, якість, кількість, асортимент і ціна якого, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток 1), а замовник зобов`язався прийняти цей товар та оплатити на умовах цього договору.
Відповідно до п.3.1 Договору загальна сума договору складає 2 548 656 грн. 00 коп. без ПДВ.
Згідно з п.3.2 Договору ціна на товар зазначається у специфікації (додаток 1) із врахуванням тари, упаковки, транспортних та інших витрат. Підставою для оплати вважається рахунок (рахунок-фактура) та накладна постачальника.
Відповідно до п.7.2 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за договором сторони несуть відповідальність передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів законодавства України та цим договором.
В п.7.3 Договору сторонами узгоджено, що за порушення строку поставки товару зазначеного у пункті 5.2. цього договору, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості недопоставленого товару.
Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами, датою закінчення строку його дії сторони визначили 31 грудня 2017 року (п. 10.1 Договору).
Відповідно до п.11.3 договору сторони домовились, що постачальник зобов`язаний забезпечити виконання умов цього договору у межах, визначених договором та законодавством. У тому числі, відшкодувати замовнику збитки внаслідок несвоєчасної доставки товару до товароодержувача відповідно до п.5.2 договору.
30 березня 2017 року на виконання договору сторонами підписана специфікація, яка є невід`ємною частиною договору і відповідно до якої сторони погодили найменування товару (асортимент) та нормативний документ на товар (ГОСТ та/або ДСТУ та/або ДСанПін тощо): мед натуральний, ДСТУ 4497:2005, місце поставки: в/ч 2418, м. Великі Мости; в/ч 2195, м. Чернівці; в/ч 9937, м. Маріуполь; в/ч 9951, м. Харків; в/ч 2193, м. К.-Подільський; в/ч 2138, м. Одеса; в/ч 9930, м. Оршанець; в/ч 1491, м. Бердянськ, загальною кількістю 56 200 кг та вартістю 2 548 656 грн. 00 коп. Загальна сума договору складає 2 548 656 грн. 00 коп. без ДПВ.
Оскільки у встановлені в договорі строки відповідачем не було поставлено узгоджений в специфікації товар, Військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України пред`явлено позов про стягнення з Фізичної особи - підприємця Касяненко Надії Сергіївни пені в сумі 138 439,03 грн та штрафу - 53 245,78 грн, нарахованих на підставі п. 7.3 Договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У відповідності до ст. 173 ГК України, що кореспондується зі ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно з статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частинами 1 і 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Дослідивши зміст договору №91-17 від 30.03.2017, який укладений між Військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України та фізичною особою - підприємцем Касяненко Надією Сергіївною, колегія суддів встановила, що даний правочин за своєю правовою природою є змішаним договором, який поєднує умови поставки та купівлі-продажу, правове регулювання якого здійснюється за правилами норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до ч. 1. ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
Статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Нормою ч. 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
У відповідності до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту узгоджених сторонами в договорі умов постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені договором (п.6.3 Договору).
Згідно з п.5.2 договору строк поставки товару за цим договором складає двадцять календарних днів відповідно до заявки замовника. Заявка замовника подається шляхом надсилання її на електронну пошту постачальника, зазначену в договорі.
Постачальник зобов`язаний в день отримання заявки замовника підтвердити її отримання шляхом відправлення на електронну пошту замовника ІНФОРМАЦІЯ_1 з підписом відповідальної особи про дату та час отримання на бланку заявки замовника, з подальшим письмовим підтвердженням на адресу замовника про початок та кінцевий термін поставки товару відповідно до отриманої заявки замовника. У разі відсутності письмового підтвердження з боку постачальника, отриману заявку замовника вважати недійсною.
З представлених до матеріалів справи документів слідує, що позивачем у відповідності до п.5.2 договору сформовано заявку на постачання продовольства № 722-70 від 06.04.2017, згідно якої військова частина просила поставити товар в період з 06.04.2017 по 26.04.2017 (а.с. 20 том І).
З скріншоту екрану електронної поштової скриньки вбачається, що від Vz Cbz <> на адресу Nadia Kasianenko <> відправлено електронний лист в якому відправник листа просив підтвердити отримання заявки згідно з п. 5.2. договору. Надіслання вказаного листа здійснено з адреси, яка не була визначена умовами договору як така, що належить позивачу.
При цьому, учасниками справи належними засобами доказування не доведено обставин підтвердження постачальником отримання надісланої засобами електронного зв`язку заявки № 722-70 від 06.04.2017, та, відповідно, погодження початку та кінцевого терміну поставки товару, узгодженого в специфікації.
Беручи до уваги те, що сторонами в договорі визначено необхідність обов`язкового підтвердження постачальником отримання заявки з зазначенням початку та кінцевого терміну поставки, що є необхідним для чинності замовлення позивача, судова колегія, з огляду на відсутність в матеріалах справи таких доказів, погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що строки виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару не настали, оскільки така заявка вважається недійсною.
Крім того, як слідує з наданого позивачем Листа Фізичної особи - підприємця Касяненко Н.С. вих. № 2305/1 від 23.05.2017 (а.с. 45 том І) відповідач повідомив військову частину про неможливість виконання договору, оскільки поставка товару зі строком придатності згідно п. 2.2 Договору (медозбір 2016 року) було можливим лише у березні 2017. Також відповідач просив надсилати всю кореспонденцію на нову електронну адресу: < ІНФОРМАЦІЯ_2 >.
Листом вих. № 2807/1 від 28.07.2017 відповідач, у зв`язку з відсутністю заявок, відмовою у піднятті ціни та зростанням ринкових цін на даний вид товару, запропонував військовій частині розірвати договір № 91-17 від 30.03.2017 (а.с. 46 том І).
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем було отримано заявку на поставку товару не спростовують обставин недійсності заявки № 722-70 від 06.04.2017 згідно визначених на розсуд сторін правочину умов п. 5.2 Договору.
Нормами ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Частиною 1 статті 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Враховуючи те, що застосування штрафних санкцій поставлено в залежність від неналежного виконання стороною умов договору, судова колегія вважає вірним висновок місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для застосування до відповідача санкцій, визначених в п. 7.3 Договору.
Твердження апелянта про те, що представником постачальника Сорокіним Д.В. отримувались Акти приймання-передавання товару для перевезення від 26.04.2017 не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки згідно висновку судової експертизи, проведеної в рамках розгляду даної справи, встановлено факт підробки підпису Касяненко Н.С., який вчинено на довіреності від 25.04.2017. Таким чином, Господарським судом Черкаської області правомірно було не прийнято до уваги вищенаведений документ як такий, що є неналежним та недопустимим в розумінні приписів ст. ст. 76, 77 ГПК України.
Отже, звертаючись з апеляційною скаргою, позивач не спростував висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Черкаської області від 06.05.2019 у справі № 925/426/18 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.
Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).
Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 06.05.2019 у справі № 925/426/18 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 06.05.2019 у справі № 925/426/18 залишити без змін.
3. Справу № 925/426/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, визначеному ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 04.09.2019