04 вересня 2019 року м. Харків Справа № 913/760/13-г
Провадження № 6/913/760/13-г
Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,
при секретарі судового засідання Паті А.С.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» №29/358 від 19.08.2019 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/760/13-г
за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції, м. Луганськ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсар», м. Сєвєродонецьк Луганської області
У засіданні брали участь:
від заявника: представник не прибув;
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув.
До Господарського суду Луганської області 28.08.2019 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» №29/358 від 19.08.2019, в якій заявник, посилаючись на ст. ст. 52, 334 ГПК України, ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», просить суд замінити стягувача у справі №913/760/13-г Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».
Як зазначає заявник, 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» був укладений Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2008, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корсар», перейшло до Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк». Також, 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2008 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».
На підставі викладено, заявник вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права кредитора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсар», у зв`язку з чим звернулось до господарського суду з даною заявою з метою заміни стягувача у справі №913/760/13-г на правонаступника.
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.08.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.
Статтею 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 28.09.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» прийнято та призначено до розгляду на 04.09.2019 о 10 год. 45 хв.
Сторони у справі №913/760/13-г, а також заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» правом на участь в судовому засіданні 04.09.2019 своїх повноважних представників не скористались.
Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволення заяви, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Луганської області від 04.04.2013 у справі №913/760/13-г позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Луганської обласної дирекції до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсар» про стягнення заборгованості за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2008 в сумі 88 204,90 доларів США та 9021 грн. 13 коп. задоволено повністю.
На виконання даного рішення Луганській обласній дирекції Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» видано наказ від 22.04.2013 № 913/760/13-г.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 08.08.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» № 29/67 від 24.07.2019 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/760/13-г відмовлено, у зв`язку з тим, що заявник всупереч приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не довів наявність підстав для заміни стягувача у даній справі правонаступником.
28.08.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» надійшла заява №29/358 від 19.08.2019, в якій заявник також просить замінити правонаступником стягувача у справі №913/760/13-г.
Стягувач, у відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», це сторона виконавчого провадження, якою може бути фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Доказів того, що виконавчий документ перебував або перебуває на виконанні державної виконавчої служби або приватного виконавця Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія довіра та гарантія» не надано.
Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Обгрунтовуючи свої вимоги, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» посилається на те, що 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» був укладений Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2008, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корсар», перейшло до Публічного акціонерного товариства «Вектор Банк».
Крім того, 23.08.2016 між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2008 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».
Вищевказані Договори факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016 містять аналогічні за змістом умови.
Так, у пункті 1.1 розділу 1 Договорів сторони визначили терміни, що вживаються у цих Договорах, які мають наступні значення:
- «Реєстр кредитних операцій до відступлення» - документ, що містить перелік Кредитних договорів, права грошової вимоги за якими підлягають відступленню (передачі) Клієнтом Фактору за цим договором, розмір боргу по кожному Кредитному договору. Одиничні та Загальну суми фінансування, перелік відомих Клієнту судових справ і виконавчих проваджень, пов`язаних з Кредитними договорами та Договорами забезпечення, перелік Договорів забезпечення, а також іншу необхідну інформацію (Додаток №1 до цього Договору). Кредитні договори, Права Вимоги за якими підлягають передачі (відступлення) Клієнтом Фактору, ідентифікуються за номерами і датами їх укладання, зазначеними в Додатку №1. Реєстр кредитних операцій до відступлення передуватиме підписанню Реєстру відступлених Прав Вимоги, який підтверджуватиме факт відступлення прав вимоги щодо Позичальників за Кредитними договорами, переліченими в такому реєстрі відступлення Прав Вимоги. Зазначення в Реєстрі кредитних операцій до відступлення даних про Поручителів та про укладені з ними Договори забезпечення не означає відступлення прав вимоги за такими договорами на підставі цього Договору, відступлення прав вимоги за Договорами забезпечення здійснюється на підставі окремих договорів відповідно до п. 2.9 цього Договору.
- «Реєстр відступлених Прав Вимоги» - документ, що містить перелік Кредитних договорів, права грошової вимоги за якими відступлені (передані) Клієнтом Фактору та цим Договором, із зазначенням сум Боргу окремо по кожному Кредитному договору станом на Дату відступлення Прав Вимоги. Одиничну та Загальну суми фінансування, а також перелік Договорів забезпечення та іншу необхідну інформацію за потреби. Реєстр відступлених Прав Вимоги складається за формою, наведеною у Додатку №2 до цього Договору, підписується Сторонами та скріплюється печатками.
- «Одинична сума фінансування» - грошові кошти у валюті України, які Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнта в рахунок відступлення Прав Вимоги окремо за кожним Кредитним договором, зазначеним в Реєстрі кредитних операцій до відступлення. Одиничні суми фінансування за кожним Кредитним договором зазначаються в Додатку№1 та Додатку №2 до цього Договору.
- «Загальна сума фінансування» - грошові кошти у валюті України у сумі 4400000,00 грн., які Фактор зобов`язується передати в розпорядження Клієнта в рахунок відступлення Прав Вимоги за Кредитними договорами шляхом перерахування їх на рахунок Клієнта в порядку і на умовах, визначених Договором. Загальна сума фінансування дорівнює сумі всіх Одиничних сум фінансування.
- «Акт прийому-передачі» - письмовий документ, який складається спільно клієнтом та фактором за формою, наведеною у Додатку №3 до Договору, та підтверджує передачу клієнтом фактору документації відповідно до умов цього Договору.
- «Дата відступлення Прав Вимоги» - дата підписання Клієнтом і Фактором Реєстру відступлення Прав Вимоги, яке здійснюється після отримання Клієнтом всієї Загальної суми фінансування.
Згідно з п. 2.1 Договорів, в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту Загальну суму фінансування, а Клієнт відступає (передає) Факторові Права Вимоги, вказані в Реєстрі кредитних операцій до відступлення, на умовах та в обсязі, що будуть існувати станом на Дату відступлення Прав Вимоги.
Відповідно до п. 2.2 Договорів, загальний розмір Прав Вимоги визначений в Реєстрі кредитних операцій до відступлення на дату укладання Договору. Розмір Прав Вимоги, що відступається згідно умов даного Договору на Дату відступлення Прав Вимоги, фіксується в реєстрі відступлення Прав Вимоги. Відступлення Фактору зазначених в Реєстрі кредитних операцій до відступлення (Додаток №1 до Договору) Прав Вимоги відбувається в Дату відступлення Прав Вимоги за умовами виконання Фактором умов по оплаті згідно з п.3.1 Договору та з моменту підписання Сторонами Реєстру відступлених Прав Вимоги (форма згідно Додатку №2 до Договору) Сторони погодили, що Реєстр відступлених Прав Вимоги підписується Сторонами не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання Договору та Реєстру кредитних операцій до відступлення.
У пункті 3.1 Договорів сторони зазначили, що Фактор зобов`язаний в рахунок відступлення прав Вимоги за Кредитними договорами протягом 3 (трьох) робочих днів з дати укладання цього Договору сплатити Клієнту загальну суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок Клієнта.
Згідно з п. 4.1 Договорів, після підписання сторонами Реєстру відступлених Прав Вимоги, в день такого підписання, Клієнт передає, а Фактор зобов`язаний прийняти документацію, про що сторонами складається Акт приймання - передачі за формою, наведеною у Додатку №3 до Договору. Приймання - передача документації здійснюється уповноваженими представниками сторін за адресою Клієнта: м. Київ, вул. Лєскова, б.9. Передача документації щодо договорів забезпечення і поручителів, здійснюється сторонами в день укладення договорів відступлення прав вимоги за договорами забезпечення відповідно до умов, погоджених сторонами в таких договорах.
Додатки до договору, зокрема, реєстр кредитних операцій до відступлення, реєстр відступлених прав вимоги, акт прийому-передачі документації, зазначені в 10.1 договорів, є невід`ємними частинами договорів.
Суд звертає увагу заявника, що згідно умов договорів, дата відступлення права вимоги є дата підписання реєстру(ів) відступлених прав вимоги, складених за формою, наведеною в додатку № 2 до договорів, не пізніше п`яти робочих днів з дати підписання договорів та реєстру кредитних операцій до відступлення, за умови виконання фактором (новим кредитором) п. 3.1 договорів (здійснення повної оплати ціни договору).
Отже, для встановлення факту відступлення права вимоги заявнику суду слід з`ясувати факт відступлення права вимоги за обома договорами відступлення права вимоги.
Зокрема, слід встановити дату відступлення права вимоги, якою є дата підписання відповідного реєстру сторонами та факт внесення загальної суми фінансування по кожному з договорів, а також з`ясувати чи передавалися первісними кредиторами новим за обома договорами за актами приймання-передачі відповідні документи, що підтверджують наявність у первісних кредиторів (у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та в подальшому у ПАТ «Вектор Банк») прав вимоги.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу, відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У ст. 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Згідно з п. 2.2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», предметом діяльності Товариства є, зокрема, надання послуг факторингу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1083 ЦК України, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
У п. 2.13 Договору 1 визначено право фактора здійснювати наступне відступлення прав вимоги на користь третіх осіб за будь-яку ціну.
З урахуванням вищевикладеного, для встановлення факту відступлення права вимоги заявнику, суду слід встановити факт відступлення права вимоги по першому договору відступлення та по другому такому договору. Зокрема, згідно умов цих договорів слід встановити дату відступлення права вимоги, якою є дата підписання відповідного реєстру та внесення загальної суми фінансування по кожному договору.
Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Доказами, відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В підтвердження своїх вимог заявник надав до матеріалів справи копії наступних документів, зокрема: договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк»; витяг з Реєстру відступлених прав вимоги за договором факторингу б/н від 23.08.2016, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк»; договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, укладений між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»; витяг з Реєстру відступлених прав вимоги за договором факторингу б/н від 23.08.2016, укладеного між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»; платіжне доручення №1838994 від 23.08.2016; акт прийому-передачі документів від 23.08.2016.
Проте, заявником не було надано: акти приймання передачі, які підтверджують передачу клієнтом фактору документації відповідно до умов Договорів факторингу, за формою згідно з Додатком №3; реєстри кредитних операцій до відступлення на дату укладання договорів факторингу (портфельне відступлення прав вимоги); реєстри відступлених прав вимоги, відступлених за Договорами факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), в яких містилась би дата відступлення права вимоги, тобто дата підписання клієнтом і фактором Реєстру відступлених прав вимоги; підтвердження проведення оплат згідно з п. 3.1 Договорів факторингу.
Для всебічного розгляду заяви, Господарський суд Луганської області ухвалою від 28.08.2019 зобов`язав заявника надати суду для огляду в судовому засіданні оригінали наступних документів: договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016 разом з усіма додатками, укладений між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»; реєстр кредитних операцій до відступлення на дату укладання Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016; реєстр відступлених прав вимоги до Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016; реєстр боржників до Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016; акт прийому-передачі документації за формою, наведеною у додатку №3 до Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, який підтверджує передачу «Клієнтом» «Фактору» документації відповідно до умов Договору; деталізований розрахунок заборгованості за формою, наведеною у додатку №8 до Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, укладеному між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та докази оплати згідно п. 3.1 Договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016.
Також, суд зобов`язав ПАТ «Вектор Банк» надати зазначені вище документи.
Проте, вимоги суду сторонами не виконані, у зв`язку з чим суд розглядає заяву на підставі поданих до заяви документів.
Так, з наданої заявником копії договору факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, укладеного між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», вбачається, що в умовах вказаного договору відсутнє посилання про перехід права грошової вимоги за кредитним договором №010/05-12/713 від 11.06.2008, укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Корсар», до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».
Крім того, слід зазначити, що до заяви про заміну стягувача у даній справі заявник надав копію платіжного доручення №1838994 від 23.08.2016, яким підтверджує виконання ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перед ПАТ «Вектор Банк» умов по оплаті суми фінансування за договором факторингу б/н від 23.08.2016 в сумі 4 444 000 грн. 00 коп.
Проте, із наданої копії платіжного доручення №1838994 від 23.08.2016 вбачається, що факт виконання ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» умов по оплаті ПАТ «Вектор Банк» суми фінансування за договором факторингу б/н від 23.08.2016 не можна вважати доведеним, оскільки номер коду ЄДРПОУ платника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та номер коду ЕДРПОУ отримувача ПАТ «Вектор Банк» повністю співпадають та є однаковими 38750239, що викликає у суду ґрунтовні сумніви у справжності проведення банківської операції за цим документом.
Судом встановлено, що згідно наявних у справі документів, унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи 38750239, який значиться в графах кодів платника та отримувача коштів у платіжному дорученні №1838994 від 23.08.2016, присвоєно та належить ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».
Поряд із цим, порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється Цивільним кодексом України, законом і банківськими правилами (ч. 4 ст. 1088 Цивільного кодексу України).
Таким спеціальним законом у сфері безготівкових розрахунків є Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-III від 05.04.2001. Він визначає загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, а також встановлює відповідальність суб`єктів переказу.
У відповідності до п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжне доручення це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.
За платіжним дорученням банк зобов`язується переказати з рахунку платника певну грошову суму на рахунок отримувача у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту (ст. 1089 Цивільного кодексу України).
Порядок розрахунків платіжними дорученнями і вимоги щодо їх заповнення встановлені главою 3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Правління Національного Банку України №22 від 21.01.2004.
За вимогами п. 32.3 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених п. 22.6 ст. 22 цього Закону.
Згідно п. 22.6 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» обслуговуючий платника банк у розрахунковому документі зобов`язаний перевірити, зокрема, відповідність номера рахунка платника та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України і приймати цей документ лише в разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність і достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України.
Обслуговуючий отримувача банк у розрахунковому документі зобов`язаний перевірити, зокрема, відповідність номера рахунка отримувача та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України і зараховувати кошти на рахунок отримувача лише в разі їх збігу. У противному разі банк, що обслуговує отримувача, має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного отримувача банк, що обслуговує отримувача, зобов`язаний повернути кошти, переказані за цим документом, банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини їх повернення.
Згідно ч. 2 ст. 1090 Цивільного кодексу України банк не має права робити виправлення у платіжному дорученні клієнта, якщо інше не встановлене законом або банківськими правилами.
Враховуючи зазначені положення та вимоги закону, суд дійшов висновку, що надана заявником до справи копія платіжного доручення №1838994 від 23.08.2016 не може вважатись належним доказом в підтвердження факту перерахування ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» суми фінансування за договором факторингу б/н від 23.08.2016 на користь ПАТ «Вектор Банк», оскільки зазначені в цьому платіжному документі у відповідних графах коди ЄДРПОУ платника коштів (ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») та отримувача коштів (ПАТ «Вектор Банк») є однаковими 38750239, що викликає у суду обґрунтовані сумніви щодо прийняття взагалі цього документу до виконання банком платника коштів ПАТ «Альфа-банк».
Жодних інших документів (відповідних банківських виписок тощо), які б достеменно підтверджували здійснення платіжних операцій, згідно платіжного доручення №1838994 від 23.08.2016, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в обґрунтування заяви про заміну стягувача не надані та у справі відсутні.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Розглянувши заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що заявник всупереч приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не довів суду безспірний факт переходу права вимоги від від ПАТ «Вектор Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за договором факторингу (портфельне відступлення прав вимоги) б/н від 23.08.2016, а відтак не довів наявність підстав для заміни стягувача у даній справі правонаступником.
За таких обставин, у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» № 29/358 від 19.08.2019 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №913/760/13-г - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строк, передбачений ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.09.2019.

Суддя Є.А. Лісовицький