СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"11" вересня 2019 р. Справа № 922/2277/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

від апелянта - Шматкова Д.С. - на підставі довіреності від 06.09.2019р.;

від позивача - Александрової Т.В. - на підставі довіреності від 07.11.2018р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Нова - Ідалія", м.Київ, (вх.№2472 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 22.07.2019р. у справі №922/2277/19 (суддя Жигалкін І.П., постановлену в м.Харків, час постановлення ухвали - не зазначено, дата складення повного тексту - 22.07.2019р.)

за позовом: фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія", м.Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізичної особи ОСОБА_2 , м.Харків,

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИЛА:

18.07.2019р. фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія", оформлених протоколом №19/03/19 від 19.03.2019р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що загальні збори учасників ТОВ фірма "Ідалія", скликані 19.03.2019р., ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та представником ОСОБА_3 (на підставі довіреності посвідченої 25.10.2018р. Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Прядко О.С.) та оформлені Протоколом № 19/03/19 від 19.03.2019р. загальних зборів учасників ТОВ фірма "Ідалія" були проведені з порушенням порядку їх скликання та за участю осіб, які не мали необхідної кількості голосів для голосування та прийняття рішень.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження Товариства, про перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, зокрема відомості про розпорядника майна, санатора.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.07.2019р. у справі №922/2277/19 заяву Фізичної особи ОСОБА_1 (вх. №2277/19 від 18.07.2019р.) про забезпечення позову - задоволено частково; ухвалено до вирішення спору по суті у справі №922/2277/19 заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", в тому числі, але не виключно, заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток засновників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну місцезнаходження товариства, про зміну розміру статутного капіталу товариства, проводити передачу реєстраційної справи товариства; відмовлено в іншій частині у задоволенні заяви позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірми "Нова - Ідалія" з ухвалою господарського суду Харківської області від 22.07.2019р. у справі №922/2277/19 не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 22.07.2019р. у справі №922/2277/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Фізичної особи ОСОБА_1 про забезпечення позову.

04.09.2019р. позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№8362), в якому просить суд закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Нова - Ідалія" на ухвалу господарського суду Харківської області від 22.07.2019р. у справі №922/2277/19.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 11.09.2019р. представник апелянта надав пояснення щодо обставин порушення його прав та інтересів внаслідок ухвалення оскаржуваного рішення.

Представник позивача просив суд закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Нова - Ідалія" на ухвалу господарського суду Харківської області від 22.07.2019р. у справі №922/2277/19.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Нова - Ідалія" та перевіривши матеріали апеляційного оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 22.07.2019р. у справі №922/2277/19, колегією суддів за результатами з`ясування наявності правового зв`язку між апелянтом та сторонами у даній справі, встановлено наступне.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

У відповідності до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Законом встановлено, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності. Частина 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України містить перелік суб`єктів, право на звернення яких до господарського суду є обмеженим. Це означає, що право на звернення до господарського суду повинно бути прямо передбачене законодавчими актами України.

Відповідно до частини 1 статті 17 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Верховним Судом у постанові від 11.07.2018р. у справі №911/2635/17 викладено наступну правову позицію щодо розгляду апеляційної скарги, поданою особою, яка не брала участі у справі.

Так, Верховний суд вказав, що у відповідності до частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Верховний Суд наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Вищевказана правова позиція Верховного Суду враховується колегією суддів на виконання вимог частини 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та пункту 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, яким унормовано, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник у зв`язку із наявністю підстав, на думку позивача, для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія", оформлених протоколом №19/03/19 від 19.03.2019р.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову (вх.№2277/19 від 18.07.2019р.), в якій просив суд заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження Товариства, про перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, зокрема відомості про розпорядника майна, санатора (т.1 матеріалів оскарження а.с.12-18).

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаної заяви позивач посилався на те, що до вирішення по суті спору у даній справі щодо визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія", оформлених протоколом №19/03/19 від 19.03.2019р. є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову з метою запобігання подальшому порушенню корпоративних прав позивача.

Позивач вважав, що обрані заходи забезпечення позову не будуть мати наслідком припинення господарської діяльності ТОВ фірма "Ідалія", а застосовуються як гарантія задоволення законних вимог позивача та захисту його корпоративних прав у разі задоволення позову, та просив суд звернути увагу, що у випадку невжиття таких заходів забезпечення позову, існує ймовірність до вирішення цієї справи по суті, здійснення учасниками ТОВ фірма "Ідалія" незаконних дій відносно позивача, що в свою чергу унеможливить ефективний захист корпоративних прав позивача у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.07.2019р. у справі №922/2277/19 заяву Фізичної особи ОСОБА_1 (вх. №2277/19 від 18.07.2019р.) про забезпечення позову - задоволено частково; постановлено до вирішення спору по суті у справі №922/2277/19 заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відносно/щодо Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", в тому числі, але не виключно, заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток засновників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, про зміну органів управління товариства, про зміну місцезнаходження товариства, про зміну розміру статутного капіталу товариства, проводити передачу реєстраційної справи товариства; відмовлено в іншій частині у задоволенні заяви позивача (т.1 матеріалів оскарження а.с.1-11).

На думку апелянта - Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Нова - Ідалія", оскаржувана ухвала господарського суду Харківської області від 22.07.2019р. є такою, що прийнята про права, інтереси та його обов`язки, що і стало підставою для звернення з відповідною апеляційною скаргою.

В обґрунтування наявності обставин порушення прав та інтересів внаслідок постановлення оскаржуваної ухвали апелянт посилався на те, що 25.10.2018р. між учасником Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі) ОСОБА_3 та скаржником було укладено договір дарування частини частки у статутному капіталі Товариства та нотаріально посвідчений Акт приймання-передачі частини частки у статутному капіталі Товариства, за якими ОСОБА_3 як власник частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі) в розмірі 33% передав, а скаржник прийняв 32% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі).

Також, 25.10.2018р. між учасником Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі) ОСОБА_2 та скаржником було укладено договір дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі) та нотаріально посвідчений Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі), за якими ОСОБА_2 як власниця 24% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі) передала, а скаржник прийняв 34% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі).

Як зазначав апелянт, зазначені договори дарування недійсними в установленому законом порядку не визнані та є чинними.

Згідно з рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі) від 30.11.2018р. оформлених протоколом №30/11/18, зокрема, вирішено затвердити перерозподіл часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі) з огляду на укладені Договори дарування.

24.12.2018р. відповідні зміни були зареєстровані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте, 25.01.2019р. Міністерством юстиції України за наслідками розгляду Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації скарги Позивача видано Наказ № 233/5, яким зазначені реєстраційні дії скасовано.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.04.2019р. у справі №640/2614/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019р., частково задоволено позов ОСОБА_3 та скасовано Наказ Міністерства юстиції України №233/5 від 25.01.2019р., а отже, реєстраційні дії, вчинені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо товариства 24.12.2018р. внаслідок прийнятих зборами товариства 30.11.2018 рішень, підлягають відновленню.

Отже, як стверджував апелянт, він є власником частки в розмірі 66% від статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі), проте відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства наразі відсутні.

Саме через заборони, встановлені оскаржуваною ухвалою, апелянт позбавлений можливості зареєструвати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про свою частку у статутному капіталі товариства та, як наслідок, наразі не може вважатись учасником товариства та реалізовувати свої корпоративні права щодо управління товариством.

Колегія суддів наголошує, що судом апеляційної інстанції було створено всі можливості для реалізації Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Нова - Ідалія" його конституційних прав на оскарження судового рішення. А саме, суд відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу від 22.07.2019р., оскільки з`ясування питання щодо наявності або відсутності порушених прав та обов`язків у Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Нова - Ідалія" (та, відповідно, права на апеляційне оскарження ухвали від 22.07.2019р.) було можливим лише за результатами апеляційного перегляду ухвали від 22.07.2019р., якою господарський суд першої інстанції частково задовольнив заяву Фізичної особи ОСОБА_1 (вх. №2277/19 від 18.07.2019р.) про забезпечення позову.

Разом з тим, апелянтом всупереч положенням частин 1 та 3 статті 74, статті 77 Господарського процесуального кодексу України не було додано до апеляційної скарги будь-яких доказів на підтвердження набуття частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі) у розмірі 66%, а саме: договорів дарування часток від 25.10.2018р., нотаріально посвідчених Актів приймання-передачі частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" (відповідач у даній справі), що унеможливлює дослідження судом апеляційної інстанції вказаних обставин та відповідно встановлення правового зв`язку між апелянтом та сторонами у справі.

Крім того, судова колегія зауважує, що Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Нова - Ідалія" звертаючись з апеляційною скаргою не зазначило про наявність порушення оскаржуваною ухвалою суб`єктивного матеріального права та наявності підстав для його правового захисту чи наявності порушення процесуальних прав, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків, що є порушенням приписів статті 254 Господарського процесуального права України, оскільки право подання апеляційної скарги особою, яка не брала участь у розгляді справи в суді першої інстанції, існує лише в тому випадку, коли буде доведено існування самого порушення суб`єктивного права.

До викладеного слід додати, що Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Нова - Ідалія" не є учасником справи та при постановленні оскаржуваної ухвали господарського суду Харківської області від 22.07.2019р. у справі №922/2277/19 не вирішувались питання про права та обов`язки скаржника, зокрема, резолютивна частина ухвали не містить жодних приписів щодо прав та обов`язків заявника апеляційної скарги.

Судова колегія також звертає увагу на те, що оскаржуваною ухвалою було вирішено питання саме про права та обов`язки відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Ідалія" та оскаржувана ухвала не містить положень, що свідчили б про те, що в результаті її прийняття були вирішені питання що впливають на права та обов`язки апелянта.

Відповідно до пункту 3 частин 1 та 2 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо, зокрема, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Нова - Ідалія" підлягає закриттю, у зв`язку з тим, що апелянтом не доведено, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали були вирішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Нова - Ідалія".

Керуючись приписами статей 234, 264 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

УХВАЛИЛА:

Закрити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Нова - Ідалія" на ухвалу господарського суду Харківської області від 22.07.2019р. у справі №922/2277/19.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя І.А. Шутенко