ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1975/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Концерну "Військторгсервіс" в особі "Східної" філії концерну "Військторгсервіс" (61035, м. Харків, вул. Переможців, 6-А) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, м-н Театральний, 1)
до Приватного підприємства "Серж" (61003, м. Харків, м-н Конституції, 1)
про розірвання договору, зобов`язання повернути майно та стягнення 10.979,42грн.
за участю представників:

позивача Шеін І.В.;

відповідача не з`явився;

третя особа Шафоростова О.М.

ВСТАНОВИВ:

24.06.2019 Концерн "Військторгсервіс" в особі "Східної" філії концерну "Військторгсервіс" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ПП "Серж", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, в якій просить суд: розірвати договір оренди від 14.03.2018 №6472-Н; зобов`язати відповідача повернути позивачу орендоване державне майно, а саме: 1-поверхову будівлю складу (магазин, склад, виробничі майстерні), ів. №10, реєстровий №33689922.33.АААЖЛБ392, літ. Б, загальною площею 186,70 кв. м, що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 4; стягнути з відповідача на користь позивача основний борг у розмірі 9.616,19грн., пеню в розмірі 521,65грн., суму інфляційних втрат у розмірі 154,16грн., 3% річних у розмірі 13,91грн., 7% штрафу від невиконання зобов`язання у розмірі 673,21грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання ПП "Серж" зобов`язань за Договором оренди від 14.03.2018 №6472-Н в частині сплати орендної плати. В якості правових підстав посилається на норми статей 526, 599, 610, 612, 629 ЦК України, статті 179, 193 ГК України.

Позивач позов підтримує. Присутній у судовому засіданні по суті 10.09.2019 представник позивача просить суд задовольнити позов повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Третя особа проти позову заперечує частково. Представник третьої особи в судовому засіданні по суті 10.09.2019 просить суд відмовити в частині розірвання договору оренди, в іншій частині вирішити спір у відповідності до вимог законодавства.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання по суті 10.09.2019 не направив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог статті 120 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (Орендодавець) та ПП «Серж» було укладено Договір від 14.03.2018 №6472-Н (надалі Договір оренди, т. I, а.с. 25-31), відповідно до предмету якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: 1-поверхова будівля складу (магазин, склад, виробничі майстерні), інв. №10, реєстровий №33689922.33.АААЖЛБ392, літ. Б (Майно), загальною площею 186,70 кв. м, за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 4, що перебуває на балансі «Східної» філії Концерну «Військторгсервіс» (Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість оцінки на 06.11.2017 і становить за незалежною оцінкою 140.000,00грн., без ПДВ. Майно передається в оренду з метою: розміщення з оптово-роздрібного продажу непродовольчих товарів (пункти 1.1., 1.2. Договору).

Факт передачі в оренду Майна за Договором підтверджується Актом приймання-передачі орендованого майна від 14.03.2018 (т. I, а.с. 32).

Згідно з пунктом 3.1. Договору оренди орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку грудень 2017 2.140,09грн. Орендна плата за перший місяць оренди березень 2018 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень, лютий, березень 2018.

У відповідності до пункту 3.6. Договору оренди орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісячно, до 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні: безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами у розмірі 70%; на рахунок, визначений Балансоутримувачем у розмірі 30%.

Цей Договір укладено на 2 роки 11 місяців, що діє з 14.03.2018 до 14.02.2021 (пункт 10.1. Договору оренди).

Також на виконання умов спірного Договору, між «Східною» філією Концерну «Військторгсервіс» (Балансоутримувач) та ПП «Серж» (Орендар) було укладено Договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 14.03.2018 №6472-Н-2018-ВВ (надалі Договір про відшкодування, т., а.с. 34-36), згідно з предметом якого Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію Майна, що є предметом договору оренди нерухомого майна одноповерхової будівлі складу (магазин, склад, виробничі майстерні), інв. №10, реєстровий №33689922.33.АААЖЛБ392, літ. Б, загальною площею 186,70 кв. м, що знаходяться за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 4 , а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах (відшкодовує) Балансоутримувача щодо сплати ним земельного податку пропорційно до займаної ним площ в будівель та споруд (пункт 1.1. Довору про відшкодування).

Згідно з підпунктом 2.2.38. пункту 2.2. Договору про відшкодування Орендар зобов`язується не пізніше 20 числа поточного місяця, вносити плату на рахунок Балансоутримувача Майна щодо відшкодування податку на землю відповідно до загальної площі Майна у розмірі, визначеному в Додатку 1, згідно виставлених Балансоутримувачем рахунків.

Додатком №1 до Договору про відшкодування сторони погодили суми відшкодування експлуатаційних витрат Балансоутримувача на утримання нерухомого майна в розмірі 1.493,60грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач усупереч умов Договору оренди та Договору про відшкодування вносив орендну плату та платежі на утримання майна несвоєчасно та не в повному обсязі. Внаслідок чого утворилась заборгованість за березень, квітень, травень 2019 року перед позивачем у розмірі 3.641,79грн. та 5.974,40грн. відповідно.

Також, 25.03.2019 за результатами огляду нерухомого майна (будівлі споруди) комісією філії «Східна» Концерну «Військторгсерівс» встановлено порушення відповідачем умов пункту 6.2. Договору оренди щодо передачі орендованого майна в суборенду (т. I, а.с. 66-67).

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов`язковим для виконання кожної із сторін.

Згідно зі статтею 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання вимог Договору оренди відповідачем було прийнято в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно. А саме: 1-поверхова будівля складу (магазин, склад, виробничі майстерні), інв. №10, реєстровий №33689922.33.АААЖЛБ392, літ. Б (Майно), загальною площею 186,70 кв. м, за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 4.

Частиною першою статті 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати та витрат на утримання майна за березень, квітень та травень 2019 року в загальному розмірі 9.616,19грн.

Відповідно до частини третьої статті 285 ГК України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу частини першої статті 291 ГК України не допускається.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження оплати відповідачем заборгованості з орендної плати та витрат на утримання майна, що є предметом позову, при цьому учасниками справи не зазначено про існування таких доказів.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав. зв`язку з цим суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 3.641,79грн. та витрат на утримання майна в сумі 5.974,40грн.

З приводу позовних вимог про стягнення з відповідача пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

В силу частини другої статті 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Згідно приписів статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пунктів 3.7., 3.8. Договору оренди, орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату оплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Згідно з підпунктом 2.2.38. пункту 2.2. Договору про відшкодування при несвоєчасному внесені плати, встановленої цим Договором, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки. У разі, якщо на дату сплати плати, встановленої цим Договором, заборгованість за нею становить загалом не менше ніж тридцять календарних дні, Орендар сплачує штраф, який обчислюється у розмірі 7 відсотків від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пред`явленого до стягнення штрафу за Договором оренди та Договору про відшкодування в загальному розмірі 673,21грн., суд зазначає, що такий розрахунок є обґрунтованим, правомірним та правильно розрахованим. А тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 358,45грн. за Договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання наданого в оренду нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 14.03.2018 №6472-Н-2018-ВВ, як обґрунтовані, правомірні та такі, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Натомість суд зазначає, що в розрахунку пені та 3% річних за Договором оренди від 14.03.2018 №6472-Н позивачем не враховано положення пункту 3.6. цього договору. А саме: помилково ототожнено початок нарахування пені та 3% річних з датою виставлення рахунку на оплату, замість 16 числа місяця, наступного за звітним.

Суд, здійснивши перерахунок пені та 3% річних, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання такого зобов`язання (березень-травень 2019 року), зазначає, що їх загальний розмір становить 106,46грн. та 9,10грн. відповідно. Саме такі суми пені та 3% річних підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за Договором оренди від 14.03.2018 №6472-Н. В іншій частині пеня (56,74грн.) та 3% річних (4,81грн.) нараховані безпідставно.

Крім того позивачем невірно розраховані інфляційні втрати в загальній сумі 154,46грн., оскільки такі нарахування повинні здійснюватися за кожним Договором та по кожному місяцю окремо.

Суд, здійснивши перерахунок інфляційних втрат за кожним Договором, в яких допущено прострочку оплати, зазначає, що їх загальний розмір становить 83,55грн. В іншій частині (70,91грн.) інфляційні втрати нараховані безпідставно.

Щодо позовних вимог про розірвання Договору оренди від 14.03.2018 №6472-Н та повернення майна, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ЦК України, ГК України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна» сторонами договору найму (оренди) з відповідними правами та обов`язками є наймодавець (орендодавець) та наймач (орендар).

За умовами Договору оренди від 14.03.2018 №6472-Н РВ ФДМУ по Харківській області є орендодавцем, а ПП «Серж» - орендарем.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК для розірвання договору найму, з настанням правових наслідків, передбачених ЦК.

При цьому слід враховувати приписи частини другої статті 651 ЦК України, які є загальними для розірвання договору та передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов`язань. У разі розірвання договору оренди орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди орендодавцеві (частина перша статті 27 Закону).

Враховуючи положення вищенаведених норм, а також умови пункту 8.2 Договору оренди, право ініціювати розірвання цього договору належить орендодавцю, тобто РВ ФДМУ по Харківській області.

Таким чином, оскільки позивач Концерн «Військторгсервіс» не є орендодавцем за Договором оренди від 14.03.2018 №6472-Н, відповідно він не має права вимагати розірвання договору оренди.

За таких обставин, вимоги позивача щодо розірвання Договору оренди від 14.03.2018 №6472-Н та повернення майна є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з чим, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 1.897,82грн. В іншій частині (3865,15грн.) залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Серж» (61003, м. Харків, майдан Конститукції, буд. 1, ) на користь Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Східна» Концерну «Військторгсервіс» (61034, м. Харків, вул. Переможців, буд. 6-А, код ЄДРПОУ ВП 38746882)

- основний борг у розмірі 9.616,19грн.,

- пеню в розмірі 464,91грн.,

- суму інфляційних втрат у розмірі 83,55грн.,

- 3% річних у розмірі 9,10грн.,

- 7% штрафу від невиконання зобов`язання у розмірі 673,21грн.,

- витрати зі сплати судового збору в розмірі 1.897,82грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "11" вересня 2019 р.

Суддя О.В. Бринцев

/справа №922/1975/19/