РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.08.2019 р.Справа № 910/5489/19

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі

регіональної філії "Одеська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Інвест Плюс"

про стягнення 78 187,54 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Інвест Плюс" (далі - відповідач) про стягнення 78 187,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №ОД/НХ-18-1162НЮ від 03.12.2018р.

Ухвалою суду від 03.05.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача через відділ діловодства суду надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 20.05.2019 р. суд ухвалив здійснювати розгляд справи № 910/5489/19 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 19.06.2019 р.

30.05.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позову повністю заперечує з підстав відсутності у його діях порушення умов Договору.

18.06.2019 р. від позивача надійшла відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою від 19.06.2019 р. підготовче засідання відкладено на 16.07.2019 р.

01.07.2019 р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 16.07.2019 р. оголошувалась перерва до 31.07.2019 р.

31.07.2019 р. від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

Протокольною ухвалою від 31.07.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.08.2019 р.

13.08.2019 р. від позивач надійшли додаткові пояснення по справі.

Представник позивача у судовому засіданні 28.08.2019 р. позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 28.08.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

03.12.2018 р. між ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Восток-Інвест Плюс" (Постачальник) укладено Договір поставки №ОД/НХ-18/162-НЮ (надалі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору Постачальник передає у власність Замовника, а Замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі - товар), які зазначені у Специфікації (Додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Найменування товару: костюм утеплений "Гудок".

Згідно з п. 5.1. Договору товар має бути поставлений на підставі письмових заявок впродовж 10 робочих днів з моменту їх отримання будь-яким способом (факсом, електронною поштою: , листом за адресою: 02095, м. Київ, Княжий Затон, буд.9 літера А, оф.369) Постачальником у кількості, визначеній у заявці. Замовник має право розірвати договір в односторонньому порядку, якщо Товар не поставлений Замовнику впродовж 10 робочих днів від дня одержання постачальником заявки Замовника.

Зобов`язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказує позивач, 21.12.2018 р. він направив письмову заявку за вих. №НХ12/10170 від 20.12.2018 року щодо поставки костюма утепленого "Гудок" в кількості 260 од., по ціні 841,95 грн., без ПДВ, згідно договору № ОД/НХ-18-1162НЮ від 03.12.2018 року, загальною сумою 262 688,40 грн., на адресу електронної пошти: .

Проте, позивач зазначає, що станом на час розгляду справи вказана заявка за вих. №НХ12/10170 від 20.12.2018 р. відповідачем не виконана.

Таким чином, позивач зазначає, що порушення відповідачем умов п. п. 1.1., 5.1. Договору та відсутність сплати штрафних санкцій стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача передбачених п. 11.3 договору штрафу в розмірі 52 537,68 грн., та пені в сумі 25 549,86 грн.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що на вказану в Договорі електронну пошту відповідача ні 21.12.2018 ні у будь-який інший день ніякої заяви від позивача не надходило, на підтвердження чого надав скріншот сторінки електронної пошти відповідача ( а.с.50).

Також, відповідач вказує, що Договір поставки було укладено 03.12.2018р., строк дії договору - до 31.12.2018 р.

Відповідач зазначає, що після 25 грудня 2018 року він зв`язався у телефонному режимі із представниками позивача і повідомив їм, що може виконати поставку, на що представниками позивача було повідомлено про готовність приймати товар. Відповідач, користуючись послугами перевізника - ТОВ "НВП "Бізнес-Альянс", 27 грудня 2018 року відправив позивачу більшу частину товару, на підтвердження чого надав до суду видаткову накладну № 43 від 27.12.2018, ТТН № 43 від 27.12.2018, договір № 38 від 01.11.2018 про надання послуг з ТОВ "НВП "Бізнес-Альянс" та пояснення директора відповідача (а.с. 51-60).

При цьому, ТОВ "НВП "Бізнес-Альянс" як перевізник не змогло 27.12.2019 р. поставити позивачу товар (костюми утеплені "Гудок"), так як відповідач відмовився отримувати товар через те, що поставлено не повний об`єм. На підтвердження вказаного відповідач надав до матеріалів справи копію листа ТОВ "НВП "Бізнес-Альянс" вих. № 27 від 28.12.2018 (а.с.58).

Також, відповідач вказує, що у подальшому директор намагався зв`язатися з представниками позивача для поставки товару на початку січня 2019 року, однак отримав формальну відмову із посиланням на закінчення дії договору.

Як зазначає відповідач, станом на сьогодні весь об`єм товару готовий і залишається на складі відповідача; а позивач жодного разу з моменту підписання договору й по теперішній час не звернувся до відповідача із заявкою про поставку товару.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5.3. Договору сторони погодили, що товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника (73086, м. Херсон, Миколаївське шосе 6 км) на умовах DDP в редакції ІНКОТЕРМС 2010.

Специфікацією №1 до Договору (а.с.21) сторони погодили поставку товару в кількості 260 шт.

Із Товарно-транспортної накладної (а.с.52) №43 від 27.12.2018 р. вбачається, що 27.12.2018 р. перевізник (ТОВ НВП "Бізнес-Альянс" прийняв до перевезення від відповідача вантаж - костюм утеплений "Гудок" у кількості 230 шт; пункт розвантаження - м. Херсон, Миколаївське шосе 6 км.

Листом ТОВ "НВП "Бізнес-Альянс" №27 від 28.12.2018 р. (а.с.58) підтверджується, що товар не був відвантажений позивачу 27.12.2018 р. у зв`язку з відмовою вантажоодержувача від такого приймання у зв`язку з неповною поставкою товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 616 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Стаття 664 ЦК встановлює, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

За правилами ст. 689 ЦК, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Як передбачено п. 9.1. Договору, прийом товару здійснюється Замовником у відповідності з Інструкцією № П-6 від 15.06.65р. "О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству" та Інструкцією № П-7 від 25.04.66р. "О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству" при наявності товарносупровідних документів: товаро-транспортної накладної, пакувальних аркушів, рахунку-фактури, документів, підтверджуючих якість товару.

Пунктом 9.2. Договору сторони домовились, що Замовник має право пред`явити Постачальнику претензії по кількості на підставі видаткової накладної, і по якості протягом гарантійного терміну, згідно п.4.1 Договору.

Дослідивши зібрані у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність належними і допустимими доказами тверджень позивача про те, що відповідач отримав 21.12.2018 р. письмову заявку позивача за вих. №НХ12/10170 від 20.12.2018 року щодо поставки костюма утепленого "Гудок" в кількості 260 од., за Договором, на адресу електронної пошти: .

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що п. 5.1. Договору передбачає перебіг 10-денного строку поставки товару саме з моменту одержання постачальником відповідної заявки.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність у даному випадку прострочення відповідачем виконання зобов`язань з поставки товару за Договором.

При цьому, суд вважає обґрунтованими і доведеними доводи відповідача про відмову позивача отримати поставлений 27.12.2018 р. товар (у кількості 230 шт), що не відповідає вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного сторонами Договору.

На підставі встановлених вище обставин, суд дійшов висновку про відсутність у діях відповідача порушень умов Договору в частині виконання зобов`язань з поставки товару у строк, передбачений Договором.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги недоведеними, необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та спростовані належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак, у задоволенні позовних вимог належить відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю в задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Інвест Плюс" про стягнення 78 187,54 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03.09.2019 р.

Суддя Н.І. Зеленіна