ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.09.2019 Справа № 908/2443/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко Михайло Володимирович, розглянувши заяву Концерну «Міські теплові мережі» за вих. №2024 від 04.09.2019 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд.14; ) основного боргу у розмірі 95358,68 грн. за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100610 від 01.12.2014, пені в сумі 25112,85 грн. та 3% річних в розмірі 1032,03 грн.,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2019 до господарського суду Запорізької області звернувся Концерн «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя із заявою за вих. №2024 від 04.09.2019 про видачу судового наказу щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя основного боргу у розмірі 95358,68 грн. за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100610 від 01.12.2014, пені в сумі 25112,85 грн. та 3% річних в розмірі 1032,03 грн.

На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами заявник надав договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100610 від 01.12.2014, акти приймання-передачі теплової енергії від 31.03.2019, від 30.04.2019, рахунки на їх оплату, а також розрахунок основного боргу, пені та 3% річних.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2019 заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Мірошниченко М.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст. 152 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 154 ГПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Розглянувши заяву Концерн «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу, судом 10.09.2019 видано судовий наказ про стягнення з боржника - Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на користь стягувача - Концерну «Міські теплові мережі» суми 95358 грн. 68 коп. заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100610 від 01.12.2014, суми 12138 грн. 84 грн. пені, суми 1032 грн. 03 коп. 3% річних та суми 192 грн. 10 коп. судового збору.

Видаючи наказ про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100610 від 01.12.2014 у сумі 95358,68 грн. основного боргу, сумі 12138 грн. 84 грн. пені, сумі 1032 грн. 03 коп. 3% річних, суд виходив з того, що саме на ці суми у заявника виникло право вимоги за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100610 від 01.12.2014.

Як вбачається з доданого до заяви розрахунку, пеню заявником нараховано згідно п.7.2.10 договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 100610 від 01.12.2014, у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

В той же час, при здійснені розрахунку пені Концерном «Міські теплові мережі» не взято до уваги законодавче обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 343 ГК України.

Враховуючи наведені приписи законодавства, з заявлених до стягнення вимог про стягнення пені в сумі 25112,85 грн., судовий наказ підлягає видачі тільки в частині цих вимог вимог на суму 12138,84 грн., решта вимог про стягнення пені в сумі 12974,01 грн. не підлягає розгляду в порядку наказного провадження і може бути пред`явлена до стягнення в позовному провадженні, оскільки немає ознак безспірності, наявність якої є обов`язковою умовою для видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статями 147, 148, 150 - 154 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Концерну «Міські теплові мережі» у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» пені в сумі 12974,01 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 10.09.2019.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя М.В. Мірошниченко