СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2019 р. Справа № 922/414/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Зубченко І.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача - Кирилюк С.О., за довіреністю;

від відповідача-1 - Волинська Я.І., за довіреністю;

від відповідача-2 - не з`явився;

від відповідача-3 - не з`явився;

від третьої особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за ордерами та свідоцтвами;

розглянувши апеляційні скарги Харківської міської ради, м. Харків вх. № 2108 Х/З та ОСОБА_3 , м. Харків вх. № 2134 Х/З на рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2019 р. у справі № 922/414/19 (суддя - Ольшанченко В.І., повний текст складено та підписано 14.06.2019 р.)

за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, м. Харків

до

1) Харківської міської ради, м. Харків

2) Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Наталії Євгенівни, м. Харків

3) Департаменту реєстрації Харківської міської ради, м. Харків

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_3 , м. Харків

про скасування рішень та записів державного реєстратора

ВСТАНОВИЛА:

13.02.2019 р. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова (далі - позивач) звернувся нарочним до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради (далі - відповідач-1), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Наталії Євгенівни (далі - відповідач-2), Департаменту реєстрації Харківської міської ради (далі - відповідач-3) про:

- скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Наталії Євгенівни від 22.06.2015 10:48:50, індексний номер: 22260257 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яким за Харківською міською радою () зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0053 та запису про право власності №10124261 (18.06.2015 17:28:50) щодо права власності Харківської міської ради () на земельну ділянку загальною площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:008:0053 );

- скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Наталії Євгенівни від 22.06.2015 11:06:56 індексний номер: 22261354 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0053 та відповідного запису про інше речове право №10125202 (18.06.2015 17:34:39) щодо права Харківської міської ради () як орендодавця на земельну ділянку загальною площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:008:0053 ).

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він, згідно з Державним актом на право постійного користування землею серія ХР 33-01-001736 від 07.07.1998 р., є постійним користувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка за цільовим призначенням відноситься до категорії земель оборони (державна форма власності) та використовується для розміщення військового містечка № 48.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.03.2019 р. залучено до участі у справі ОСОБА_3 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів (далі - ОСОБА_3 , третя особа).

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.06.2019 р.:

- в позові до Харківської міської ради відмовлено частково;

- скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Наталії Євгенівни від 22.06.2015 10:48:50, індексний номер: 22260257 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яким за Харківською міською радою () зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0053 та запис про право власності №10124261 (18.06.2015 17:28:50) щодо права власності Харківської міської ради () на земельну ділянку загальною площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:008:0053 );

- закрито провадження у справі за позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Наталії Євгенівни;

- в позові до Департаменту реєстрації Харківської міської ради відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що рішеннями господарських судів від 03.11.2014 р. та від 10.10.2016 р. у справах № 922/4744/13 та № 922/42/16, відповідно, встановлено факт приналежності спірної земельної ділянки до державної власності, тому реєстрація права власності за Харківською міською радою є незаконною у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволено; внаслідок припинення Харківського міського управління юстиції як юридичної особи та відсутністю правонаступника провадження у справі щодо позовних вимог до відповідача-2 закрито, а оскільки позовні вимоги не стосуються речових прав відповідача-3, який не є правонаступником відповідача-2, у задоволенні позову до відповідача-3 відмовлено; а відмова у задоволенні клопотань Харківської міської ради та ОСОБА_3 щодо застосування позовної давності обумовлена її перериванням шляхом звернення позивача до суду з аналогічним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, третя особа звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду в частині задоволення позову скасувати та повністю відмовити у позові Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_3 вважає, що встановлені судом обставини щодо приналежності земельної ділянки до земель оборони та перебування у державній власності відносяться виключно до земельної ділянки площею 0,37 га, що залишилася за Державним актом на право постійного користування серії ХР -33-01-001736 від 09.07.1998 р. після проведення реєстрації змін за рішеннями Харківської міської ради, зазначеними в додатку «Зміни в землекористуванні». На думку скаржника, факт дійсності цього Державного акту саме в такій площі встановлено у рішенні господарського суду Харківської області від 11.02.2013 р. у справі № 922/127/13-г, тому спірна земельна ділянка вилучена із меж державного акту та до нього не входить.

Третя особа зазначає, що рішенням господарського суду від 03.11.2014 р., на яке посилається позивач і яке проаналізовано судом першої інстанції, не скасована державна реєстрація змін до Державного акту на право постійного користування землею серія ХР 33-01-001736 від 09.07.1998 р. про вилучення земельної ділянки площею 0,0528 га, не скасована державна реєстрація права власності Харківської міської ради та державна реєстрація договору оренди землі, укладеного Харківською міською радою з громадянином ОСОБА_3 ; договір поновлено, права та обов`язки сторонами виконуються.

За доводами апеляційної скарги, реєстраційна справа містить доказ реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:008:0053 ще 02.06.2006 р. у Державному земельному кадастрі у відповідності до діючого на час такої реєстрації законодавства, а саме - витяг із Державного земельного кадастру від 26.09.2013 р.

Посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 р. у справі № 910/18560/16 скаржник вважає, що місцевий господарський суд не застосував норми матеріального права, які мають бути застосовані у правовідносинах стосовно переходу прав на земельну ділянку у зв`язку з набуттям іншими особами права власності на частину будівель військового майна, до того ж розглянув справу, не віднесену до юрисдикції господарського спору.

Також не погоджуючись з оскаржуваним рішенням суду, Харківська міська рада звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Харківська міська рада стверджує, що зміна цільового призначення земельної ділянки з земель оборони на землі житлової та громадської забудови проведена органом місцевого самоврядування відповідно до ст. 20 ЗК України в редакції, яка діяла на час прийняття оспорюваного рішення.

Скаржник стверджує, що проект землеустрою, затверджений п. 1 рішення Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005 р. та акт встановлення меж земельної ділянки на місцевості № 2801/05 від 19.12.2005 р. є діючими та не були скасовані, тому стали законною підставою для переукладення договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 № 25 від 02.06.2006 р. між Харківською міською радою та ОСОБА_3 , та для внесення відповідного запису до реєстру прав.

Посилаючись на постанову Верховного Суду України від 16.08.2017 р. у справі № 6-1763цс16 Харківська міська рада вважає, що подання позову з недодержанням правил підсудності не перериває перебігу позовної давності, тому на момент звернення позивача з цим позовом до господарського суду позовна давність сплинула.

У визначений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 р. строк, від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу третьої особи.

Представник позивача у судовому засіданні проти апеляційних скарг відповідача-1 та третьої особи заперечив, з урахуванням доводів, викладених у зазначеному відзиві.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу Харківської міської ради у повному обсязі.

Представники третьої особи у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_3 у повному обсязі.

Представники відповідачів -2, -3 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи всі учасники апеляційного провадження повідомлені належним чином. Зокрема, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з відомостями офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштових відправлень ухвали Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 р. та від 30.07.2019 р. отримані відповідачами -2, -3 05.08.2019 р.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційних скарг в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих № 17/251-с від 11.07.1950 р. відведено КЕЧ Харківського району ділянку землі орієнтовною площею 0,5 га по АДРЕСА_1 з існуючими на ній будівлями.

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ХР-33-01-001736 від 09.07.1998 р., виданого на підставі рішень виконкому Харківської міської ради № 399 від 13.05.1998 р. та № 845 від 12.08.1998 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 352, у постійне користування Харківської квартирно-експлуатаційної частини району надано 0,4620 га землі, розташованій по АДРЕСА_1 , для експлуатації та обслуговування адміністративних складських та допоміжних будівель і споруд.

У 2002 році на підставі біржової угоди № 50-02/12 договору купівлі-продажу нерухомості державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» була продана адміністративна будівля літ «Е-2», загальною площею 516,3 кв.м. по АДРЕСА_1 , право власності на яку в подальшому, внаслідок продажу за договорами від 03.01.2003 р. та від 24.04.2004 р., перейшло до ОСОБА_3 , який за договором купівлі-продажу від 08.12.2004 р. передав нежитлову будівлю у спільну часткову власність.

Рішенням XL сесії Харківської міської ради IV скликання №180/05 від 28.09.2005 припинено право користування частиною земельної ділянки площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 , зараховано відповідну земельну ділянку до земель громадської та житлової забудови та передано її в оренду громадянину ОСОБА_3 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "Е-2" (т. 3, а.с. 6-10).

На підставі зазначеного рішення між Харківською міською радою та громадянином ОСОБА_3 укладено договір оренди землі від 02.06.2006, згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування (до 01.09.2030) земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі оборони, землі житлової та громадської забудови, загальною площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 , на якій знаходиться нежитлова будівля літ. "Е-2" площею 516,3 кв м (т. 3, а.с. 27-30).

Наказом начальника Харківського гарнізону № 29 від 30.03.2012 р. за квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова закріплено військове містечко № 48: земельну ділянку площею 0,45 га, будівлю контори КЕЧ № 4 площею 1058 кв.м., склад № 9 та підсобні приміщення будівлі № 3 площею 34 кв.м.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.11.2014 у справі №922/4744/13, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015 (т. 1, а.с. 25 - 45), позов Харківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері і Центрального регіону України в інтересах Держави, в особі Міністерства оборони України та позивача, про визнання недійсним пунктів рішення та договору оренди задоволено:

- визнано недійсним п. 8.2 рішення Харківської міської ради №180/05 від 28.09.2005 у частині переведення із земель оборони до земель житлової і громадської забудови частини земельної ділянки площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 ;

- визнано недійсним п. 1.4 додатку 3 рішення Харківської міської ради №180/05 від 28.09.2005 у частині припинення права користування Харківській квартирно-експлуатаційній частині району частиною земельної ділянки площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 ;

- визнано недійсним п. 1.38 додатку 4 рішення Харківської міської ради №180/05 від 28.09.2005 у частині надання громадянину ОСОБА_3 в оренду строком до 01.09.2030 року земельної ділянки площею 0,0528 га. по АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі;

- визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0528 га вартістю 1163165,00 грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований Харківською регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" у Державному реєстрі земель 02.06.2006 за №25.

Після прийняття судових рішень у справі №922/4744/13, що набрали законної сили, за наслідком розгляду заяви представника Харківської міської ради від 18.06.2015, до якої подана, зокрема, архівна копія рішення Харківської міської ради №180/05 від 28.09.2005 (т. 3 а.с. 4-11) Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатовою Наталією Євгенівною прийнято оскаржуване рішення від 22.06.2015 10:48:50, індексний номер: 22260257, яким вирішено провести державну реєстрацію права комунальної власності за Харківською міською радою на земельну ділянку площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 , кадастровий № :02:008:0053 , відкрито розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна (т. 3, а.с. 22) та в подальшому вчинено відповідний запис про право власності №10124261 (18.06.2015 17:28:50), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. 3, а.с. 23).

07.07.2015 позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління Ігнатової Наталії Євгенівни про скасування вищевказаних рішень реєстратора, як протиправних, в тому числі з тих підстав, що реєстрація відбулась після набрання зазначеними рішеннями господарських судів законної сили (т. 1, а.с. 81-82).

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 у справі №820/6992/15 за позовом позивача до державного реєстратора Ігнатової Наталії Євгенівни, третя особа: Харківська міська рада, за участі Військової прокуратури Харківського гарнізону Центрального регіону України, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015, позов задоволено, скасовані рішення державного реєстратора від 22.06.2015 про державну реєстрацію прав за Харківською міською радою та ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0528 га. (т. 1, а.с. 67-74).

30.12.2015 за заявою представника позивача на підставі зазначених судових рішень у справі №820/6992/15 Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатовою Наталією Євгенівною до Державного реєстру були внесені записи про скасування державної реєстрації прав за Харківською міською радою та ОСОБА_3 (т. 3, а.с. 92-158).

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.10.2016 у справі №922/42/16, яке постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.01.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2017 р. залишено без змін, позов Військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах Держави, в особі Міністерства оборони України та позивача, про скасування рішення та визнання договору оренди недійсним задоволено частково:

- визнано недійсним п. 19 додатку 4 рішення Харківської міської ради від 24.06.2015 №1913/15 щодо надання ОСОБА_3 в оренду строком до 01.07.2064 земельної ділянки площею 0,0528 га (кадастровий номер :02:008:0053 ) за рахунок житлової та громадської забудови, які належать територіальній громаді м. Харкова для експлуатації та обслуговування торгово-офісної будівлі за літ. "Е-2" по АДРЕСА_1 , переукладення та припинення договору оренди від 02.06.2006 №25;

- витребувано з володіння Харківської міської ради та ОСОБА_3 та зобов`язано передати на користь держави в особі Міністерства оборони України за актом приймання-передачі земельну ділянку загальною площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 46 - 66).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.01.2019 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015 скасовано, провадження у справі №820/6992/15 закрито та роз`яснено позивачу, що справу належить розглядати в порядку господарського або цивільного судочинства в залежності від суб`єктного складу сторін; при цьому, судом касаційної інстанції зазначено, що належним відповідачем у справі за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано (т. 1, а.с. 75-80).

В даній постанові Верховного Суду також зазначено про те, що цей спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор, приймаючи оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно (право оренди на спірну земельну ділянку та право комунальної власності), не мав публічно-правових відносин саме з позивачем; прийняте рішення про державну реєстрацію стосувалося прав інших осіб, а не позивача.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.01.2019 у справі №820/6992/15 дійшов висновку про те, що визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

01.02.2019 за заявою представника ОСОБА_3 та на підставі постанови Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №820/6992/15 державними реєстраторами Департаменту реєстрації Харківської міської ради поновлені оскаржувані записи про реєстрацію прав за Харківською міською радою та ОСОБА_3 , що виникли на підставі оскаржуваних рішень Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Наталії Євгенівни.

Зазначені обставини стали підставою для повторного звернення позивача до суду з аналогічним позовом, але вже в межах господарської юрисдикції.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на момент прийняття оскаржуваного рішення та запису), державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Особливості державної реєстрації речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності було визначено статтею 4-1 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що не виключає необхідності дотримання загальної процедури реєстрації речових прав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з абз. 7 ч. 1 ст. 16 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі здійснення державної реєстрації речових прав на земельні ділянки, похідних від права власності, за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на зазначені земельні ділянки, відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування зобов`язаний одночасно подати до органу державної реєстрації прав чи державному кадастровому реєстратору відповідну заяву про державну реєстрацію права власності держави чи територіальної громади на зазначені земельні ділянки. Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) вважається заявою про здійснення державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на зазначену земельну ділянку.

Частинами 5, 7, 8 ст. 16 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що при отриманні заяви та документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, проводиться реєстрація заяви у базі даних про реєстрацію заяв та запитів із зазначенням дати і часу реєстрації.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор, серед іншого:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об`єктів нерухомого майна;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 01.01.2013, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно.

Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом 3 робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Згідно з ч. 4 ст. 9 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Частиною 2 статті 3 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Вимогами ч. 3 ст. 17 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, оскаржуване рішення державного реєстратора про реєстрацію права комунальної власності на спірну земельну ділянку за Харківською міською радою та вчинення відповідного запису (т. 3, а.с. 22-23) прийняте за заявою представника Харківської міської ради від 18.06.2015, до якої, серед іншого, подана архівна копія рішення Харківської міської ради №180/05 від 28.09.2005, яка зазначеним законодавчим вимогам не відповідає, оскільки на момент проведення реєстраційних дій відповідні пункти рішення Харківської міської ради вже були визнані господарським судом недійсними, на підтвердження чого до матеріалів справи надані судові рішення у справі №922/4744/13, які набрали законної сили.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій у справі №922/4744/13 та у справі №922/42/16 встановлено, що спірна земельна ділянка по АДРЕСА_1 є державною, а не комунальною власністю.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 10.07.2018 у справі №922/4744/13 зазначив, що спірна земельна ділянка, в тому числі, під адміністративною будівлею літ. "Е-2" загальною площею 516,3 кв м по АДРЕСА_1 , що придбана ОСОБА_3 , відноситься виключно до земель оборони, а відтак не може передаватися до земель комунальної власності, суб`єктом права власності на яку є держава.

Лише сам факт використання вказаної земельної ділянки фізичними та юридичними особами для обслуговування нерухомого майна, яке знаходиться у їх власності, не може бути підставою для припинення права постійного користування позивача землею, яка належить державі.

Виходячи з вимог чинних нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини, істотною передумовою для припинення права власності, постійного користування землями оборони, що закріплені за структурними одиницями Збройних Сил України, та подальшої передачі цієї ділянки у власність або користування третім особам є отримання на це згоди Міністерства оборони України. Проте, Міністерством оборони такої згоди надано не було.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, факт віднесення спірної земельної ділянки до державної, а не комунальної форми власності встановлений господарськими судами у справах № №922/4744/13, №922/42/16, що у розумінні вимог ст. 75 ГПК України є преюдиційною обставиною, тому посилання третьої особи на витяг із Державного земельного кадастру від 26.09.2013 р. як на доказ реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:008:0053 ще 02.06.2006 р. у Державному земельному кадастрі у відповідності до діючого на час такої реєстрації законодавства є безпідставними.

В даному випадку виключно оцінка правомірності здійснення певних реєстраційних дій вимогам чинного на той період часу законодавства є недостатньою для вирішення спору по суті, оскільки не призводить до ефективного поновлення порушеного права позивача, за захистом якого останній і звернувся до господарського суду.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що на момент звернення із заявою про реєстрацію прав Харківській міській раді, як учаснику справи №922/4744/13, було відомо про визнання недійсним пунктів рішення Харківської міської ради та договору оренди від 02.06.2006 (з набранням рішенням суду про це законної сили), що підтверджує незаконність оспорюваної державної реєстрації.

Враховуючи встановлені рішеннями господарського суду Харківської області від 03.11.2014 у справі №922/4744/13 та від 10.10.2016 у справі №922/42/16 обставини щодо неправомірної зміни цільового призначення земельної ділянки із зміною форми власності щодо неї з подальшою передачею її в оренду третій особі, а також враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.01.2019 у адміністративній справі №820/6992/15, господарський суд Харківської області обґрунтовано визнав рішення державного реєстратора від 22.06.2015 10:48:50, індексний номер: 22260257 про державну реєстрацію права комунальної власності та відповідний запис про державну реєстрацію незаконними та такими, що підлягають скасуванню та на законних підставах задовольнив позов в цій частині.

Щодо доводів апеляційних скарг, враховується наступне.

Посилання третьої особи на те, що встановлені судом обставини щодо приналежності земельної ділянки до земель оборони та перебування у державній власності відносяться виключно до земельної ділянки площею 0,37 га, що залишилася за Державним актом на право постійного користування серії ХР -33-01-001736 від 09.07.1998 р. після проведення реєстрації змін за рішеннями Харківської міської ради, зазначеними в додатку «Зміни в землекористуванні», оскільки факт дійсності цього Державного акту саме в такій площі встановлено у рішенні господарського суду Харківської області від 11.02.2013 р. у справі № 922/127/13-г, тому спірна земельна ділянка вилучена із меж державного акту та до нього не входить, не приймаються до уваги, з огляду на таке.

Предметом спору у справі № 922/127/13-г було припинення права постійного користування Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова земельною ділянкою площею 0,37 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що посвідчено Державним актом на право постійного користування землею серії ХР № 33-01-001736 від 09.07.98 р. та скасування цього державного акту.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.02.2013 р. у справі 922/127/13-г, яке постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2013 р. залишено в силі, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Натомість рішення суду у справі № 922/4744/13 про визнання недійсними пунктів рішення Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005 прийнято хронологічно пізніше - 03.11.2014 р., яким і встановлено преюдиційну обставину - земельна ділянка, в т.ч. і під адміністративною будівлею літ. «Е-2» загальною площею 516,3 кв.м. по АДРЕСА_1 , яка придбана ОСОБА_3 відноситься виключно до земель оборони, які не можуть передаватися до земель комунальної власності, суб`єктом права власності на яку є держава, а сам лише факт використання спірної земельної ділянки фізичними та юридичними особами для обслуговування нерухомого майна, яке знаходиться у їх власності, не може бути підставою для припинення права постійного користування КЕВ м. Харкова землею, яка належить державі.

Таким чином, рішенням господарського суду Харківської області від 11.02.2013 р. у справі 922/127/13-г не встановлено преюдиційних обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні спору по суті у даній справі, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги третьої особи про зворотнє є безпідставними.

Також не приймаються до уваги твердження третьої особи про те, що рішенням господарського суду Харківської області від 03.11.2014 р. у справі № 922/4744/13 не скасована державна реєстрація права власності Харківської міської ради та державна реєстрація договору оренди землі, укладеного Харківською міською радою з громадянином ОСОБА_3 , оскільки ці питання досліджуються при розгляді справи № 922/414/19 та не були предметом спору у справі № 922/4744/13.

Враховуючи встановлення господарським судом у справі № 922/4744/13 факту незаконності вилучення земельної ділянки площею 0,0528 га із державної форми власності та передачу її у комунальну власність, державна реєстрація змін щодо вилучення цієї земельної ділянки до Державного акту на право постійного користування землею серія ХР 33-01-001736 від 09.07.1998 р., відповідно, є незаконною, тому посилання третьої особи в апеляційній скарзі на обставину дійсності державної реєстрації цих змін є безпідставними.

Посилання Харківської міської ради на те, що проект землеустрою, затверджений п. 1 рішення Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005 р. та акт встановлення меж земельної ділянки на місцевості № 2801/05 від 19.12.2005 р. є діючими та не були скасовані, тому стали законною підставою для переукладення договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 № 25 від 02.06.2006 р. між Харківською міською радою та ОСОБА_3 , відхиляються з аналогічних підстав, оскільки зазначені документи складені внаслідок незаконного вилучення спірної земельної ділянки з власності держави та передачі її у комунальну власність.

Доводи апеляційної скарги третьої особи про необхідність застосування до спірних правовідносин правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 р. у справі № 910/18560/16 відхиляються, оскільки правовідносини у справі № 910/18560/16 та у справі № 922/414/19 не є подібними через різний предмет спору.

Так, у справі № 910/18560/16 прокуратурою в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління заявлені позовні вимоги до Київської міської ради та ТОВ «Будтехнології» про:

- визнання незаконним та скасування рішення Ради від 1 листопада 2012 року № 394/8678 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «Будтехнології» земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудованими і прибудованими соціально-побутовими приміщеннями та паркінгом на АДРЕСА_2»;

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 1,5940 га на АДРЕСА_2 (кадастровий номер :79:364:0014 ), укладеного Радою і ТОВ «Будтехнології», зареєстрованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пасічник С.Г. в реєстрі за № 201 від 22 липня 2013 року та Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 25 липня 2013 року за № МЗК-1-00012;

- визнання відсутнім у ТОВ «Будтехнології» права користування земельною ділянкою площею 1,5940 га по АДРЕСА_2 (кадастровий номер :79:364:0014 ).

Проте, у справі № 922/414/19 спір виник щодо державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку за Харківською міською радою та права оренди цієї земельної ділянки за ОСОБА_3 в контексті рішень господарського суду Харківської області від 03.11.2014 р. у справі № 922/4744/13, від 10.10.2016 р. у справі № 922/42/16, які набрали законної сили і є чинними, та постанови Верховного Суду від 24.01.2019 р. у справі № 820/6992/15.

Отже, повторне дослідження питання правомірності скасування пунктів рішення Харківської міської ради №180/05 від 28.09.2005 та визнання недійсним договору оренди, укладеного між Харківської міською радою та ОСОБА_3 , в апеляційному провадженні в межах справи № 922/414/19 є неприпустимим в призмі вимог ст. 129-1 Конституції України.

На підставі викладеного, доводи Харківської міської ради щодо відповідності вимогам ст. 20 ЗК України зміни цільового призначення земельної ділянки з земель оборони на землі житлової та громадської забудови оцінюються критично, оскільки виходять за межі розгляду справи № 922/414/19.

Твердження третьої особи про те, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного, а не господарського судочинства відхиляються за недоведеністю і безпідставністю.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ОСОБА_3 з 25.05.1999 р. є фізичною особою-підприємцем, основним видом підприємницької діяльності якого є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, а відповідно до умов договору оренди, який досліджувався господарськими судами в межах справи № 922/4744/13, на орендованій землі знаходиться нежитлова будівля літ. «Е-2», яка належить орендареві на праві власності.

При цьому, у справі № 922/4744/13 встановлено, що Харківською міською радою надавався дозвіл на розміщення на спірній земельній ділянці торгово-розважального центру, тобто умови та мета договору оренди землі відповідали основному виду господарської діяльності ОСОБА_3 саме в статусі ФОП.

Отже, спір щодо реєстрації права оренди земельної ділянки площею 0,0528 га за ОСОБА_3 відноситься до юрисдикції господарського суду.

Посилання третьої особи в апеляційній скарзі на те, що позивач не є заінтересованою особою на подання позовної заяви є помилковими, адже спростовуються матеріалами справи, в тому числі судовими рішеннями у справах №922/4744/13 та №922/42/16, якими неодноразово встановлено приналежність спірної земельної ділянки оборонному відомству та перевірено правомочність позивача на звернення за захистом прав на земельну ділянку.

У відзиві на позов Харківською міською радою заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності з посиланням на постанову Верховного Суду України від 16.08.2017 р. у справі № 6-1763цс16.

Відповідно до ч. 1 ст. 256, ст. 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ч. 1 ст. 261, 262 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається з реєстраційної справи (т. 3, а.с. 63 - 64, 92 - 157), в період з 30.12.2015 по 01.02.2019 на підставі постанови Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 у справі №820/6992/15, оскаржувані рішення та запис державного реєстратора були відсутні в Державному реєстрі.

Як наслідок, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що подача 07.07.2015 позивачем адміністративного позову до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Наталії Євгенівни про скасування вищевказаних рішень, набрання законної сили судовими рішеннями у адміністративній справі №820/6992/15 та відсутність оскаржуваних рішень і записів в період з 30.12.2015 по 01.02.2019 свідчить про переривання позовної давності з 07.07.2015 та необхідність захисту порушеного права.

Посилання Харківської міської ради на відсутність переривання та зупинення позовної давності через те, що постановою Верховного Суду від 24.01.2019 постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.09.2015 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015 скасовано, провадження у справі №820/6992/15 закрито, оскільки цей спір не підлягає розгляду адміністративним судом, як на обставину, яка не перериває позовну давність, є безпідставними.

З аналізу приписів ст. 265 ЦК України вбачається, що тільки залишення судом позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності, проте у даному випадку Верховним Судом було закрито провадження за непідсудністю адміністративним судам цієї категорії спорів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 02.12.2015 у справі №6-895цс-15.

При цьому, посилання Харківської міської ради на правову позицію Верховного суду України, викладену у постанові від 16.08.2017 у справі №6-1763цс16, є помилковим. У даній постанові Верховний Суд України дійшов висновку про те, що позовна давність не переривається у випадку недотримання заявником вимог процесуального законодавства, що має наслідком відмови у прийнятті або повернення такої заяви, зокрема, у випадку порушення заявником підсудності.

Оскільки адміністративними судами розглянуто справу №820/6992/15 по суті, судові рішення яких виконувалися протягом тривалого часу, тому їх скасування в порядку касаційного провадження не може вважатися недотриманням Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова вимог процесуального законодавства, про яке йдеться у постанові Верховного суду України від 16.08.2017 у справі №6-1763цс16.

Враховуючи, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 №99 "Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги" та наказом Міністерства юстиції України від 01.03.2016 №572/5 "Про ліквідацію територіальних управлінь юстиції" ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції України, в тому числі Харківське міське управління юстиції, та не визначені правонаступники, то провадження за позовними вимогами до державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Наталії Євгенівни місцевим господарським судом правомірно закрито на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

У зв`язку з тим, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Ігнатової Наталії Євгенівни від 22.06.2015 11:06:56 індексний номер: 22261354 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0053 , та інше речове право №10125202 (18.06.2015 17:34:39) щодо права Харківської міської ради () як орендодавця на земельну ділянку загальною площею 0,0528 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :02:008:0053 ), тобто, речові права ОСОБА_3 , господарським судом Харківської області обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову до Харківської міської ради в цій частині, оскільки Харківська міська рада є неналежним відповідачем за цими позовними вимогами.

Внаслідок того, що Харківське міське управління юстиції ліквідовано, а спірні правовідносини не допускають правонаступництва, тому Департамент реєстрації Харківської міської ради є неналежним відповідачем за обома позовними вимогами, до того ж відповідні записи не стосуються речових прав Департаменту реєстрації, тому у задоволенні позову до відповідача-3 господарським судом Харківської області відмовлено на законних підставах.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що всупереч вимогам ст. 129 ГПК України оскаржуваним рішенням суду не розподілено судові витрати за позовом, що є підставою для прийняття судом першої інстанції відповідного додаткового рішення, оскільки зазначеними вимогами не передбачено обов`язку суду апеляційної інстанції здійснювати перерозподіл судових витрат за позовом у випадку залишення рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2019 р. у справі № 922/414/19 залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржників.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 04.09.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя І.В. Зубченко