номер провадження справи 27/143/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.09.2019 Справа № 908/2002/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Дроздова Світлана Сергіївна, при секретарі судового засідання Шолоховій С.В., розглянувши матеріали

за позовом: Заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури (71503 Запорізька область, м. Енергодар, вул. Молодіжна, 3) в інтересах держави в особі органу, що уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах -

Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095 м. Запоріжжя, вул. Українська, 50, ідентифікаційний код юридичної особи 39820689)

до відповідача: Фермерського господарства "Іва" (72002 Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Центральна, 31/31, ідентифікаційний код юридичної особи 25479624)

про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння

За участю представників сторін:

від прокуратури: Редька М.В., посвідчення № 053130 від 26.06.2019

від позивача: Бакум Д.О., довіреність № 8-0.62-3/62-19 від 02.01.2019

від відповідача: не з`явився

УСТАНОВИВ:

07.08.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, що уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до Фермерського господарства "Іва" про витребування із незаконного володіння Фермерського господарства "Іва" (адреса: вул. Центральна (Леніна), 31/31, смт. Михайлівка, Михайлівський район, Запорізька область, 72002, ідентифікаційний код юридичної особи: 25479624) на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (адреса: вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095, ідентифікаційний код юридичної особи: 39820689) земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення за кадастровим номером :09:004:0012 площею 13,6998 га, яка була надана у постійне користування ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 16.09.1996 серії ЗП № 11-501593, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 105.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 07.08.2019 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2002/19 та визначено до розгляду судді Дроздової С.С.

Ухвалою суду від 09.08.2019 справу № 908/2002/19 прийнято до розгляду та відкрито провадження суддею Дроздовою С.С., присвоєно справі номер провадження 27/143/19, розгляд справи призначено на 09.09.2019р.

Справа № 908/220/18 розглядається за правилами загального позовного провадження.

Перед початком підготовчого засідання 09.09.2019 від Фермерського господарства "Іва" надійшла заява про відвід судді Дроздовій С.С. (вх. № 08-08/18454/19 від 09.09.2019р).

Обґрунтовуючи підстави відводу, заявник посилається на ті обставини, що в порушення вимог статті 164 ГПКУ, позивачем не додано до позову документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. В порушення статті 162 ГПКУ, позовна заява не містить "ціни позову та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Заявник у заяві зазначив, що суд відкрив провадження за позовною заявою не уповноваженої особи, чим порушено принцип рівності сторін. Заявник зазначив, що станом на 09.09.2019 відповідач не отримав копію ухвали. Про порушення справи дізнався 06.09.2019р. з сайтів «Судова Влада» та «Реєстр судових рішень». Отже, заява подається протягом строків з моменту, коли ми дізналися про порушення наших прав.

Розглянувши заяву Фермерського господарства "Іва" про відвід судді Дроздовій С.С., суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст.38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу судді визначені в статтях 35, 36 Господарського процесуального кодексу України. Порядок подачі та вирішення заявленого відводу та самовідводу встановлений статтями 38 та 39 цього Кодексу.

Відповідно до змісту частини 2 та 3 статті 38 ГПК України з учасниками справи може бути заявлено відвід судді з підстав, зазначених у статтях 35, 36 цього Кодексу. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 року, яке є джерелом права, презюмується особиста безсторонність суду, поки не надано доказів протилежного.

В обґрунтування своєї правової позиції заявник посилається на п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Частиною 5 статті 13 ГПК України суду надано право, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керувати ходом судового процесу.

Розглянувши заяву Фермерського господарства "Іва" про відвід судді Дроздової С.С. від розгляду справи № 908/2002/19, господарський суд дійшов наступного висновку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право подавати заяву про відвід судді (самовідвід) є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007р. № 8 "Про незалежність судової влади", суддя не зобов`язаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом.

Конституційний Суд України в Рішенні від 11.03.2011р. № 2-рп/2011 "У справі за конституційним поданням 53 народних депутатів України щодо відповідальності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про Вищу раду юстиції" встановив, що надання оцінки вчинених суддею процесуальних дій до винесення ним остаточного рішення у справі є втручанням у здійснення правосуддя, що суперечить Конституції України.

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Тобто, статтею 35 ГПК України встановлений визначений перелік обставин, які можуть тягнути за собою самовідвід або відвід судді.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 48). Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року N 1402-VIII судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Суд зазначає, що ч. 4 ст. 35 ГПК України чітко встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно із ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частиною 7 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Заявник у заяві про відвід зазначив, що станом на 09.09.2019 відповідач не отримав копію ухвали. Про порушення справи дізнався 06.09.2019 з сайтів «Судова Влада» та «Реєстр судових рішень». Отже, заява подається протягом строків з моменту, коли ми дізналися про порушення наших прав.

Однак, в матеріалах справи міститься оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме ухвали господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 09.08.2019, яка отримана за довіреністю - Колесник - 21.08.2019 року.

Отже, твердження заявника про неотримання ухвали суду від 09.08.2019 про відкриття провадження у справі 908/2002/19 є хибним та таким, що не відповідає дійсності, що і підтверджує дане рекомендоване повідомлення, оригінал якого міститься в матеріалах даної справи.

Тобто, останній строк для подання заяви про відвід - 30.08.2019 (включно), а заявник звернувся з заявою про відвід 09.09.2019, чим порушив вимоги ст. 38 ГПК України.

Крім того, суд дійшов висновку, що обставини, вказані у пунктах 1-4 частини першої статті 35 ГПК України, статті 36 цього Кодексу, не встановлені.

У заяві про відвід судді представником позивача фактично надається оцінка процесуальним діям судді Дроздової С.С. при розгляді справи № 908/2002/19 на стадії підготовчого провадження.

Суд наголошує, що ч. 4 ст. 35 ГПК України чітко встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч. 3 ст. 39 ГПК України у разі, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід судді.

За таких обставин, господарський суд Запорізької області вважає, що провадження у справі слід зупинити та передати заяву Фермерського господарства "Іва" про відвід на автоматичний розподіл справи між суддями з метою вирішення питання про відвід в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 228 ч. 1 п. 5, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Фермерського господарства "Іва", смт. Михайлівка, Михайлівський район, Запорізька область про відвід судді Дроздовій Світлані Сергіївни залишити без задоволення.

Зупинити провадження у справі № 908/2002/19 до вирішення питання про відвід іншим складом суду.

Передати заяву про відвід на автоматичний розподіл справи між суддями з метою вирішення питання про відвід в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 10 днів в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя С.С. Дроздова