ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" серпня 2019 р. Справа № 911/1563/18

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкріт-Інтернешнл"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна"

про стягнення 973 867,36грн

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкріт-Інтернешнл"

про стягнення 2 123 467,04грн

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна" на бездіяльність та дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича у виконавчому провадженні №59524909 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 05.07.2019 у справі №911/1563/18.

Суддя C.І. Чонгова

За участю представників сторін:

від скаржника: Король Д.В. (ордер серія АА №1002587 від 17.07.2019, адвокат);

від стягувача: не з`явився;

від приватного виконавця: Юхименко Ю.Ю. (ордер серія АА №1001993 від 27.08.2019, адвокат)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.11.2018 первісний позов задоволено частково. Постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФМ С Є Десна» (08330, Київська область, Бориспільський район, с. Дударків, вул. Незалежності, буд. 2/1; ідентифікаційний код 32782265) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкріт-Інтернешнл» (04060, м. Київ, вул. Щусєва, буд. 36; ідентифікаційний код 38620349) 872377,22грн основної заборгованості, 73136,28грн пені, 6453,20грн 3% річних, 6979,02грн інфляційних втрат, 46386,38 витрат на правничу допомогу, а також 14384,19грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором. В частині стягнення 4063,13грн пені, та 358,51 3% річних відмовлено. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 рішення Господарського суду Київської області від 27.11.2018 року у справі № 911/1563/18 скасовано в частині відмови в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна", прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна" задоволено частково. Постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкріт-Інтернешнл" (03035 м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна" (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, 28/2, н/п №43, ) 707822,35 грн (сімсот сім тисяч вісімсот двадцять дві гривні 35 копійок) штрафу, 109417,61 грн (сто дев`ять тисяч чотириста сімнадцять гривен 61 копійка) пені та 12256,69 грн (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят шість гривен 69 копійок) судового збору. В решті рішення залишено без змін.

05.07.2017 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 26.11.2018 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 видано накази.

До господарського суду Київської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна" на бездіяльність та дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича у виконавчому провадженні №59524909 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 05.07.2019 у справі №911/1563/18. У своїй скарзі заявник просить суд:

- визнати неправомірною та скасувати постанову від 11.08.2019 про відкриття виконавчого провадження №59524909, яка постановлена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем;

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо не направлення постанови від 11.07.2019 про відкриття виконавчого провадження №59524909, на адресу боржника у встановлений процесуальний строк;

- визнати неправомірною та скасувати постанову від 11.08.2019 про арешт майна боржника по виконавчому провадженню №59524909, яка постановлена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем щодо направлення платіжних вимог №59524909 від 11.07.2019 по виконавчому провадженню №59524909, на адресу філії «КІБ «ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем щодо примусового списання грошових коштів у сумі 1 121 687,91грн по виконавчому провадженню №59524909, на підставі платіжного доручення №59524909 від 11.07.2019.

В обґрунтування вимог скарги, скаржник посилається на те, що постанова приватного виконавця від 11.07.2019 про відкриття виконавчого провадження, від 11.07.2019 про накладення арешту на майно є неправомірними, а також неправомірними є бездіяльність виконавця щодо своєчасного направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження та дії по направленню до банківської установи платіжних вимог на списання з поточного рахунку боржника грошових коштів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.07.2019 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна" на бездіяльність та дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича у виконавчому провадженні №59524909 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 05.07.2019 у справі №911/1563/18 до повернення матеріалів господарської справи №911/1563/18 із суду вищої інстанції.

15.08.2019 матеріали господарської справи №911/1563/18 повернуто з касаційної інстанції до господарського суду Київської області.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.07.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 залишено без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкріт-Інтернешнл» - без задоволення.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.08.2019 прийнято до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна" на бездіяльність та дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича у виконавчому провадженні №59524909 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 05.07.2019 у справі №911/1563/18. Розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 27 серпня 2019 року.

27.08.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем подано пояснення по суті скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця, якими заперечує щодо вчинення незнаних та протиправних дій під час винавчого провадження, оскільки всі дії вчинені у межах чинного законодавства.

У судове засідання 27.09.2018 представник стягувача не з`явився; про час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом направлення ухвали господарського суду Київської області від 16.08.2019.

Частинами 1, 2 ст. 342 ГПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. За таких обставин, суд, відповідно до свого права провів судове засідання за відсутності стягувача та його представника.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника скаржника, судом встановлені наступні обставини.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Здійснення виконання рішень у межах повноважень та у спосіб, визначений Законом, є реалізацією одного з принципів діяльності органів влади, визначеного ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2019 (ВП 59524909) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкріт-Інтернешнл" відкрито виконавче провадження з виконання рішення господарського суду Київської області від 26.11.2018 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 у справі №911/1563/18.

Постановою про арешт коштів боржника від 11.07.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем накладено арешт на грошові кошти, зокрема, що містяться на всіх рахунках боржника:

300379 Філія «КІБ «ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Київ НОМЕР_2

300379 Філія «КІБ «ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Київ НОМЕР_3

300379 Філія «КІБ «ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Київ НОМЕР_4

300379 Філія «КІБ «ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» Київ НОМЕР_5

300614 АТ «КІБ «ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» НОМЕР_1

300614 АТ «КІБ «ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» НОМЕР_6.

Згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Як зазначено в ст.25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Зі змісту наведеної норми частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Частиною 3.1 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Згідно з частинами 6.1, 6.2 статті 6 вказаного закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить положенням, які закріплені у Законі України "Про виконавче провадження", а саме про "кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках".

В частині 4 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

З огляду на те, що:

- кошти на рахунках, на які приватним виконавцем накладено арешт, відкриті, у зокрема у Акціонерному товаристві "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" (01004, м. Київ вул. Пушкінська, 42/4), а

- грошові кошти в розумінні глави 13 Цивільного кодексу України є майном,

господарський суд вважає дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про арешт коштів боржника правомірними.

Відповідно до частини 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Ст. 115 ГПК України визначено, що строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Частини 6 та 7 ст. 116 ГПК України зазначають, що останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку. Відповідні норми перебігів процесуальних строків визначені у Цивільному кодексі України не суперечать зазначеним.

Заявником надано до суду копію списку № 5935 згуртованих поштових відправлень листів рекомендованих від 12.07.2019, копію поштового чеку від 12.07.2019 та копію реєстру відправлення поштової кореспонденції. Отже, судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2019 направлена на адресу боржника 12.07.2019 о 19:22, що не порушує вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Так, у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження зазначені банківські рахунки боржника, відповідно приватним виконавцем звернення стягнення відбувалося на кошти боржника.

Ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, зокрема, у частині 4 цієї статті зазначається, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту, а частиною 6 передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Твердження боржника, що арешт було накладено на майно, що підлягає державній реєстрації є хибним, отже постанова приватного виконавця про арешт майна боржника від 11.07.2019 винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Заява стягувача б/н від 10.07.2019 про відкриття виконавчого провадження надійшла приватному виконавцю 11.07.2019. Приватним виконавцем відкрито виконавче провадження у день надходження відповідної заяви, накладено арешт на кошти боржника у межах абзацу 1 ч. 7 ст. 26 та абзацу 3 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», сформовано платіжні вимоги та надано їх до банку, останнім проведено списання коштів.

Разом з тим, 10.07.2019 платіжним дорученням №295 здійснено платіж за рішенням господарського суду від 26.11.2018 у справі №911/1563/19 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна" (боржника) Товариству з обмеженою відповідальністю "Конкріт-Інтернешнл" (стягувача) у розмірі 10000,00грн. 11.07.2019 платіжним дорученням №296 здійснено платіж за рішенням господарського суду від 26.11.2018 у справі №911/1563/19 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна" (боржника) Товариству з обмеженою відповідальністю "Конкріт-Інтернешнл" (стягувача) у розмірі 1009716,29грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 74 цього ж кодексу визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У ст. ст. 78, 79 ГПК України визначено, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.. 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом. Якщо автор і адресат у письмовій формі попередньо не домовилися про інше, електронний документ вважається відправленим автором та одержаним адресатом за їх місцезнаходженням (для фізичних осіб - місцем проживання), у тому числі якщо інформаційна, телекомунікаційна, інформаційно-телекомунікаційна система, за допомогою якої одержано документ, знаходиться в іншому місці. Місцезнаходження (місце проживання) сторін визначається відповідно до законодавства.

В якості доказу повідомлення приватного виконавця про добровільну сплату коштів боржником надано роздруківку електронного листа від 14:27 11.07.2019, який направлений на електронний адрес , що зазначена на офіційній сторінці приватного виконавця в мережі інтернет.

Заявником не надано до суду доказу, який підтверджує факт надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора.

Отже, про зарахування відповідних коштів на рахунки стягувача приватного виконавця повідомлено листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкріт-Інтернешнл" №12/07/19 від 12.07.2019, який отриманий приватним виконавцем 12.07.2019.

Тобто, приватний виконавець на день прийняття спірних постанов не міг знати про добровільне виконання боржником рішення суду.

Надлишково стягнуті кошти повернуто боржнику відповідно до розпорядження №59524909 від 12.07.2019.

За таких обставин, твердження боржника щодо неправомірності дій приватного виконавця щодо примусового стягнення коштів, з огляду на добровільне виконання рішення, є хибним.

Згідно статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до статті 323 Господарського процесуального кодексу України суд за результатами розгляду скарги постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна" щодо визнання бездіяльності та протиправності дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича у виконавчому провадженні №59524909 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 05.07.2019 у справі №911/1563/18.

В силу ст. ст. 126, 129 ГПК України, судові витрати, понесені заявником у зв`язку з отриманням професійної правничої допомоги, не підлягають відшкодуванню заявнику за рахунок приватного виконавця

Керуючись ст. ст. 234, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволені скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ФМ С Є Десна" щодо визнання бездіяльності та протиправності дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича у виконавчому провадженні №59524909 щодо примусового виконання наказів господарського суду Київської області від 05.07.2019 у справі №911/1563/18.

2. Інформацію по справі сторони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

3. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали - 02.09.2019

Суддя С.І. Чонгова