ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
03.09.2019р. Справа №905/1034/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова Компанія «Укрінвест»,
м.Маріуполь, Донецька область
до відповідача Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь»,
м.Маріуполь, Донецька область
Суддя Г.В. Левшина
при секретарі судового засідання Купченко Р.В.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
В засіданні суду брали участь:
Ухвалою від 10.07.2019р. відкрито провадження у справі №905/1034/19, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 06.08.2019 року об 11:00 год.
19.07.2019р. від відповідача до канцелярії суду надійшли заперечення від 16.07.2019р. №09-9/15 проти вирішення спору в господарському суді, у зв`язку з наявністю третейської угоди між сторонами в п.9.2 договору №089ло/55 від 28.02.2018р. стосовно передачі спору на вирішення Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група». При цьому, у вказаному запереченні відповідач заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України.
В судове засідання 06.08.2019р. представники сторін не з`явились.
Ухвалою суду від 06.08.2019р. оголошено перерву у розгляді справи до 03.09.2019 року об 11:00 год.
02.09.2019р. до суду від позивача надійшла заява №524 від 12.08.2019р., в якій останній підтримав клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. При цьому, у вказаній заяві позивач просить суд винести ухвалу про повернення позивачу судового збору та повернути оригінал платіжного доручення щодо сплати судового збору.
Розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про залишення позову без розгляду, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч.3 ст.6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
При цьому, договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).
Згідно з п.9.1 типового договору №089ло/55 від 28.02.2018р., на підставі якого заявлені позовні вимоги, спори та розбіжності, які виникли у зв`язку з даним договором або стосуються його укладання, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, будуть за можливістю вирішуватися шляхом перемов.
У п.9.2 договору сторонами було узгоджено, що, якщо спір та розбіжності, які виникли у зв`язку з даним договором або стосуються його укладання, зміни, порушення, розірвання, недійсності, не будуть урегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється у відповідності з матеріальним правом України наступним чином:
Згідно з п.5.2 договору оплата за поставлений товар буде здійснюватись протягом строку зазначеного в специфікації, який обраховується з моменту поставки товару і надання документів, вказаних в п.6.3 договору.
Виходячи зі змісту п.5 Специфікацій №1 від 28.02.2018р., №2 від 28.08.2018р. строк оплати поставленого обладнання: по факту поставки протягом 45 банківських днів.
З урахуванням вимог п.5.2 договору, специфікацій №1, №2 до договору, відповідач мав сплатити вартість отриманого від позивача за видатковою накладною №61/18 від 29.08.2018р. в строк до 01.11.2018р., за видатковою накладною №62/18 від 28.11.2018р. в строк до 04.02.2019р.
Як встановлено судом, згідно відомостей Національного банку України, станом на 01.11.2018р. обмінний курс НБУ становив 28,118832 грн. за 1 долар США. Як наслідок, майнові вимоги позивача на дату їх виникнення дорівнювали 459,63 доларів США.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
Третейською угодою є угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом (ст.2 цього Закону).
Згідно ст.5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: 1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; 2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб; 3) справ, пов`язаних з державною таємницею; 4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); 5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; 6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; 7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; 8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; 9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин; 10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств; 11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; 12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; 13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб`єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; 14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).
Згідно ч.5 ст.4 Господарського процесуального кодексу України угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
За положеннями ст.22 Господарського процесуального кодексу України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім: 1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті; 2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7-13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті; 3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу. Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності. Рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу може бути оскаржено (оспорено) в порядку, визначеному законом.
Як встановлено судом, Постійно діючий Регіональний Третейський суд України при Асоціації «Регіональна правова група» зареєстрований в установленому законом порядку, що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру громадських формувань, відомості з якого є відкритими, а отже угода про передачу даного спору на вирішення третейського суду може бути виконана.
Згідно ст.12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.
Як встановлено судом вище, договір №089ло/55 від 28.02.2018р. містить у собі застереження щодо розгляду спорів, які виникають з правовідносин, встановлених цим договором, третейським судом.
Відповідно до ст.13 Закону України «Про третейські суди» якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід`ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому.
Отже, отримання додаткової письмової згоди сторін за наявності третейської угоди в договорі (контракті) Закон України «Про третейські суди» не передбачає.
При цьому, судом встановлено, що третейська угода не визнана недійсною, не втратила чинності та може бути виконана.
Таким чином, підписавши договір №089ло/55 від 28.02.2018р., в якому міститься третейське застереження, сторони цього договору погодили, що розгляд усіх спорів та розбіжностей, що виникають за вказаним договором, відбувається у визначеному ними третейському суді у відповідності з регламентом суду.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що третейське застереження має автономний характер від положень договору, контракту, що містить третейське застереження, а предметом третейської угоди може бути не лише спір, який існує на момент укладення такої угоди, а й будь-які інші спори, які виникатимуть між сторонами договору в майбутньому та передбачені третейською угодою. Тобто оскільки спірні правовідносини мали місце протягом дії договору та у зв`язку з ним, на вказані спірні правовідносини в будь-якому випадку розповсюджується третейська угода сторін, погоджена ними п.9.2 договору.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
За таких обставин, враховуючи чинність третейської угоди сторін, приймаючи до уваги наполягання відповідача щодо розгляду спору між сторонами саме третейським судом, позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.2 ст.226 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає поверненню позивачу з бюджету.
На підставі викладеного та керуючись п.7 ч.1 ст.226, ст.ст.216, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Повний текст ухвали підписано 03.09.2019р.
Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Ухвала суду набирає законної сили в день її прийняття 03.09.2019р., згідно із ст.18 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковою на всій території України та повинна виконуватись у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина