ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року Справа № 924/1210/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Дужич С.П. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Полюхович І.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 травня 2019 року (повний текст складено 23.05.2019) у справі № 924/1210/18 (суддя Танасюк О.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс"

до Фізичної особи-підприємця Рогожі Віталія Миколайовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про визнання Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта „будівля магазину" по АДРЕСА_3 від 29.11.2012р. в розділі 2 „вогнестійкість об`єкта" ІІІ ступінь, „категорія складності об`єкта" ІІ категорія, „конструктивна система будівлі" - стінова з несучими зовнішніми стінами, висновки про знаходження будівельних конструкцій та інженерних мереж будівлі магазину у безпечному стані та придатності до подальшої експлуатації - недійсним

Розпорядженням керівника апарату від 02 вересня 2019 року у справі №924/1210/18 в зв`язку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Демидюк О.О. та судді - члена колегії Юрчука М.І. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №924/1210/18 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 14 травня 2019 року у справі №924/1210/18 в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" до Фізичної особи-підприємця Рогожі Віталія Миколайовича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта "будівля магазину" по АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 від 29.11.2012р. в розділі 2 "вогнестійкість об`єкта" ІІІ ступінь, „категорія складності об`єкта" ІІ категорія, "конструктивна система будівлі" - стінова з несучими зовнішніми стінами, висновки про знаходження будівельних конструкцій та інженерних мереж будівлі магазину у безпечному стані та придатності до подальшої експлуатації - недійсним відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ "Міронекс" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Представник відповідача та третьої особи у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представники сторін не з`явилися. При цьому, представник відповідача та третьої особи у відзиві на апеляційну скаргу просить розгляд апеляційної скарги відкласти на іншу дату.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи те, що ухвалою апеляційного суду від 03 липня 2019 року, якою призначено розгляд справи, явку сторін визнано на власний розсуд, а також те, що з поданого клопотання про відкладення не вбачається поважних причин, які б свідчили про необхідність перенесення судового засідання на іншу дату, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаного клопотання та з огляду на належне повідомлення всіх учасників справи про дату, час і місце розгляду справи - відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23 листопада 2006 року технічною комісією у складі: замовника ( ОСОБА_1 ), представників Державної архітектурно-будівельної інспекції, Державної санітарно-епідеміологічного нагляду, Державного пожежного нагляду, Державної інспекції з енергозбереження складено акт про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію (магазин в АДРЕСА_3). Зазначено, що даний акт є підставою для оформлення права власності на об`єкт та включення його статистичної звітності.

02 січня 2013 року Інспекцією Держархбудконтролю у Хмельницькій області за № 1 на замовлення ОСОБА_1 зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації - стаціонарний павільйон (магазин) за адресою: АДРЕСА_3 , початок будівництва - 2003р., закінчення будівництва - 2004р.

29 листопада 2012 року на замовлення ОСОБА_1 експертом з технічного обстеження будівель та інженерних споруд Рогожою Віталієм Миколайовичем складено звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта - будівлі магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається із звіту, виконавець проводить роботи з технічного обстеження відповідно до кваліфікаційного сертифіката відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єкта архітектури за напрямком - експертиза та обстеження у будівництві, Серія АЕ №00365, виданий Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 31.05.2012.

В розділі 2 звіту містяться загальні дані про об`єкт дослідження, зокрема:

- Вогнестійкість об`єкта - III ступінь (згідно з додатком „В" ДБН В. 1.1.-7-2002 „Захист від пожежі. Пожежна безпека об`єктів будівництва");

- Категорія складності даного об`єкту - ІІ категорія, (згідно з додатком ДБН А .2.2-3-2004 „Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва");

- Площа забудови - 16.70 м.кв.; загальна площа - 14,80 м.кв.; торгівельна площа - 13,20 м.кв.

- Об`єкт зведено господарським способом. Проектна документація відсутня. Попередні обстеження об`єкта не проводилися. Дані про геологічні умови на теперішній час відсутні.

В розділі 3 звіту висвітлено об`ємно-планувальні та конструктивні рішення:

- Об`єкт дослідженння являє собою одноповерхову будівлю з розмірами на плані 5,02м*5,53м: загальна площа - 14,80 м.кв.; будівельний об`єм - 46,00 м.куб.; висота поверху - 2,56 м.

- Конструктивна система будівлі - стінова з несучими зовнішніми стінами;

- Фундаменти - стрічкові на цементному розчині шириною 400 мм;

- Зовнішні стіни - стінові сандвіч панелі, товщиною 100 мм;

- Перекриття - дерев`яні балки з утеплювачем та підшивкою плитами.

За результатами проведення технічного обстеження будівлі магазину, експертом з технічного обстеження будівель та інженерних споруд Рогожою Віталієм Миколайовичем зроблено висновок, що будівельні конструкції та інженерні мережі знаходяться у безпечному технічному стані та придатні до подальшої експлуатації.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.09.2013 року № 9394821 та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.09.2013 року №9395284 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на стаціонарний павільйон (магазин) загальною площею 14,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 .

15 листопада 2013 року між Старокостянтинівською міською радою (орендодавець) та громадянином (ФОП) ОСОБА_1 (орендар) укладено договір, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання, яка знаходиться в АДРЕСА_3 . В оренду передається земельна ділянка загальною площею 18 м.кв., кадастровий номер :04:020:1010 .

28 лютого 2015 року між ФГ "ВМС" (продавець) та ТОВ "Міронекс" (покупець) укладено договір, за яким продавець передає, а покупець приймає цілісний майновий комплекс готелю "Случ" з будівлями (літери "А-ІІІ", "1Б", "1В") за адресою: АДРЕСА_3, розташований на земельній ділянці Старокостянтинівської міської ради, кадастровий номер :04:002:0021 , розміром 0,1623 га, та сплачує обговорену цим договором грошову суму.

Договір підписаний обома сторонами, скріплений їх печатками та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Н.М. та зареєстровано за номером 268.

07 липня 2015 року між Старокостянтинівською міською радою (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір, в силу якого продавець згідно рішення 50 сесії міської ради від 22 травня 2015 року № 25 п. 1 продала, а покупець купив земельну ділянку площею 0,0018 га, що розташована в АДРЕСА_3 . Цільове призначення землі - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Договір підписано обома сторонами та скріплено печаткою міської ради. Крім того, договір посвідчено приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавутою Т.О. та зареєстровано за номером 560.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №40203836 від 07.07.2015 року земельна ділянка, площею 0,0018 га, кадастровий номер :04:020:1010 , призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Відповідно до договору між ФОП Марченковим Г.Г. та ТОВ "Міронекс" судовим експертом Марченковим Г.Г. проводилося дослідження тимчасової споруди, розташованої по вул . АДРЕСА_3 (попередня адреса АДРЕСА_3 ) за наданими технічними матеріалами (копіями) категорії складності та типу тимчасової споруди.

У висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 19.08.2016р. №84/16 зазначено, що стаціонарний павільйон (магазин) „Промтовари", АДРЕСА_3 (попередня адреса вул. Острозького , 10 , бокс 1) відноситься до тимчасових споруд (МАФ) і стоїть знак питання „?". Також згідно висновку експерта категорія складності будівлі та конструктивні рішення об`єкту стаціонарний павільйон (магазин) „Промтовари", які зазначені в звіті про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 12.11.2012р., складеного експертом Рогожою В . М ., дійсним категоріям складності та конструктивним рішенням досліджуваного об`єкта не підтверджуються.

ТОВ "Міронекс" вказує, що на підставі звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 29.11.2012, малу архітектурну форму (кіоск) по вул. Острозького, 10, бокс 1, м. Старокостянтинів переведено в клас будівлі та зареєстровано право власності на будівлю магазину, а відтак вважає, що встановлення даного кіоску порушує права ТОВ „Міронекс", оскільки його встановлено з порушенням державних будівельних норм та правил пожежної безпеки, що несе ризик пошкодження або знищення майна товариства та осіб, які користуються послугами готелю „Случ".

Зазначає, що категорія складності будівлі та об`ємно-планувальні, конструктивні рішення об`єкту стаціонарний павільйон (магазин) „Промтовари", м. АДРЕСА_3 , які зазначені в звіті про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 29.11.2012р., складеного експертом Рогожою В.М ., дійсним категоріям складності та конструктивним рішенням досліджуваного об`єкта не відповідають дійсності.

Звертає увагу, що досліджений об`єкт розміщений з порушенням правил пожежної безпеки, оскільки відповідно до додатку 3.1. (обов`язковим) до ДБН 360-92** "Державні будівельні норми "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" протипожежні розриви між будівлею готелю "Случ" (ступінь вогнестійкості ІІ) та досліджуваним об`єктом (ступінь вогнестійкості - ІVа) повинен становити 12 м., а по факту - не більше 7м.

Також ТОВ "Міронекс" зазначає, що у справі №822/6088/15, яка розглядалася Хмельницьким окружним адміністративним судом, він намагався скасувати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 02.01.2013р. №ХМ1. Вказує, що за результатами розгляду даної справи у Вінницькому апеляційному адміністративному суді 07.09.2016р. судова колегія зробила висновок, що всі докази ТОВ „Міронекс" стосовно невідповідності інформації зазначеної в декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 02.01.2013р. №ХМ1 спростовується звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта „будівля магазину" від 29.11.2012р. складеного експертом Рогожою В.М .

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що захистити свої порушені права може лише в судовому порядку визнавши недостовірними висновки, викладені експертом Рогожою В .М. у звіті від 29.11.2012р. шляхом визнання його недійсним. При цьому вказує, що про наявність такого звіту він дізнався у вересня 2016 року під час розгляду справи №822/6088/15 Вінницьким апеляційним адміністративним судом.

ТОВ "Міронекс", посилаючись на те, що встановлення кіоску (магазину) порушує його права, оскільки даний кіоск встановлено з порушенням державних будівельних норм та правил пожежної безпеки, а звіт експерта Рогожі В.М. став підставою для узаконення тимчасової споруди як капітальної споруди побудованої малої архітектурної форми, останній звернувся до суду з позовом про визнання звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта "будівля магазину" по АДРЕСА_3, від 29.11.2012р. в розділі 2 "вогнестійкість об`єкта" ІІІ ступінь, "категорія складності об`єкта" ІІ категорія, "конструктивна система будівлі" - стінова з несучими зовнішніми стінами, висновки про знаходження будівельних конструкцій та інженерних мереж будівлі магазину у безпечному стані та придатності до подальшої експлуатації - недійсним.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особа на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Права та законні інтереси суб`єктів господарювання можуть захищатися шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання (ч.2 ст.20 ГК України).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою заявленого позову ТОВ „Міронекс" вказує порушення його прав у зв`язку із встановленням кіоску (магазину) по по АДРЕСА_3 (попередня адреса АДРЕСА_3 ) з порушенням державних будівельних норм та правил пожежної безпеки та не відповідність дійсності висновків, викладених у звіті експерта Рогожі В.М .

Як встановлено судами обох інстанцій, ТОВ "Міронекс" зверталося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця Мілєшко Віктора Володимировича з вимогою про знесення/демонтування самочинного будівництва "Стаціонарного павільйону (магазину)".

При цьому, підставою вищевказаного позову ТОВ "Міронекс" аналогічно вказував про порушення його прав внаслідок розміщення кіоску, який належить ОСОБА_1 з порушенням норм чинного законодавства

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.03.2016 у справі №924/28/16 в позові ТОВ "Міронекс" до ФОП Мілєшко В.В. про знесення/демонтування самочинного будівництва "Стаціонарного павільйону (магазину)" відмовлено. При цьому, судом зазначено, що позивач не довів порушення спірним будівництвом свого права, а отже не довів обґрунтованості звернення до суду. Крім того, наголошено, що ТОВ "Міронекс" не враховано наявність зареєстрованого за ОСОБА_1 права власності на спірний павільйон та земельну ділянку, на якій він розташований. Судом зроблено висновок про те, що позивач фактично просить не вирішити питання знесення самочинного будівництва, а позбавлення відповідача ( ОСОБА_1 ) права власності на стаціонарний павільйон (магазин).

Також позивач звертався з адміністративним позовом до Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, третя особа на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , в якому просив визнати протиправною та скасувати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 02.01.2013р. №1 та визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №5867293 від 13.09.2013р. стаціонарного павільйону (магазину), що належить ОСОБА_1 . При цьому вказував на те, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації зареєстрована з порушенням норм чинного законодавства, внаслідок чого фактично було перетворено малу архітектурну форму "Промтовари" на "стаціонарний павільйон (магазин)".

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2016 у справі №822/6088/15 у задоволенні позову відмовлено. При цьому, суд зазначив, що обставини, на які посилався позивач, як на підстави скасування декларації були перевірені Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами: звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, затвердженим експертом з технічного обстеження будівель та інженерних споруд 29 листопада 2012 року, технічним паспортом на виробничий будинок, виготовленим Старокостянтинівським БТІ 27.11.2012 року, договором оренди, зареєстрованим в книзі записів договорів оренди 30.03.2005 року за №464.

Щодо посилання позивача на недотримання ОСОБА_1 норм ДБН 360-92*, а саме таблиці 1 Додатку 3.1. (який є обов`язковий) "Протипожежні вимоги", пункту 25 ДБН В.2.2-23:2009 "Будинки і споруди. Підприємства торгівлі", пункту 27 розділу V "Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони" затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року N198, Хмельницький окружний адміністративний суд зазначив, що дані обставини встановлені рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №924/28/16 від 02.03.2016, в якому зроблено висновок про те, що ТОВ "Міронекс" не довів порушення будівництвом павільйона, належного ОСОБА_1 свого права, а отже не довів обґрунтованості звернення до господарського суду. Також недотримання ОСОБА_1 норм ДБН спростовується актом технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію від 23.11.2006 року, згідно якого жодних порушень не виявлено, зауважень не вказано, що встановлено Вінницьким апеляційним адміністративним судом під час перегляду постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2016 у справі №822/6088/15.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Не потребують доказуванню преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Виходячи з вищевикладеного, судові рішення у справі №924/28/16 та №822/6088/15, які набрали законної сили, мають преюдиціальне значення, а встановлені ними обставини повторного доведення не потребують.

Отже, в даному випадку відсутнє порушення будь-яких прав чи інтересів позивача внаслідок встановлення кіоску (магазину) АДРЕСА_3 (попередня адреса АДРЕСА_3). Крім того, власником стаціонарного павільйону (магазину) є ОСОБА_1 , який у справі, що розглядається має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Також слід зазначити, що Хмельницький окружний адміністративний суд та Вінницький апеляційний адміністративний суд під час розгляду справи №822/6088/15 зазначили, що звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, затвердженим експертом з технічного обстеження будівель та інженерних споруд 29.11.2012, який є предметом даного спору, спростовує обставини, на які посилався позивач, як на підстави скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 02.01.2013р. №1. Тобто звіт від 29.11.2012, який складений експертом Рогожою В.М. був предметом дослідження та оцінки під час розгляду справи №822/6088/15.

Щодо посилання позивача на висновок судового експерта Марченкова Г.Г. від 19.08.2016 року № 84/16, складеного за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, яким, на його думку, підтверджується те, що висновки експерта Рогожі В.М., викладені у звіті, не відповідають дійсності, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що даний висновок експерта в силу ст.76-79 ГПК України не є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, оскільки дане дослідження проводилось згідно договору між ФОП Марченковим Г .Г. та ТОВ "Міронекс" відносно нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 . При цьому, власника майна не було попереджено про проведення дослідження, він був відсутній під час його проведення, дослідження проводилось без безпосереднього доступу до об`єкта дослідження, а лише за технічними матеріалами (копіями) категорії складності та типу тимчасової споруди розташованої по АДРЕСА_3

Даний висновок із зазначених підстав не було взято до уваги Вінницьким апеляційним адміністративним судом під час перегляду постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2016 у справі №822/6088/15. При цьому судом апеляційної інстанції зазначено, що дане дослідження спростовується звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж від 29.11.2012 року, який виготовлено після безпосереднього обстеження об`єкта нерухомості та встановлено класифікацію об`єкта - 1230.1 (торгові центри, універмаги, магазини) та ІІ категорію складності об`єкта.

Крім того, як вбачається із висновку судового експерта Марченкова Г.Г., експертом перевірялись обставини встановлені у звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 12.11.2012, складеного експертом Рогожою В.М. , а предметом даного судового розгляду є звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 29.11.2012, складений експертом Рогожою В.М.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що позивачем не спростовано обставин, викладених у звіті від 29.11.2012, та не доведено, що висновки експерта Рогожі В.М. не відповідають дійсності, при цьому, доводи позивача спростовуються матеріалами справи, зокрема, судовими рішеннями у справах №924/28/16 та №822/6088/15, які набрали законної сили та мають преюдиціальне значення під час вирішення даної справи, а встановлені ними обставини повторного доведення не потребують.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як вбачається з позовної заяви, ТОВ "Міронекс" зазначає, що про наявність звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта „будівля магазину" від 29.11.2012 останній дізнався 07.09.2016 під час розгляду справи №822/6088/15 Вінницьким апеляційним адміністративним судом. При цьому, вказує, що суд першої інстанції даний звіт не досліджував. Однак, такі твердження позивача спростовуються постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.06.2016р. у справі №822/6088/15, у якій суд зазначив, що обставини, на які посилався позивач, як на підстави скасування декларації, були перевірені Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта, затвердженим експертом з технічного обстеження будівель та інженерних споруд 29.11.2012 року.

Отже, звіт від 29.11.2012 був наявний в матеріалах справи №822/6088/15, в якій ТОВ "Міронекс" також був позивачем, тому на момент розгляду адміністративної справи №822/6088/15 у Хмельницькому окружному адміністративному суді позивач знав (міг дізнатися) про наявність такого звіту.

Враховуючи, що позивачем не доведено порушення його прав чи інтересів внаслідок складання Звіту експерта від 29.11.2012, зважаючи на наявність судових рішень у справах №924/28/16 та №822/6088/15, які набрали законної сили та мають преюдиціальне значення під час вирішення даної справи, та беручи до уваги те, що позивачем не спростовано обставин, викладених у звіті від 29.11.2012 та не доведено, що висновки експерта Рогожі В .М. не відповідають дійсності, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволення позову з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 травня 2019 року у справі №924/1210/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №924/1210/18 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "04" вересня 2019 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.