РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2019Справа № 910/4069/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 319 258,93 грн.,

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

за участю секретаря судового засідання

Тарасюк І.М.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Косик С.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 319 258,93 грн. надмірно списаних грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем неправомірно з рахунку позивача було двічі списано кошти за перевезення порожніх вагонів та розрахункову вагонну складову за договорами №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. та №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р., з урахуванням того, що за останнім такі послуги не надавались. Позивачем наголошено, що вартість послуг з організації перевезення вантажів у власних хопер-зерновозах перевізника за накладними від 20.02.2018р. №33835034, від 20.02.2018р. №33835059, від 21.02.2018р. №33845231, від 21.02.2018р. №33854365, від 22.02.2018р. №33869306 повинна була нараховуватись згідно із наданим планом за умовами договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р.

Ухвалою від 24.04.2019р. відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 22.05.2019р.

Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог надав заперечення, посилаючись на те, що відносини з перевезення вантажу починаються з моменту складання транспортної накладної (приймання вантажу до перевезення), а отже, обов`язки Акціонерного товариства «Українська залізниця» з перевезення за накладними від 20.02.2018р. №33835034, від 20.02.2018р. №33835059, від 21.02.2018р. №33845231, від 21.02.2018р. №33854365, від 22.02.2018р. №33869306, від 28.02.2018р. №33938994 виникли у момент їх складання, тобто, після набрання чинності договором №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р. Вказаним учасником судового процесу наголошено, що плата за перевезення порожніх вагонів (до місця навантаження), розрахункова вагонна складова, які були нараховані на підставі договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р., та компенсація перевезення у порожньому стані вагону перевізника, плата за користування вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки, які були нараховані на підставі договору №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р., є різними платежами, що нараховані за різні періоди на умовах різних договорів та на підставі різних перевізних документів у відповідності до п.п.8 п.1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом №317 від 26.03.2009р. Міністерства транспорту та зв`язку України.

22.05.2019р. судом було відкладено підготовче засідання на 19.06.2019р.

19.06.2019р. судом було відкладено підготовче засідання на 10.07.2019р.

10.07.2019р. підготовче засідання було відкладено на 31.07.2019р.

31.07.2019р. судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.09.2019р.

Представник позивача у судове засідання 03.09.2019р. не з`явився, проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До того ж, судом прийнято до уваги, що вказаним учасником судового процесу було подано заяву про розгляд справи по суті без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг».

Представник відповідача у судовому засіданні 03.09.2019р. надав усні пояснення по суті спору, згідно яких проти задоволення позову заперечував.

В судовому засіданні 03.09.2019р. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2017р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг» (замовник) укладено договір №8049-Є/ЦТЛ-2017 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги, предметом якого згідно п.1.1 є надання перевізником замовнику послуг, пов`язаних з організацією та перевезенням вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) і проведення розрахунків за ці послуги.

За цим договором перевізник зобов`язується доставити прийнятий до перевезення вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу та надані послуги, що пов`язані з цим перевезенням (п.1.2 договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р.).

Згідно п.1.3 договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. укладення цього договору перевезення вантажу підтверджується оформленням залізничних накладних відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 2.2 договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. визначені обов`язки перевізника, в тому числі: приймати до перевезення та видавати вантажі замовника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками замовника та надавати йому додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору; здійснювати розрахунки із замовником на умовах попередньої оплати за послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів, відповідно до розділу 4 цього договору та додатків до нього. У строки, встановлені розділом 4 договору, своєчасно реєструвати податкові накладні у Єдиному державному реєстрі податкових накладних; відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника №8100067. Присвоїти замовнику код вантажовідправника/вантажоодержувача 8167.

Одночасно, відповідно до п.п.2.3.1, 2.3.3 договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. замовник зобов`язаний, зокрема пред`являти перевізнику у визначені Правилами перевезення вантажів терміни плани перевезень, заявки на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу. Передача замовлень на перевезення вантажовідправниками та їх узгодження перевізником здійснюється через автоматизовану систему «МЕСПЛАН» з накладенням електронного цифрового підпису. У вказаному випадку замовлення у паперовому вигляді не надається. Замовник зобов`язаний сплачувати перевізнику за послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші послуги, відповідно до розділу 4 цього договору та додатків до нього. Своєчасно реєструвати розрахунки коригувань до податкових накладних у ЄРПН у строки, встановлені розділом 4 договору.

Згідно п.3.1 договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. розмір плати та додаткових зборів за перевезення вантажів розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги із урахуванням відповідних коефіцієнтів, що затверджуються наказом Міністерства інфраструктури України. Ставки і тарифи можуть змінюватися відповідно до діючого законодавства.

У 4.2 укладеного між сторонами правочину вказано, що розмір попередньої оплати та періодичність її внесення визначається замовником, виходячи із очікуваного обсягу перевезень та послуг, на підставі діючих тарифів та умов цього договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2017. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місця під час дії цього договору (п.10.6 договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р.).

У додатку №1 до договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги сторони погодили перелік додаткових послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів за вільними тарифами.

Додатком №2 до договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. визначено організацію електронного документообігу між перевізником та замовником.

У додатках до договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. сторони також погодили умови експлуатації власних вагонів перевізника, розрахунки за перевезення в яких здійснюються за договірними цінами, узгодженими «Протоколом погодження Договірної ціни».

Відповідно до додатку №3-8 до договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. вартість послуг з організації перевезення вантажів у власних хопер-зерновозах перевізника, згідно із наданими заявками по кожному вагону включає в себе:

1) плату за організацію перевезення Збірником Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги на час відправлення вантажу для власних вагонів перевізника.

2) плату за повернення цього порожнього вагона від станції вивантаження вагонів до станції відстою або наступного навантаження, у розмірі встановленим Збірником Тарифів на час відправлення для власних вагонів.

3) плату за перевезення порожнього вагона від станції відстою до станції навантаження, у розмірі встановленому Збірником Тарифів на час відправлення для власних вагонів.

4) вартість додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням вантажів, що встановлені Збірником Тарифів.

5) інші додаткові послуги надані замовнику, згідно із додатком 1 цього договору.

6) розрахункову вагонну складову, яка складає 154,67 грн. (крім того, податок на додану вартість у розмірі 30,93 грн. за добу). Розрахункова вагонна складова нараховується замовнику за кожну добу використання вагонів для перевезення по території України з моменту прибуття вагону на станцію навантаження (а у випадку, якщо станція навантаження знаходиться на території іншої держави - з моменту передачі вагону на іноземну залізницю) до моменту повернення вагону (прибуття) на станцію приписки або тимчасового відстою, з округленням не повної доби (час користування понад 12 годин) до повної. За період знаходження вагонів на станціях приписки або тимчасового відстою моменту прибуття вагону на станцію навантаження (а у випадку, якщо станція навантаження знаходиться на території іншої держави - до моменту передачі вагону на іноземну залізницю), розрахункова вагонна складова не нараховується. Час перебування вагону на під`їзних коліях, який відображено у пам`ятках ГУ-45 і відомостях ГУ-46, виключається з загального часу користування в межах України, що підлягає оплаті.

14.2018р. сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги, відповідно до якої сторони вирішили, що дія договору припиняється за взаємною згодою сторін з 19.02.2018р., а в частині проведення розрахунків діє до повного здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

За умовами п.4 додаткової угоди обов`язки сторін, виконання яких розпочалося до моменту набрання чинності цією додатковою угодою, повинні бути виконані сторонами в порядку, передбаченому умовами договору.

08.02.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг» (замовник) укладено договір №07955/ЦТЛ-2018 про надання послуг, предметом якого відповідно до п.1.1 є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ» або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги (п.12.1 договору №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р.).

За поясненнями позивача, які з боку відповідача не заперечувались, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг» було надано відповідачу план перевезень на лютий 2018 року із зазначенням станції відправлення - Балин, найменування вантажу - зерно, призначення: на станцію - Одеса-порт, Чорноморськ-Порт-Експорт.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем були оформлені наступні накладні:

- №41835307 від 17.02.2018р., згідно якої: одержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг»; станція та залізниця відправлення - Одеса - Порт, станція та залізниця призначення - Балин; загальна кількість вагонів 7 (№95613758, №95310900, №95525150, №95831871, №95370177, №95452256, №95677688); всього сплачено відправником 17446,10 грн., без урахування податку на додану вартість;

- №41835968 від 18.02.2018р., згідно накладної: одержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг»; станція та залізниця відправлення - Чорноморськ - Порт, станція та залізниця призначення - Балин; загальна кількість вагонів 16 (№95542338, №95541223, №95367074, №95540852, №95377339, №95493342, №95369500, №95751236, №95347167, №95583258, №95352944, №95327334, №95523833, №95526836, №95616348, №95695144), всього сплачено відправником 42276,80 грн., без урахування податку на додану вартість;

- №41836792 від 18.02.2018р., згідно накладної одержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг»; станція та залізниця відправлення - Чорноморськ - Порт, станція та залізниця призначення - Балин; загальна кількість вагонів 3 (№95616025, №95616355, №95692034, ), всього сплачено відправником 7926,90 грн., без урахування податку на додану вартість;

- №41837469 від 18.02.2019р., згідно накладної: одержувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фрам Шиппінг»; станція та залізниця відправлення - Одеса - Порт, станція та залізниця призначення - Балин; загальна кількість вагонів 28 (№95052742, №95536041, №95370425, №95451746, №95648812, №95531547, №95619680, №95793402, №95537940, №95649125, №95811337, №95523387, №95954780, №95620605, №95833778, №95315503, №95751012, №95970349, №95647038, №95351011, №95682142); всього сплачено відправником 69784,40 без урахування податку на додану вартість.

Таким чином, за поясненнями позивача, з останнього списано плату за власні порожні вагони на загальну суму 13434,20 грн., без урахування податку на додану вартість, та за період з 18.02.2018р. по 27.02.2018р. плату за розрахункову вагонну складову в сумі 26912,58 грн., без урахування податку на додану вартість.

Як вбачається із матеріалів справи, у період з 20.02.2018 по 28.02.2018 були оформлені наступні накладні: №33835034, №33835059, №33845231, №33854365, №33869306, №33938994, в яких визначено, що станцією та залізницею відправлення є Балин; станцією та залізницею призначення - Чорноморськ-порт; загальна кількість вагонів 105, вартість перевезення 1777959 грн. За пояснення позивача, які з боку відповідача підтверджені, до вагонів, перевезення в яких здійснювалось згідно вказаних вище залізничних накладних також включено вагони, які було подано порожніми згідно залізничних накладних №41835307 від 17.02.2018р., №41835968 від 18.02.2018р., №41836792 від 18.02.2018р., №41837469 від 18.02.2019р. та вартість перевезення в яких складає 898369,40 грн. без урахування податку на додану вартість.

За твердженнями позивача, за накладними №33835034, №33835059, №33845231, №33854365, №33869306, №33938994 було нараховано та знято гроші з рахунку позивача згідно тарифів та на умовах договору №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р., який діє з 20.02.2018 року, проте, як стверджує позивач, за даним договором не були надані послуги за перевезення порожніх вагонів. До того ж, вказаним учасником наголошено на безпідставності списання вагонної складової.

З урахуванням наведеного, позивачем на адресу відповідача направлялась претензія №14/0808, в якій останній вимагав повернути грошові кошти.

Листом від 02.07.2018 № ЦТЛ-19/1096 відповідач надав відповідь на вищезазначену претензію позивача, в якому зазначив, що відповідачем правомірно списані з особового рахунку замовника провізні платежі за перевезення у лютому 2018 року.

Отже, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач не надавав послуги з перевезення порожніх вагонів за договором № 07661/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018, а тому ним було безпідставно нараховано та списано з рахунку позивача кошти за одну й ту саму послугу двічі, у зв`язку з чим кошти у розмірі 319 258,93 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Судом вказувалось вище, що відповідач проти задоволення позовних вимог надав заперечення, посилаючись на те, що відносини з перевезення вантажу починаються з моменту складання транспортної накладної (приймання вантажу до перевезення), а отже, обов`язки Акціонерного товариства «Українська залізниця» з перевезення за накладними від 20.02.2018р. №33835034, від 20.02.2018р. №33835059, від 21.02.2018р. №33845231, від 21.02.2018р. №33854365, від 22.02.2018р. №33869306, від 28.02.2018р. №33938994 виникли у момент їх складання, тобто, після набрання чинності договором №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р. Вказаним учасником судового процесу наголошено, що плата за перевезення порожніх вагонів (до місця навантаження), розрахункова вагонна складова які були нараховані на підставі договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. та компенсація перевезення у порожньому стані вагону перевізника, плата за користування вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки, які були нараховані на підставі договору №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р., є різними платежами, що нараховані за різні періоди на умовах різних договорів та на підставі різних перевізних документів у відповідності до п.п.8 п.1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом №317 від 26.03.2009р. Міністерства транспорту та зв`язку України.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У ст. 628 Цивільного кодексу України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 908 Цивільного кодексу України передбачено, що перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частинами 1-3 ст. 909 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Згідно положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (ст. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 «Про затвердження Статуту залізниць України»).

Відповідно до ст. 7 Статуту залізниць України залізниці здійснюють перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти між станціями, відкритими для виконання відповідних операцій. Станції здійснюють операції, пов`язані з перевезенням пасажирів, багажу і вантажобагажу з прийняттям видачею вантажів вагонними, дрібними відправками та в контейнерах, а за договорами з відправниками та одержувачами - їх навантаження і вивантаження. Станції можуть відкриватися для проведення усіх або окремих операцій.

Як встановлено судом вище, у період з 17.02.2018р. по 18.02.2018р. відповідачем було здійснено перевезення згідно залізничних накладних: №41835307 від 17.02.2018р., загальна кількість вагонів 7 (№95613758, №95310900, №95525150, №95831871, №95370177, №95452256, №95677688); №41835968 від 18.02.2018р., загальна кількість вагонів 16 (№95542338, №95541223, №95367074, №95540852, №95377339, №95493342, №95369500, №95751236, №95347167, №95583258, №95352944, №95327334, №95523833, №95526836, №95616348, №95695144); №41836792 від 18.02.2018р., загальна кількість вагонів 3 (№95616025, №95616355, №95692034); №41837469 від 18.02.2019р., загальна кількість вагонів 28 (№95052742, №95536041, №95370425, №95451746, №95648812, №95531547, №95619680, №95793402, №95537940, №95649125, №95811337, №95523387, №95954780, №95620605, №95833778, №95315503, №95751012, №95970349, №95647038, №95351011, №95682142); всього сплачено відправником 69784,40 грн. без урахування податку на додану вартість.

Перевізником списано плату за власні порожні вагони на загальну суму 13434,20 грн., без урахування податку на додану вартість, та за період з 18.02.2018р. по 27.02.2018р. плату за розрахункову вагонну складову в сумі 26912,58 грн., без урахування податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказана послуга з перевезення вантажу була надана відповідачем на підставі договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги.

Так, при перевезенні у вагонах №95367074, №95542338, №95616348, №95526836 (накладна №33835034), №95523833, №95792834, №95641809, №95540852, (накладна №33835059), №95345955, №95327334, №95352944, №95583258, №95347167, №95751236, №95369500, №95493342, №95377339 (накладна №33845231), №95618906, №95314845, №95636452, №95372306, №95668364, №95692034, №95616355, №95616025, №95792941, №95831228, №95831285, №95792768, №95638482, №95527826, №95617601, №95526745, №95449062, №95830055, №95999660, №95331286, №95271458, №95607719, №95833851, №95370425, №95451746, №95794376, №95801304, №95669370, №95697371, №95617114, №95754131, №95644621, №95795415, №95246377, №95527867, №95541769, №95626073, №95052742, №95537940, №95793402, №95619680, №955315547, №95648812, №95792800, №95529723, №95315503, №95833778, №95620605, №95620605, №95954780, №95523387, №95811337, №95649125, №95536041 (накладна №33854365), №95751012, №95970349, №95647038, №95351011, №95682142, №95645255, №95828802, №95539151, №95759148, №95316865, №95614004, №95615589, №95378030, №95525135, №95681946, №95679171, №95645545, №95007746, №95638318, №95682167, №95540241, №95615944, №95798682, №956163523, №95756300, №95449138, №9567768, №95452256, №95370177, №95831871, №95525150, №95310900, №95613758 (накладна №33869306). За перевезення згідно накладної №33835034 з позивача було списано плату за перевезення навантажених вагонів перевізника - 46036 грн. без урахування податку на додану вартість, плату за використання вагонів перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки - 13100 грн. без податку на додану вартість, компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу - 9063 грн., без податку на додану вартість.

За перевезення згідно накладної №33835059 з позивача було списано плату за перевезення навантажених вагонів перевізника - 46036 грн. без урахування податку на додану вартість, плату за використання вагонів перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки - 13100 грн. без податку на додану вартість, компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу - 9063 грн., без податку на додану вартість.

За перевезення згідно накладної №33845231 з позивача було списано плату за перевезення навантажених вагонів перевізника - 102321 грн. без урахування податку на додану вартість, плату за використання вагонів перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки - 29475 грн. без податку на додану вартість, компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу - 20392,20грн., без податку на додану вартість.

За перевезення згідно накладної №33854365 з позивача було списано плату за перевезення навантажених вагонів перевізника - 613926 грн. без урахування податку на додану вартість, плату за використання вагонів перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки - 176850 грн. без податку на додану вартість, компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу - 122353,20 грн., без податку на додану вартість.

За перевезення згідно накладної №33869306 з позивача було списано плату за перевезення навантажених вагонів перевізника - 375177 грн. без урахування податку на додану вартість, плату за використання вагонів перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки - 108075 грн. без податку на додану вартість, компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу - 74771,40 грн., без податку на додану вартість.

З матеріалів справи вбачається, що вказані вище нарахування окремих складових здійснено відповідачем на підставі п. 3.2 договору №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р., згідно якого розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з:

- плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;

- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку з до цього договору;

- плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Відповідно до ст. 17 Статуту залізниць України, перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється Правилами. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється місячне планування перевезень.

Згідно зі ст. 18 Статуту залізниць України, місячне планування перевезення вантажів здійснюється залізницями відправлення на основі поточних або довгострокових договорів про організацію перевезення вантажів та замовлень відправників.

Статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частиною 3 ст. 909 Цивільного кодексу України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Суд зазначає, що навантаження вагонів за залізничними накладними №33845231, №33835034, №33835059, №33854365, №33869306 здійснювалось у період з 20.02.2018р. по 22.02.2018р.

Так, відповідно до п.12.1 договору №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р. останній вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ» або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018.

Таким чином, приймаючи до уваги приписи ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України, суд зазначає, що відносини з перевезення вантажу почалися з моменту складення транспортної накладної, а саме 20.02.2018р. та 22.02.2018р., тобто після початку набрання юридичної сили укладеного між сторонами договору №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р., умовами якого передбачено, що він діє з 20.02.2018.

Наразі, суд не приймає до уваги посилання позивача на п.2.8. Правил планування перевезень вантажів, затверджений наказом №873 від 09.12.2002р. Міністерства транспорту України, з огляду на те, що даний пункт визначає момент виконання плану перевезень для реалізації пункту 106 Статуту залізниць України, щодо нарахування штрафу за невиконання заявлених планів вантажовідправниками, що не є предметом спору у даній справі.

Таким чином, суд зазначає, що залізницею було правомірно нараховано та списано провізну плату за перевезення порожніх вагонів у розмірі 319258,93 грн. на підставі договору №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р., оскільки у період з 17.02.2018р. по 18.02.2018р. виникли відносини лише з планування перевезень вантажів та подачі вагонів на станцію навантаження, а навантаження у вагонах згідно залізничних накладних відбулось 20.02.2018 та 22.02.2018р.

При цьому, суд зазначає, що у даному випадку сторони за взаємною згодою погодили у додатковій угоді від 14.02.2018р. до договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р., що дія договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. припиняється з 19.02.2018, а в частині здійснення розрахунків діє до повного здійснення розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

Однак, залізничні накладні №33845231, №33835034, №33835059, №33854365, №33869306 були оформлені позивачем 20.02.2018 - 22.02.2018, що не заперечується позивачем.

Отже, станом на 20.02.2018р. у відповідача була відсутня правова підстава для надання послуг за договором №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. у зв`язку з припиненням його дії за взаємною згодою сторін.

Крім того, суд зазначає, що на підставі накладних №41835307 від 17.02.2018р., №41835968 від 18.02.2018р., №41836792 від 18.02.2018р., №41837469 від 18.02.2019р. з позивача стягнуто плату за перевезення порожніх вагонів від станції відстою до станції навантаження у розмірі, встановленим Збірником тарифів на час відправлення для власних вагонів відповідно до умов договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р.

Проте, після закінчення дії договору №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. - 19.02.2018р., позивачем 20.02.2018 - 22.02.2018 замовлено послугу з перевезення вантажу та оформлено перевізні документи №33845231, №33835034, №33835059, №33854365, №33869306, до вартості послуг з перевезення за накладними увійшла, крім інших складових вартості послуг, передбачених у п.3.2 договору №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р., вартість компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника.

Суд звертає увагу на те, що вказана компенсація є складовою вартості послуг за договором №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р., який підписано сторонами без зауважень, а отже, має бути оплачена замовником послуг.

За таких обставин, виходячи з всього вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку щодо безпідставності та необґрунтованості тверджень позивача про подвійне списання відповідачем коштів за перевезення порожніх вагонів та розрахункову вагонну складову за договорами №8049-Є/ЦТЛ-2017 від 12.10.2017р. та №07955/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018р.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам шиппінг» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 319 258,93 грн. надмірно списаних грошових коштів підлягають залишенню без задоволення.

Надаючи оцінку іншим доводам сторін судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того,

вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від

27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018р., від 24.04.2019р. Верховного Суду по справах №910/13407/17 та №915/370/16.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено та підписано 12.09.2019р.

Суддя Спичак О.М.