УХВАЛА

м. Київ

04.09.2019Справа № 910/12033/19

Суддя Господарського суду міста Києва Пукшин Л. Г. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 2-А)

про забезпечення позову до подання позовної заяви

особа, яка може отримати статус учасника справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 2-А)

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2019 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Як вбачається зі змісту наведеної заяви про забезпечення позову, остання подана заявником на підставі ст.ст. 136 -140 Господарського процесуального кодексу України до пред`явлення позову Товариством з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" до Господарського суду міста Києва про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" вчинити дії, а саме здійснити поставку піску у відповідності до п. 2.6. договору поставки №15-ПРП від 01.09.2016.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що всупереч умовам укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" договору поставки №15-ПРП від 01.09.2016 останній не поставив заявнику товар (пісок) на загальну суму 18 408 080,05 грн у зв`язку з вчинення перешкод невстановленими особами у здійсненні господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд".

Таким чином, у заявника є підстави вважати, що особа, яка може набути статусу відповідача, свідомо ухиляється від виконання зобов`язання посилаючись на обставини, що перешкоджають виконанню умов договору поставки, та може здійснювати поставку піску іншим суб`єктам господарювання, що унеможливить виконання рішення суду в майбутньому за відсутності товару.

За вказаних обставин заявник у заяві про забезпечення позову просить суд:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" вчиняти дії спрямовані на перешкоджання здійсненню поставок піску Товариству з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" на підставі договору поставки №15-ПРП від 01.09.2016;

- заборонити іншим особам вчиняти дії спрямовані на перешкоджання здійсненню Товариством з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" поставок піску для Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" на підставі договору поставки №15-ПРП від 01.09.2016.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Згідно частини 1 статті 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, приписами частини 2 наведеної статті визначено, що якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Заявником не дотримано вимог п. 4 ч. 1 ст. 139 ГПК України, оскільки у заяві про забезпечення позову заявник фактично лише визначає заходи забезпечення позову, які належить застосувати, при цьому за відсутності жодних обґрунтувань стосовно необхідності застосування кожного з таких заходів забезпечення позову.

Так, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи зі змісту заяви, суд дійшов висновку про безпідставність заяви про забезпечення позову, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів жодним чином не обґрунтована і документально не підтверджена, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду, оскільки до матеріалів заяви не додано жодного доказу на підтвердження факту відмови чи неможливості поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" товару за договором №15-ПРП від 01.09.2016, як і доказів звернення заявника з такими вимогами (претензіями) до особи, яка може набути статусу відповідача, як і не надано договору поставки №15-ПРП від 01.09.2016.

Суд також зазначає, що заявником не наведено ані обставин ані підстав, як і не надано жодних доказів, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборонити іншим особам вчиняти дії спрямовані на перешкоджання здійсненню Товариством з обмеженою відповідальністю "Занд-Трейд" поставок піску для Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" на підставі договору поставки №15-ПРП від 01.09.2016.

Суд додатково зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, обґрунтованості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на заявника.

Статтею 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Позитив-В" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 04.09.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин