ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.08.2019 Справа № 905/922/19

Господарський суд Донецької області у складі:

Судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Корецькій А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; адреса для листування: 01014, м. Київ, б-р Дружби Народів, буд. 38, )

до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення 1 172 425,23 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення 1 172 425,23 гривень, з яких:

- 563 486,28 гривень сума основної заборгованості;

- 604 746,06 гривень сума заборгованості за процентами;

- 2 107,51 гривень 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту;

- 2 085,38 гривень 3% річних за несвоєчасне повернення процентів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №32-КВ-08-АПЗ від 21.08.2018, внаслідок чого утворилась заборгованість та нараховано 3% річних.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.05.2019 відкрито провадження у справі №905/922/19 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 18.06.2019.

За результатами засідання 18.06.2019 судом вирішено відкласти підготовче судове засідання на 02.07.2019.

У судовому засіданні 02.07.2019 судом вирішено всі питання, передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, вирішено закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 22.07.2019.

У судовому засіданні 22.07.2019 судом розпочато розгляд справи по суті, вивчено письмові докази, які містяться в матеріалах справи, оголошено перерву до 06.08.2019 об 11:00.

Після оголошеної перерви у судове засідання 06.08.2019 з`явився представник позивача, заявив усне клопотання про відкладення судового засідання для підготовки промови (заключного слова) у судових дебатах, посилаючись на нещодавній вступ у справу.

Ухвалою суду від 06.08.2019 відкладено розгляд справи на 20.08.2019.

У судове засідання 20.08.2019 представники сторін не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Одночасно, за висновками суду, фізична особа ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи з урахуванням наступних обставин.

За приписами статті 122 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно відомостей, викладених у листі Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, місцезнаходженням фізичної особи ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

У відповідності до листів Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» відділення поштового зв`язку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк.

З огляду на те, що відповідач знаходиться на території, на яку не здійснюється пересилання поштової кореспонденції, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua) розміщувались оголошення про дату та час всіх судових засідань у справі №905/922/19.

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про день, місце та час судового засідання.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у встановлений судом строк, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

21.08.2008 між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі Банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 Олександрою Михайлівною (далі Позичальник) було укладено кредитний договір №32/КВ-08-АПЗ на відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії, за умовами п.1.1. договору якого Банк зобов`язується відкрити Позичальнику невідновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти на умовах:

ліміт кредитування, валюта кредитування: еквівалент 70 000,00 доларів США, що змінюється відповідно до Графіка зменшення ліміту кредитування, наведеного у Додатку №1 до цього Договору;

валюта кредиту: українська гривня, долар США, Євро;

строк кредитної лінії: з 21 серпня 2008 року по 20 серпня 2018 року включно;

процентна ставка:

в українській гривні: 24,00% процентів річних;

в доларах США: 16,00% процентів річних;

в Євро: 15,00% процентів річних;

мета використання коштів: ремонт нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Комісія за підготовку та оформлення Договору 360,00 гривень, в тому числі ПДВ 60,00 гривень.

Згідно п.2.1. договору видача кредитних коштів межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами (надалі за текстом кожна окрема частина Транш), у будь-якій з валют кредиту, передбачених п.1.1. цього договору, у сумі, що не перевищує невикористаний ліміт кредитування.

Підставою для видачі кожного окремого траншу є Заява Позичальника. Строк розгляду Банком Заяви не може перевищувати 2-х робочих днів.

За приписами п.2.3. договору надання кожного Траншу здійснюється шляхом:

2.3.1. перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника в Донецькій філії ТОВ «Укрпромбанк»;

2.3.2. шляхом оплати з позичкового рахунку розрахункових документів Позичальника (у випадках, коли це дозволено чинним законодавством України).

Розділом 4 договору визначено умови повернення кредиту, сплати процентів та комісій.

Так, повернення кредиту Позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів зі своїх поточних рахунків на відповідні позичкові рахунки у валютах фактичної заборгованості за Кредитом, згідно з Графіком зменшення ліміту кредитування (додаток №1 до цього договору), а у випадку, якщо такий не був укладений не пізніше останнього дня строку кредитування, передбаченого п.1.1. цього договору (п.4.1. Договору).

Відповідно до п.4.2. договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році при нарахуванні процентів у доларах США та в Євро, та виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році при нарахуванні процентів у гривнях.

Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту.

Нарахування Банком процентів здійснюється щомісячно за період з 28 числа минулого місяця по 27 число поточного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту. День повернення кредитних коштів в часовий інтервал при розрахунку процентів не включається.

Якщо 28 число поточного місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, нарахування здійснюється напередодні (п.4.3. договору).

Сплата Позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 28 числа по останній робочий день поточного місяця, включно, на відповідні рахунки.

У випадку порушення Позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів вважається простроченою, переноситься Банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів.

У випадку непогашення Позичальником простроченої заборгованості за процентами Банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості,може скористатись правом, зазначеним у п.5.2.7. цього договору.

Проценти, нараховані за останній (неоплачений) період користування кредитом, сплачуються одночасно з остаточним поверненням кредиту (п.4.4. договору).

За приписами п.4.6. договору у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує у строки, передбачені п.4.4. договору, проценти з розрахунку 28,0% процентів річних в українській гривні, 20,0% процентів річних в доларах США, 19,0% процентів річних в Євро, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє по дату повного виконання Позичальником зобов`язань за цим договором (п.10.1. договору).

У додатку №1 до кредитного договору №32/КВ-08-АПЗ від 21.08.2008 сторонами узгоджений Графік зменшення ліміту кредитування.

На підставі Заяви ФОП ОСОБА_1 від 01.08.2008 відповідачу було надано кредит у розмірі 70 000,00 доларів США.

30.06.2010 між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та НБУ було укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку.

За умовами п.4.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, Укрпромбанк цим передає (відступає) Дельта Банку Права Вимоги за Кредитними та Забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як Кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях. Відповідно до положень ст.516 Цивільного кодексу України, відступлення Укрпромбанком Прав Вимоги за Кредитними та Забезпечувальними договорами до Дельта Банку не вимагає отримання згоди Боржників. Права вимоги оцінено за справедливою вартістю на підставі Договору №20/04, укладеного між Укрпромбанком та ТОВ «Експертно-оціночна компанія» 20 квітня 2010 року, та Договору на проведення рецензування, укладеного між Укрпромбанком та ТОВ «Будфінанс-Консалт» 12 травня 2010 року.

Внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку Прав Вимоги до Боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від Боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за Кредитними та Забезпечувальними договорами (п.4.2. договору).

Переведення боргу за Кредитними зобов`язаннями на користь Дельта Банку здійснюється наступного робочого дня після набрання чинності цим договором (п.8.1. договору).

Згідно п.11.1. договору він вважається укладеним і набирає чинності в день його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення відбитками їх печаток і нотаріального посвідчення. Оплата послуг нотаріуса за посвідчення цього договору здійснюється за рахунок Дельта Банку.

Вказаний договір посвідчений Соколовим О.Є. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 30.06.2010 за реєстраційним номером 2258.

Відповідно до Додатку №2 до Договору від 30.06.2010 про передачу Активів та Кредитних зобов`язань, Укрпромбанком на користь Дельта Банку за кредитним договором №32/КВ-08-АПЗ від 21.08.2008 передало право вимоги до ФОП ОСОБА_1 в загальному розмірі 71 802,91 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.06.2010, в гривневому еквіваленті становить 569 045,23 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, право вимоги за кредитним договором №32/КВ-08-АПЗ від 21.08.2008 перейшло до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Станом на момент переходу права вимоги до ПАТ «Дельта Банк» розмір заборгованості за кредитом становив в загальному розмірі 71 802,91 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.06.2010, в гривневому еквіваленті становить 569 045,23 гривень.

В подальшому, 14.03.2014 між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (правонаступником якого є АТ «Дельта Банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 Олександрою Михайлівною було укладено Договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору №32/КВ-08-АПЗ на відкриття невідновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 21.08.2008.

За змістом п.1. даного договору сторони домовились змінити валюту виконання зобов`язання за Договором з відповідним переведенням заборгованості з повернення кредиту за Договором, розмір якої станом на дату укладання цього Додаткового договору складає 66 695,86 доларів США, з доларів США на гривні за курсом НБУ станом на 14.03.2014 (1 долар США 9,4759 гривень) та встановленням цієї заборгованості в розмірі 632 003,30 гривень.

Відповідно до п.2 Додаткового договору сторони домовились викласти текст договору в новій редакції:

Надання кредиту здійснюється окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо Транш, в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 632 003,30 гривень та зменшенням максимального ліміту заборгованості у порядку, зазначеному в п.1.1.2. цього договору, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 24% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 13 березня 2019 року включно, на умовах визначених цим договором (п.1.1.1. договору).

Зменшення максимального ліміту заборгованості здійснюється відповідно до Графіку, наведеного у Додатку №1 до цього Договору (п.1.1.2 договору).

Відповідно до п.1.1.3. договору у разі прострочення кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом, визначеного у п.1.1.1. цього договору, процентна ставка за цим договором встановлюється у розмірі 44% річних, та починає застосовуватись до взаємовідносин сторін за цим договором, починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) повернення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення простроченої заборгованості за кредитом. При цьому сторони погодили, що встановлення зазначеного розміру річної процентної ставки є заздалегідь погодженим.

Моментом (днем) надання кредиту /траншу вважається день перерахування кредитних коштів в сумі траншу з позичкового рахунку Позичальника, зазначеного в п.2.1. цього договору (п.2.1.3. договору).

Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється виходячи із розміру процентної ставки, встановленої у п.1.1.1. цього договору, або встановленої відповідно до п.п.1.1.3. цього договору (п.2.2. договору).

Відповідно до п.2.2.1. договору нараховування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, та в день кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом на залишок заборгованості за кредитом (непогашену суму кредиту/траншу) за фактичну кількість днів користування кредитом/траншем, за методом «факт»/ «факт», тобто для розрахунку приймається фактична кількість днів у місяці (28, 29, 30, 31) та році (365/366). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту/траншу.

У випадку, якщо останній день місяця припадає на вихідний, святковий або неробочий день, нарахування процентів здійснюється напередодні.

Сплата процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, та в день кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом (п.2.2.2. договору).

Пунктом 3 Розділу 9 Додаткового договору сторони домовились викласти Додаток №1 до договору (Графік зменшення максимального ліміту заборгованості за кредитом) у новій редакції, який викладено у додатку до цього Додаткового договору та є його невід`ємною частиною.

Згідно вказаного Графіку, відповідачу встановлений кінцевий термін повернення кредиту 133.03.2019.

Між тим, у строк, встановлений договором (13.03.2019), відповідачем не повернуто ПАТ «Дельта Банк» кредитні кошти, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за кредитом станом на 22.03.2019 склала 563 486,28 гривень.

За користування кредитом відповідачу нараховані відсотки за період з 14.03.2014 по 21.03.2019, загальний розмір яких становить 604 746,06 гривень.

За порушення відповідачем зобов`язань з повернення кредиту ПАТ «Дельта Банк» нараховано 3% річних за період з 16.03.2018 по 14.03.2019 у розмірі 2 107,51 гривень.

За порушення відповідачем зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом ПАТ «Дельта Банк» нараховано 3% річних за період з 02.04.2018 по 21.03.2019 у розмірі 2 085,38 гривень.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 березня 2015 року № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 2 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», згідно з яким з 3 березня 2015р. запроваджена тимчасова адміністрація та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк».

На підставі постанови Правління Національного банку України від 2 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 жовтня 2015 року прийняте рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В., строком на 2 роки з 5 жовтня 2015 року до 4 жовтня 2017 року включно.

Публікація відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відбулася 08.10.2015 в газеті «Голос Україна» № 187 (6191).

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 20 лютого 2017 р. № 619 відповідно до якого продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «ДЕЛЬТА БАНК» на два роки до 04 жовтня 2019 року. Відповідно до даного рішення продовжено повноваження ліквідатора АТ «ДЕЛЬТА БАНК» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активам Кадирова Владислава Володимировича на два роки до 04 жовтня 2019 року

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», надалі за текстом - Закон, встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1 п. 8, ч. 2 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Частиною 1 ст. 35 Закону встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Відповідно до п. 17 ст. 2 вказаного Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Як визначено абзацом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду, зокрема, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 Закону на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Згідно ч.ч. 1,6 ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів стало підставою для звернення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації до суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Вимогами ч.1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В силу вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вище встановлено господарським судом, на підставі кредитного договору №32/КВ-08-АПЗ від 21.08.2008 відповідачу кредит в сумі 70 000,00 гривень з кінцевим терміном повернення 20.08.2018.

В подальшому, на підставі Договору про внесення змін та доповнень від 14.03.2014 змінено валюту виконання зобов`язання за Договором з доларів США на гривні за курсом НБУ станом на 14.03.2014 (1 долар США 9,4759 гривень) та встановленням цієї заборгованості в розмірі 632 003,30 гривень з кінцевим терміном повернення кредиту 13.03.2019.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Обставини справи свідчать, що відповідач не виконав своїх зобов`язань в повному обсязі та не повернув ПАТ «Дельта Банк» кредитні кошти у строк, вказаний у договорі.

Також, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого заборгованість по відсоткам, що нараховані відповідачу з 14.03.2014 по 21.03.2019 становить 604 746,06 гривень.

Відповідачем до прийняття судового рішення не надано доказів погашення основної заборгованості за кредитним договором та нарахованих процентів, в результаті чого господарський суд робить висновок, що сплату цих сум заборгованості не здійснено до теперішнього часу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у розмірі 563 486,28 гривень, заборгованості за процентами у розмірі 604 746,06 гривень є доведеними і підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних:

- за порушення відповідачем зобов`язань з повернення кредиту за період з 16.03.2018 по 14.03.2019 у розмірі 2 107,51 гривень;

- за порушення відповідачем зобов`язань по сплаті процентів за користування кредитом за період з 02.04.2018 по 21.03.2019 у розмірі 2 085,38 гривень.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є штрафними санкціями (штрафом, пенею), а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши здійснений розрахунок 3% річних, господарський суд дійшов висновку, що він є арифметично невірним.

За здійсненим господарським судом перерахунком, розмір 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача становить:

- за несвоєчасну сплату нарахованих процентів за період з 02.04.2018 по 21.03.2019 у розмірі 2 085,36 гривень.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідачем до прийняття судового рішення не надано доказів погашення заявлених до стягнення сум за кредитним договором, а також нарахованих 3% річних, в результаті чого господарський суд робить висновок, що сплату цих сум заборгованості не здійснено до теперішнього часу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у визначеній судом частині.

Щодо припинення ФОП ОСОБА_3 М. підприємницької діяльності на час вирішення спору.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Як вже зазначалось, звертаючись із цим позовом, позивач просив стягнути заборгованість за кредитом, процентами та нарахованими 3% річних на підставі Кредитного договору , укладеного між ним та ФОП ОСОБА_2 О ОСОБА_4 М.

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо невиконання відповідачем господарського договору, яким було опосередковано зобов`язальні правовідносини сторін спору.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

За положеннями статті 129 ГПК України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 185, 191, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 1 172 425,23 гривень, з яких: 563 486,28 гривень сума основної заборгованості, 604 746,06 гривень сума заборгованості за процентами, 2 107,51 гривень 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту, 2 085,38 гривень 3% річних за несвоєчасну сплату процентів задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, місто Київ, вулиця Щорса, буд. 36-Б; ) 563 486,28 гривень основної заборгованості, 604 746,06 гривень заборгованості за процентами, 2 107,51 гривень 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту, 2 085,36 гривень 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, а також 18 021,73 гривень судового збору.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 0,02 гривень 3% річних від суми прострочених відсотків відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 20.08.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.08.2019.

Позивач: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; адреса для листування: 01014, м. Київ, б-р Дружби Народів, буд. 38, )

Відповідач: фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Суддя С.М. Фурсова