ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2019 м.Дніпро Справа № 904/8389/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Дарміна М.О., Кощеєва І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Рябчун О.В., довіреність №1139 від 06.08.2019, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №1313 від 28.08.2017, представник;

від відповідача: Костюк М.В., довіреність №1313 від 28.08.2017, представник;

від третьої особи: представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 у справі №904/8389/17 (повний текст оформлений 05.04.2019, суддя Первушин Ю.Ю.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м.Дніпро

про виселення з приміщення нежитлової будівлі та стягнення 247 955 грн. 93 коп. заборгованості по орендній платі, неустойки і комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просило:

- виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з нерухомого майна, а саме: нежитлового вбудованого приміщення (реєстраційний номер 10) загальною площею 280, 0 кв.м, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кириленка, 14-а , яке належить Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця";

- стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 109 440 грн. 39 коп. заборгованості з орендної плати по договору оренди №12/02-3832-ОД за лютий-травень 2017 року, 101 111 грн. 38 коп. неустойки за квітень - травень 2017 року та 37 404 грн. 16 коп. заборгованості за утримання та комунальні послуги орендованого майна за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2018, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.06.2018 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 у справі №904/8389/17 скасовано, справу №904/8389/17 передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

За результатами нового розгляду, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 у справі №904/8389/17 позов задоволений частково:

- Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 виселено з нерухомого майна, а саме, нежитлового вбудованого приміщення (реєстраційний номер 10) загальною площею 280, 0 кв.м., що перебувало на балансі Державного підприємства "Придніпровська залізниця", розміщене за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Кириленка, буд, 14-а, яке належить Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця";

- з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" стягнуто 1 600 грн. судового збору;

- з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 стягнуто 21 146 грн. 40 коп. судового збору та 13 728 грн. витрат на проведення експертних досліджень;

- в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 247 955 грн. 93 коп. заборгованості по орендній платі, неустойки і комунальних послуг по оренді відмовлено.

З урахуванням результатів проведеної експертизи, відсутності оплати орендної плати зі сторони відповідача, відсутності доказів направлення листа від 25.04.2017 за вих. №НКМ-07/424 про повернення об`єкту оренди, переходу права власності нерухомого майна від третьої особи до позивача, господарський суд дійшов висновку про те, що останній раз договір був подовжений додатковою угодою від 15.09.2016 до 31.10.2016, на момент звернення позивача із позовом договір припинив свою дію.

Місцевим господарським судом відхилені посилання відповідача на автоматичне подовження дії договору з посиланням на те, що після зміни власника орендованого майна ОСОБА_1 не виконував в повному обсязі умов договору з орендної платні. При цьому доводи відповідача про відсутність у орендаря інформації щодо належного власника (орендар не міг з`ясувати, на чиї рахунки сплачувати орендні платежі) місцевий господарський суд оцінив критично, зазначаючи, що вбачає явне бажання відповідача скористатися цією ситуацією для невиконання своїх обов`язків з оплати орендних платежів, оскільки відповідач не скористався наданою цивільним законодавством можливістю вносити платежі на рахунок нотаріуса. Довга тривалість такого стану відносин, існування додаткового договору від 15.08.2016, підписаного із позивачем як з єдиним орендодавцем, подовження використання орендованого майна, за висновком місцевого господарського суду, вказує на недбале ставлення відповідача до виконання своїх обов`язків за договором оренди від 24.12.2009.

Також місцевим господарським судом відхилені послання позивача на подовження договору додатковим договором від 19.06.2017 з підстав браку його письмової форми (штучне виправлення строку дії договору відбулося при визначенні року, до якого сторони встановлюють строк дії, при цьому позивач заперечував існування такого документу та заперечував подовження договору до 2019 року) та визнав додатковий договір від 19.06.2017 недостовірним доказом.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості з орендної плати, неустойки і комунальних платежів, місцевий господарський суд зазначив, що позивачу необхідно було врегулювати умови оплати в договорі, враховуючи відповідні зміни, оскільки за приписами пункту 3.6. договору позивач мав отримувати лише 30 %. Місцевим господарським судом зазначено, що позивач, як ініціатор судового процесу повинен був самостійно з`ясувати обставини порядку сплати орендної плати та довести в суді свої розрахунки, однак позивач поклав в основу позову лише ті відомості, які мав у своєму розпорядження, не з`ясував всіх розрахунків за договором між орендарем та попереднім власником, тому розрахунок заборгованості, наданий позивачем, не враховує оплати завдатка за договором.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 у справі №904/8389/17 в частині виселення Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з нерухомого майна, а саме, нежитлового вбудованого приміщення (реєстраційний номер 10) загальною площею 280, 0 кв.м., що перебувало на балансі Державного підприємства "Придніпровська залізниця", розміщене за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Кириленка, буд, 14-а, яке належить Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця", та ухвали нове про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині; в решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 у справі №904/8389/17 залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд при вирішення спору вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивачем заявлено про закінчення строку дії договору 31.03.2017 та заявлені вимоги про стягнення сум та повернення майна у зв`язку з цим, однак місцевим господарським судом встановлено припинення договору 31.10.2016, тобто розглянуто спір за межами заявлених вимог.

Апелянт (відповідач) вважає неправильним висновок місцевого господарського суду щодо припинення договору 21.10.2016, оскільки позивач сам визнає продовження строку дії договору до 31.03.2017. Автоматичне продовження строку дії договору, на думку апелянта, підтверджується відсутністю листів позивача (орендодавця) про відмову у його продовженні, направлених у порядку, встановленому договором та законом України "Про оренду державного та комунального майна", а також листом позивача від 06.03.2019 №139/ДН-2.

Також апелянт (відповідач) звертає увагу апеляційного господарського суду, що визнаючи недостовірним доказом додаткову угоду від 15.09.2016 з підстав наявності виправлень у ній щодо року, до якого пролонгований договір, місцевий господарський суд при цьому визнав достовірною додаткову угоду від 15.09.2016, яка містить послання на інший номер договору - №12/02-36832-ОД (спірним є №12/02-3832-ОД). Оскільки додаткова угода від 15.09.2016 не визнана недійсною в установленому порядку, апелянт (відповідач) вважає, що вона є чинною.

Апелянт (відповідач) вважає, що дія договору відповідно до пункту 10.1 автоматично подовжена на 2 роки 11 місяців та діє не менше як до лютого 2020 року. Вважає недослідженими і докази щодо належного виконання відповідачем (апелянтом) зобов`язань за договором, а саме наявність переплати, що призвело до помилкового висновку про неналежне виконання орендарем зобов`язань за договором.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 (колегією суддів у складі: головуючий суддя - Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді - Кощеєв І.М., Дармін М.О.) відкрите провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 у справі №904/838917, розгляд скарги призначений у судове засідання на 10.07.2019.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 у справі №904/8983/17 в частині відмовлених позовних вимог про стягнення заборгованості та неустойки, а також в частині розподілу судових витрат; ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати по договору оренди №12/02-3832-ОД від 24.12.2009 за лютий-травень 2017 року у розмірі 109 440,39 грн., неустойки за квітень-травень 2017 року у розмірі 101 111,38 грн. та заборгованості за утримання та комунальні послуги орендованого майна за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року у сумі 37 404,16 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з 21.10.2015 (моменту державної реєстрації позивача) відбулася заміна сторони орендодавця у зобов`язанні, тому до позивача перейшло і право на отримання орендної плати у повному обсязі (100%). Апелянт (позивач) вважає, що позивачем підтверджено наявність заборгованості у відповідача з орендної плати за період з 01.02.2017 по 31.05.2017 у сумі 109 440,39 грн. Оскільки завдаток при зміні орендодавця позивачу не було передано, апелянт (позивач) не погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо неврахування суми завдатку в рахунок погашення орендної плати.

Оскільки місцевий господарський суд дійшов до висновку про припинення дії договору 31.10.2016, позивач вважає безпідставною відмову у стягненні неустойки у розмірі подвійної орендної плати, нарахованої за неповернення майна.

Також апелянт (позивач) не погоджується із відмовою у стягненні витрат на комунальні послуги з посиланням суду на висновки судової експертизи про непідписання відповідачем договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна від 01.08.2016 із зазначенням того, що відповідачем частково сплачувалась заборгованість за опалення, що підтверджує схвалення ним вказаного правочину (стаття 241 Цивільного кодексу України) та наявність підстав для стягнення цих витрат.

Не погоджується апелянт (позивач) і з розподілом судових витрат, а саме стягненню з позивача на користь відповідача судового збору у сумі 21 146,40 грн. (відповідачем при оскарженні майнових вимог понесені витрати у сумі 13 817,65 грн.) та витрат на проведення судової експертизи у сумі 13 728,00 грн. (посилаючись на зловживання відповідачем своїми правами щодо заявлення клопотання про призначення експертизи, знаючи наперед її результат; позивач вважає, що витрати мають бути покладені на відповідача).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 (колегією суддів у складі: головуючий суддя - Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді - Кощеєв І.М., Дармін М.О.) відкрите провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 у справі №904/8983/17, апеляційну скаргу прийнято до спільного розгляду з раніше поданою і прийнятою апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 у справі №904/8389/17, розгляд скарги призначений у судове засідання на 10.07.2019.

17.05.2019 від Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якому відповідач просить в задоволенні скарги відмовити, а рішення місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості та неустойки залишити без змін, а в частині задоволених вимог про виселення відповідача скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Відповідач не погоджується із доводами апелянта (позивача) про наявність заборгованості з орендної сплати та витрат на комунальні послуги та вказує, що заявляючи про стягнення заборгованості, позивач обґрунтовує свої вимоги, в тому числі й додатковими угодами та договором на відшкодування витрат, які відповідач не підписував. При цьому, додаткова угода, за якою визначалась сплата орендної плати у повному обсязі на користь позивача також не підписувалась відповідачем, тому відповідач вважає належним виконання умов договору в частині сплати орендної плати відповідно до пропорцій, зазначених в договорі.

Також відповідач не погоджується із доводами позивача про схваленням договору на відшкодування витрат, оскільки для схвалення необхідне перевищення повноважень, в той час як договір підписано не відповідачем а невідомою особою із наслідуванням його підпису. Окрім того, позивачем заявлена заборгованість за комунальні послуги за період з жовтня 2016 по травень 2017, тому сплата за опалення у листопаді 2017 року не може підтверджувати схвалення або обізнаність про цей договір.

Відповідач зазначає, що позивачем не доведено припинення договору оренди 31.03.2017, договір є пролонгованим та діє на момент пред`явлення позову до суду, тому вимоги про стягнення неустойки є безпідставними.

Також відповідач не погоджується із запереченнями відповідача стосовно розподілу судових витрат, оскільки крім майнових вимог відповідачем оскажувались і вимоги про виселення (немайнового характеру). Не вбачає відповідач і зловживання своїми права в частині заявлення клопотання про призначення судової експертизи, оскільки результати цієї експертизи підтверджують фальсифікацію доказів саме позивачем.

07.06.2019 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в якому позивач просить в задоволенні скарги відмовити, а рішення місцевого господарського суду в частині задоволення вимог про виселення відповідача залишити без змін.

Позивач зазначає, що хоч за результатами експертного дослідження і встановлено, що відповідач не підписував додаткові угоди від 10.03.2016, 18.03.2016, 18.07.2016 та від 29.11.2016, однак враховуючи факт продовження користування орендованим приміщенням відповідачем фактично схвалено умови додаткової угоди від 29.11.2016, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.03.2017. Тому, з урахуванням приписів статті 241 Цивільного кодексу України, договір закінчився 31.03.2017.

Вказує, що позивач у листі від 25.04.2017 №НКМ-07/424 повідомив відповідача про прийняття рішення про продовження дії договору до 31.05.2017 та запропонував погодити внесення змін до договору. Оскільки відповідачем не узгоджені запропоновані зміни, позивач листом від 01.06.2017 №267/ДН-2 повідомив про закінчення договору 31.03.2017 та необхідність повернення орендованого майна, тому посилання відповідача на автоматичне продовження договору вважає безпідставним.

Позивач погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо недостовірності як доказу додаткової угоди від 19.06.2017, оскільки документ з таким строком дії, як зазначено в угоді, позивачем не зареєстровано.

Не вважає позивач доказом продовження строку дії договору і лист від 06.03.2019 №139/ДН-2, оскільки вказаний лист лише стосується повідомлення про необхідність здійснити страхування майна, яке використовується відповідачем. Зазначає, що оскільки після заміни орендодавця позивачу не було передано як правонаступнику за спірним договором суму завдатку в рахунок погашення орендної плати, позивач не погоджується із наявністю переплати орендної плати відповідачем.

01.07.2019 від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", в якому третя особа просить скасувати рішення місцевого господарського суду та відмовити Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" у задоволенні позову у повному обсязі.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях посилається на відсутність повноважень у позивача на укладення додаткових угод до завершення процесу корпоратизації. Вказує, що оскільки позивач самостійно без відома третьої особи укладав додаткові угоди до договору та не звертався з приводу проведення звірок, третя особа погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо здійснення позивачем розрахунків без проведення відповідних звірок.

Також третя особа звертає увагу апеляційного господарського суду на безпідставність тверджень позивача щодо необхідності передачі йому суми завдатку, оскільки такий обов`язок відсутній у третьої особи.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Кощеєва І.М. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2019 визначено для розгляду справи №904/8389/17 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Широбокова Л.П., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.07.2019 справу №904/8389/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Дарміна М.О., Широбокової Л.П.

У судовому засіданні 10.07.2019 оголошувалась перерва до 09.09.2019.

09.07.2019 позивачем до Центрального апеляційного господарського суду подана заява про долучення до матеріалів справи копії листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 12.06.2019 №11-02-03574. Вказує, що зазначений лист позивачем отримано 19.06.2019, тобто після розгляду Господарським судом Дніпропетровської області справи №904/8389/17, отже, даний лист є новим доказом, якого на першій стадії розгляду справи не існувало, і тому позивач фізично не міг долучити його копію до матеріалів справи під час розгляду в суді першої інстанції.

Лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях №11-02-03574 від 12.06.2019 колегія суддів в якості нового доказу не приймає, оскільки заявником, у відповідності до ч.3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, не доведено неможливість його вчасного отримання та подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 24.12.2009 між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3832-ОД, відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно - нежитлові вбудовані будівлі, площею 280,0 кв. м., розміщене за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кириленко, 14-а, на 2-му поверсі, що перебуває на балансі Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 27.08.2009 і становить за незалежною оцінкою/залишковою вартістю 795 505 грн.

Майно передається в оренду з метою продажу промтоварів, продтоварів. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання передачі майна.

Відповідно до пункту 3.11 договору зобов`язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі не меншому, ніж орендна плата за три (базових) місяці оренди, який вноситься в рахунок плати за три останні місяці оренди.

Згідно п.3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні:

- 70% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства у розмірі 8 571, 68 грн.;

- 30% балансоутримувачу у розмірі 3 673, 57 грн.

щомісяця, не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Пунктами 5.2, 5.4 договору передбачено, що орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати оренду плату у співвідношенні, визначеному у пункті 3.6. цього договору, компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна, в тому числі, сплати податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Щомісячно, не пізніше 15 числа, звітувати орендодавцю та балансоутримувачу про внесення орендної плати, скоригованої на індекс інфляції, до державного бюджету та на розрахунковий рахунок балансоутримувача з одночасним наданням копій платіжних доручень з відміткою обслуговуючого банку.

На виконання умов договору оренди №12/02-3832-ОД від 24.12.2009 орендодавцем було передано, а орендарем прийнято за актом приймання-передачі від 24.12.2009 в оренду приміщення будівлю магазину вартістю 795 505 грн. площею 280 кв.м. у будівлі, що знаходиться на балансі ДП "Придніпровська залізниця" за адресою: м. Кривий Ріг, вулКириленка, 14-а.

Згідно з пунктом 10.1 договору цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 24.12.2009 до 23.11.2012. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме: наявності договору страхування, дозволу або декларації наданої органом пожежного нагляду та узгодження балансоутримувача, договір за заявою орендаря щодо продовження терміну дії може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі.

В подальшому додатковими угодами до договору оренди №12/02-3832-ОД сторонами було неодноразово продовжено строк дії даного договору, а саме: додатковою угодою від 05.12.2012 строк дії договору пролонговано з 24.11.2012 по 23.10.2015 (включно); додатковою угодою від 28.12.2015 строк дії договору пролонговано з 24.10.2015 до моменту надання Регіональному відділенню майна переліку майна, що увійшло та не увійшло до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця", але не більш ніж по 31.12.2015; додатковою угодою від 10.03.2016 строк дії договору продовжено до 31.03.2016; додатковою угодою від 18.03.2016 строк дії договору продовжено до 30.06.2016 (включно); додатковою угодою від 18.07.2016 строк дії договору продовжено з 01.07 до 31.07.2016 (включно); додатковою угодою від 15.09.2016 строк дії договору продовжено з 01.08.2016 до 31.10.2016 (включно); додатковою угодою від 29.11.2016 строк дії договору продовжено з 01.11.2016 по 31.03.2017 (включно).

В матеріалах справи міститься копія додаткового договору від 10.3.2016, відповідно до якого у зв`язку з утворенням Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" сторони (Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1) погодили, що орендодавцем майна, визначеного договором оренди №12/02-3832-ОД, є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця".

Відповідно до пункту 4 додаткового договору від 10.03.2016 пункт 3.6 договору оренди №12/02-3832-ОД викладено в новій редакції: "Орендна плата 100% перераховується на розрахунковий рахунок орендодавця; одержувач коштів - структурний підрозділ "Криворізька дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", код ЄДРПОУ одержувача - №40081237/ч.н.250, банк одержувача - ПАТ "Акціонерний банк "Експрес-Банк" Дніпровське регіональне відділення, МФО 322959 рахунок № НОМЕР_1 , не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним".

Також в матеріалах справи міститься копія акту приймання-передачі в оренду нерухомого (або іншого) майна від 10.03.2016 згідно з пунктами 1, 2 якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно (об`єкт оренди) нежитлові приміщення, площею 280 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кириленко,14-а, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 04.10.2012 та становить за незалежною оцінкою 806 132 грн. Об`єкт оренди обліковується на балансі структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 заперечував укладання додаткових угод в подальшому, але підтвердив, що продовжує користуватися орендованим майном. Використання орендованого майна обґрунтовував посиланням на порядок, встановлений абзацом другим пункту 10.1 договору та законодавством України щодо порядку подовження строку дії договорів.

Відповідно до висновку експерта №5459-18 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у господарській справі №904/8389/17:

- підписи від імені ОСОБА_1 : в графі "Орендар" договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3832-ОД від 24.12.2009 (а.с.29, том 1), в графі "Узгоджено:", розрахунку орендної плані до договору оренди без дати (а.с.30, том 1); в графі "Прийняв:" акту приймання передачі від 24.12.2009 (а.с. 26 на звороті, том 1), в графі "Сторона 2 Орендар Фізична особа-підприємець ОСОБА_1" додаткового договору від 15.09.2016 до договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД (а.с. 36, том 1) виконані ОСОБА_1 ;

- підписи від імені ОСОБА_1 : в графі "Сторона 2 Орендар Фізична особа-підприємець ОСОБА_1" додаткового договору від 18.07.2016 до договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД (т. 1 а.с.35); в графі "Сторона 2 Орендар Фізична особа-підприємець ОСОБА_1" додаткового договору від 18.03.2016 до договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 № 12/02-3832-ОД (а.с. 34, том 1), виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його справжньому підпису;

- підписи від імені ОСОБА_1 : в графі "Сторона 2 Орендар Фізична особа-підприємець ОСОБА_1" додаткового договору від 10.03.2016 до договору оренди нерухомого майна (або іншого) майна від 24.12.2009 № 12/02-3832-ОД (а.с. 31, том 1); в графі "Орендар ОСОБА_1" розрахунку плати за перший (базовий) місяць оренди майна, то обліковується на балансі структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (а.с. 30, том 1); в графі "Сторона 2 Орендар Фізична особа-підприємець ОСОБА_1" (додаток № 2) акту приймання-передачі в оренду нерухомого (або іншого) майна від 10.03.2016 (а.с. 33, том 1), виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою;

- підписи від імені ОСОБА_1 : в графі "Орендар: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1" у розділі "10 Додатки" договору №ПР/ДН-2-16-030/НКМ-В від 01.08.2016 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до договору оренди від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД (а.с. 41 на звороті, том 1); в графі "Орендар: ПП ОСОБА_1 АДРЕСА_3 ОСОБА_1" додаткової угоди від 05.12.2012 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 24.12.2009 № 12/02-3832-ОД (а.с. 27, том 1); в графі "Узгоджено: ОСОБА_1" (додаток 1) розрахунку орендної платті до договору оренди; в графі "Сторона 2 Орендар Фізична особа-підприємець ОСОБА_1" додаткового договору від 29.11.2016 до договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД (а.с. 39, том 1), в графі "Орендар: ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_3 ОСОБА_1" додаткової угоди від 28.12.2015 до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД (а.с 28, том 1); в графі "Узгоджено з орендарем ОСОБА_1 " (додаток 1) розрахунку орендної плати за базовий місяць оренди державного нерухомого майна (а.с.30, том 1); в графі "Сторона 2 Орендар Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 додаткового договору від 25.10.2016 до договору оренди нерухомого майна від 24.12.2009 №12/02-3832/ОД (а.с. 37, том 1), в графі Орендар ОСОБА_1" (додаток №1) розрахунку плати за перший (базовий) місяць оренди майна, що обліковується на балансі структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" філії Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.

З урахування висновків експерта №5459-18 ОСОБА_1 підписані: договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3832-ОД від 24.12.2009, акт приймання передачі від 24.12.2009 та додатковий договір від 15.09.2016 до договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД. Підписи в додаткових договорах від 18.07.2016, від 18.03.2016, від 10.03.2016, актах від 10.03.2016, від 05.12.2012, розрахунку орендної плати від 05.12.2012, від 28.12.2015, розрахунку орендної плати від 28.12.2015, від 25.10.2016 та розрахунку орендної плати від 25.10.2016, договорі №ПР/ДН-2-16-030/НКМ-В від 01.08.2016 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до договору оренди від 24.12.2009 №12/02-3832-О виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його справжньому підпису.

Правонаступництво Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" стосовно прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, як первісного орендодавця за договором оренди №12/02-3832-ОД, випливає з положень статей 115, 329, 770 Цивільного кодексу України, статті 85 Господарського кодексу України, статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та статей 2, 4, 5, 6 Закону України "Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", а також підтверджується передавальним актом від 18.08.2015 і зведеним переліком майна державного підприємства "Придніпровська залізниця", що вноситься до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженими Міністром інфраструктури України 18.08.2015, згідно з якими орендоване відповідачем за договором оренди №12/02-3832-ОД нерухоме майно було передано Державним підприємством "Придніпровська залізниця" до статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт оренди: нежитлова будівля загальною площею 1384,3 кв.м, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кириленка, 14а , належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" (а.с. 62-63, том 1).

Листом №НКМ-07/424 від 25.04.2017 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіонального філії "Придніпровська залізниця" повідомило Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, що протокольним рішенням засідання правління ПАТ "Укрзалізниця" від 29.03.2017 №Ц-57/25, зокрема, ухвалено продовження дії договору оренди від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД до 31.05.2017. При цьому відповідачу запропоновано погодити внесення змін до договору оренди від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД і повернути підписані та скріплені печаткою додаткові договори до 11.05.2017 шляхом передачі через балансоутримувача орендованого майна. До додатку до листа були додані додаткові договори.

Також у цьому листі відзначено, що за вимогою Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", відповідачу необхідно по терміну завершення договорів оренди повернути майно балансоутримувачу протягом трьох робочих днів шляхом підписання акту приймання-передачі, з одночасним погашенням заборгованості по орендній платі та відшкодування витрат балансоутримувача.

Вказаний лист було направлено на адресу відповідача 21.04.2017 та отримано відповідачем 04.05.2017, що підтверджується фіскальним чеком (а.с. 57а, том 1).

Листом від 01.06.2017 № 267/ДН-2 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіонального філії "Придніпровська залізниця" структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" повідомило Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, що протокольним рішенням засідання правління ПАТ "Укрзалізниця" від 29.03.2017 №Ц-57/25 ухвалено продовження дії договору оренди №12/02-3832-ОД, у зв`язку з чим 04.05.2017 направлено лист від 25.04.2017 №НКМ-07/424 та додаткові договори щодо погодження внесення змін до договорів оренди.

Як зазначено в листі від 01.06.2017 №267/ДН-2, на теперішній час не отримано погоджених орендарем додаткових договорів, термін дії додаткового договору від 28.11.2016 закінчився 31.03.2017. За вимогою ПАТ "Укрзалізниця", відповідачу необхідно по терміну завершення договорів оренди повернути майно балансоутримувачу протягом трьох робочих днів, шляхом підписання акту приймання-передачі, з одночасним погашенням заборгованості по орендній платі та відшкодування витрат балансоутримувача (а.с. 59, том 1).

Вказаний лист було направлено на адресу відповідача 08.06.2017 (а.с. 60, том 1).

Позивач посилається на те, що строк дії договору оренди закінчився 31.03.2017, однак орендоване майно не повернуто, тому просить виселити орендаря з орендованого приміщення, стягнути орендну плату за лютий-травень 2017 року, витрати на комунальні послуги за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року та неустойку за квітень-травень 2017 року.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статей 626, 627, 628 та 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 4 статті 284 Господарського кодексу України встановлено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди також встановлено статтею 764 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно пункту 5.19 договору орендар, у разі наміру продовжити строк дії договору оренди, зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю та балансоутримувачу про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копію договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.).

У разі неподання орендарем до орендодавця заяви протягом встановленого цим пунктом договору терміну, або відмови орендодавця від продовження строку дії договору оренди на інший термін, договір припиняє свою дію, а орендар зобов`язаний виселитися у день, визначений договором або кінцевий термін дії договору оренди, та надати орендодавцю акт повернення орендованих площ балансоутримувачу. У разі невиконання цієї умови договору орендар сплачує неустойку у розмірі подвійної орендної плати за поточний місяць користування майном за час прострочення.

Таким чином, зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди, то такий договір припиняється.

Тобто, зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, тому для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Між тим, пунктом 5.18 договору оренди передбачені умови продовження строку дії договору за ініціативою орендаря (він зобов`язаний письмово повідомити орендодавця, а.с.24, т.1).

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення орендаря відповідача до орендодавця (позивача) із заявою про продовження строку дії договору у порядку, передбаченому пунктом 5.18 договору, судом досліджується питання щодо продовження строку дії договору на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором в порядку, передбаченому частиною 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Як вбачається із пункту 10.1 договору оренди, договір був укладений строком на 2 роки 11 місяців (з 24.12.2009 по 23.11.2012), в подальшому строк дії пролонговувався, додатковими угодами вносились зміни щодо строку дії договору (додаткові угоди від 18.07.2016, 18.03.2016, 10.03.2016, 05.12.2012, 28.12.2015, 25.10.2016), між тим, висновком судового експерта встановлено, що ОСОБА_1 підписані лише договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №12/02-3832-ОД від 24.12.2009, акт приймання передачі від 24.12.2009 та додатковий договір від 15.09.2016 до договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД.

Листом №НКМ-07/424 від 25.04.2017, яке направлено на адресу відповідача 04.05.2017 та отримано відповідачем 31.05.2017 (а.с. 61, том 1), Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіонального філії "Придніпровська залізниця" повідомило Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, що протокольним рішенням засідання правління ПАТ "Укрзалізниця" від 29.03.2017 №Ц-57/25, зокрема, ухвалено продовження дії договору оренди від 07.07.2009 №12/02-3832-ОД до 31.05.2017, у зв`язку з чим направило для підпису додаткові угоди, які просило повернути до 11.05.2017, а також повідомило про необхідність повернення орендованого майна по закінченню терміну дії договору.

Таким чином, зазначений лист позивача містить дві пропозиції: першу - про внесення змін до договору оренди на інших умовах, викладений в проекті додаткової угоди, а саме про продовження строку дії договору до 31.05.2017, та другу - по закінченню терміну договору оренди за вимогою позивача повернути майно.

Оскільки лист №НКМ-07/424 від 25.04.2017 направлений на адресу відповідача лише 04.05.2017 та фактичного отриманий орендарем 31.05.2017, орендар не міг повернути підписаний проект додаткового договору у визначений позивачем термін - до 11.05.2017.

Між тим, підписаний проект додаткового договору не повернутий на адресу позивача після його отримання 31.05.2017, про що зазначено позивачем у листі від 01.06.2017 № 267/ДН-2.

За твердженням позивача, між ним та відповідачем було укладено додаткові угоди про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД, за змістом яких неодноразово було пролонговано строк дії договору (останнє продовження до 31.03.2017 згідно додаткової угоди від 29.11.2016). В той же час, за результатами проведеної експертизи встановлено, що відповідачем особисто підписано додатковий договір від 15.09.2016 року до договору оренди нерухомого майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД, яким було продовжено строк дії договору по 31.10.2016 включно. Інші додаткові договори, якими продовжувався строк дії договору, підписані не відповідачем, згідно з висновками судової експертизи.

Оскільки додатковим договором від 29.11.2016 строк дії договору встановлений по 31.03.2017, позивач вважає, що 25.04.2017 (протягом місяця після закінчення строку дії договору) орендодавець заявив про зміну умов договору оренди в частині строку його дії до 31.05.2017, у зв`язку з чим направив орендарю для підписання проекти додаткової угоди.

Між тим, як правильно зазначено місцевим господарським судом, оскільки відповідно до висновку експерта в графі "Сторона 2 Орендар Фізична особа-підприємець ОСОБА_1" додаткового договору від 29.11.2016 до договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД (а.с. 39, том 1) підпис від імені ОСОБА_1 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою, додатковий договір від 29.11.2016 до договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з позивачем не укладався.

Таким чином, строк дії договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД визначається з урахуванням положень пункту 10.1 договору, Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та додаткового договору від 15.09.2016, яким строк дії договору встановлено з 01.08.2016 по 31.10.2016 (включно).

З наведеного вбачається, що на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку були відсутні заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди (лист №НКМ-07/424 від 25.04.2017 направлений на адресу відповідача 04.05.2017 та отриманий відповідачем 31.05.2017, лист від 01.06.2017 № 267/ДН-2 направлений на адресу відповідача 08.06.2017), тому договір оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД є таким, що продовжився на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 наданий до матеріалів справи оригінал додаткового договору від 19.06.2017, відповідно до якого сторони на підставі рішення правління ПАТ "Укрзалізниця" (протокол від 29.03.2017 №Ц-57/25) дійшли згоди викласти абзац другий пункту 10.1 договору в наступній редакції: "Цей договір діє з 01.04.2017 по 31.05.2019" (а.с. 16, том 4).

Акціонерне товариство "Українська залізниця" заперечує проти факту укладення додаткового договору від 19.06.2017 та зазначає, що листом №НКМ-07/424 від 25.04.2017 направив на адресу відповідача додаткові договори з пропозицією внести зміни до договору оренди щодо строку його дії до 31.05.2017.

Відповідно до частини 3 статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором (частина 4 статті 181 Господарського кодексу України).

Акціонерне товариство "Українська залізниця" зазначає, що Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не був повернутий підписаний проект додаткового договору про продовження строку дії договору до 31.05.2017, який отриманий відповідачем 31.05.2017, ані у встановлений строк у листі (до 11.05.2017) ані у встановлений статтею 181 Господарського кодексу України двадцятиденний строк з дня отримання договору.

Також вказує, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" не отримувало від Фізичної особи-підприємцем ОСОБА_1 заперечень щодо окремих умов додаткового договору та протоколу розбіжностей, як не отримувало і підписаного додаткового договору від 19.06.2017, тому вважає додатковий договір про продовження строку дії договору неукладеним (таким, що не відбувся) відповідно до частини 8 статті 181 Господарського кодексу України, а висновок місцевого господарського суду про продовження строку дії договору до 31.05.2019 таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Верховний Суд при направленні на новий розгляд справи № 904/8389/17 у своїй постанові від 05.06.2018 звернув увагу на те, що судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не надано належної правової оцінки змісту листів Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від 25.04.2017 №НКМ-07/424 та від 01.06.2017 №267/ДН-2 в їх сукупності.

Як встановлено апеляційним господарським судом, лист №НКМ-07/424 від 25.04.2017 направлений на адресу відповідача 04.05.2017 та фактичного отриманий орендарем 31.05.2017, містив пропозицію орендодавця про зміну умов договору оренди в частині строку його дії, а саме до 31.05.2017, у зв`язку з чим направив орендарю для підпису додаткові угоди, які просив повернути до 11.05.2017.

Між тим, направлений для підпису проект додаткової угоди не був повернутий ані у встановлений строк у листі (до 11.05.2017, оскільки фактично отриманий орендарем 31.05.2017), ані у встановлений статтею 181 Господарського кодексу України двадцятиденний строк з дня отримання проекту договору.

Листом від 01.06.2017 № 267/ДН-2 орендодавець повідомив орендаря, що протокольним рішенням засідання правління ПАТ "Укрзалізниця" від 29.03.2017 №Ц-57/25 ухвалено продовження дії договору оренди №12/02-3832-ОД, у зв`язку з чим направлено лист від 25.04.2017 №НКМ-07/424 та додаткові договори щодо погодження внесення змін до договору оренди, які не повернуті орендарем, тому термін дії договорів від 29.11.2016 закінчився 31.03.2017.

Між тим, як встановлено під час нового розгляду справи, додатковий договір від 29.11.2016 відповідач не підписував (згідно висновку експерта підпис виконаний невідомою особо із наслідуванням підпису відповідача), тому судом строк дії договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД визначається з урахуванням положень пункту 10.1 договору, Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та додаткового договору від 15.09.2016, яким строк дії договору встановлено з 01.08.2016 по 31.10.2016 (включно).

Апеляційний господарський суд враховує, що автоматичне продовження строку дії договору оренди, передбачене частиною 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" можливе за умови відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

З наведеного вбачається, що лист №НКМ-07/424 від 25.04.2017 (направлений на адресу відповідача 04.05.2017 та отриманий відповідачем 31.05.2017) та лист від 01.06.2017 № 267/ДН-2 (направлений на адресу відповідача 08.06.2017) не є заявами про припинення або зміну умов договору оренди поданими на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку, тому договір оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД є таким, що продовжився на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Апеляційний господарський суд вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про припинення дії договору 31.10.2016 (відповідно до додаткового договору від 15.09.2016), оскільки вказаний висновок не узгоджується із приписами частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до яких автоматичне продовження строку дії договору оренди можливе за умови відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

Щодо наданого відповідачем додаткового договору від 19.06.2017 про продовження строку дії договору до 31.05.2019 слід зазначити, що як вказано в преамбулі додаткового договору від 19.06.2017, сторони на підставі рішення правління ПАТ "Укрзалізниця" (протокол від 29.03.2017 №Ц-57/25) дійшли згоди викласти абзац другий пункту 10.1 договору в наступній редакції: "Цей договір діє з 01.04.2017 по 31.05.2019".

Між тим, в листі №НКМ-07/424 від 25.04.2017 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіонального філії "Придніпровська залізниця" повідомило відповідача, що протокольним рішенням засідання правління ПАТ "Укрзалізниця" від 29.03.2017 №Ц-57/25 ухвалено продовження дії договору оренди від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД до 31.05.2017.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, наявність заперечень Акціонерного товариства "Українська залізниця" проти факту укладення додаткового договору від 19.06.2017, відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження дотримання порядку укладення додаткового договору від 19.06.2017, наявність явних виправлень щодо дати, до якої укладений цей договір, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого господарського суду та доводами позивача про неукладення додаткового договору від 19.06.2017.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (частина 1 статті 760 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За змістом частини 3 статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вплачувати орендну плату. Аналогічні положення містяться в пункті 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до частин 1 та 4 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частинами 1 та 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" також передбачено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість з орендної плати за лютий-травень 2017 року у сумі 109 440,39 грн.

Оскільки за змістом статей 759, 762 Цивільного кодексу орендна плата сплачується в межах строку дії договору оренди, апеляційним господарським судом встановлено, що строк дії договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД не закінчився, як зазначено позивачем 31.03.2017 та визначено місцевим господарським судом 31.10.2016, а є продовженим після 31.10.2016 на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати за лютий-травень 2017 року у сумі 109 440,39 грн. підлягають задоволенню.

При цьому доводи відповідача про необізнаність щодо обов`язку відповідача сплачувати позивачу орендну плату у розмірі 100% відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки 15.09.2016 відповідачем (висновком судового експерта це підтверджено) був підписаний додатковий договір до договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД з Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" як орендодавцем за договором.

Відповідно до частини 1 статті 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт оренди: нежитлова будівля загальною площею 1384,3 кв.м, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кириленка, 14а, належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" (дата реєстрації 14.09.2016).

Враховуючи, що до позивача перейшло право власності на об`єкт оренди, яке 14.09.2016 зареєстроване Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 15.09.2016 відповідачем був підписаний додатковий договір до договору оренди нерухомого (або іншого) майна від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД з Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" як орендодавцем за договором, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про необізнаність щодо сплати орендної плати у повному обсязі на користь позивача у період лютий-травень 2017 року (спірний період).

Щодо доводів сторін стовно завдатку апеляційний господарський суд зазначає, що згідно пункту 3.11 договору оренди №12/02-3832-ОД від 24.12.2009 зобов`язання орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку в розмірі не меншому, ніж орендна плата за три (базових) місяці оренди, який вноситься в рахунок плати за три останні місяці оренди.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем згідно з пунктом 3.11 договору сплачено на користь первісного орендодавця завдаток у сумі 26 943,92 грн., що підтверджується платіжними доручення, які містяться в матеріалах справи (а.с. 17-25, том 4).

Оскільки завдаток вноситься в рахунок плати за три останні місяці оренди, а матеріалами справи підтверджується продовження строку дії договору оренди після 31.10.2016 (згідно додаткової угоди від 15.09.2016), сума завдатку не враховується в рахунок погашення орендної плати за спірний період (лютий-травень 2017).

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість за утримання та комунальні послуги орендованого майна за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року у сумі 37 404,16 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що вказана сума є оплатою за опалення орендованого приміщення відповідачем.

Так, в матеріалах справи містяться копії актів наданих послуг з опалення за спірний період, підписані позивачем та КПТП "Криворіжтепломережа", рахунки на оплату приміщення, що орендується відповідачем за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кириленка, 14а.

Заперечуючи проти стягнення заборгованості за утримання та комунальні послуги орендованого майна за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року у сумі 37 404,16 грн. відповідач, зокрема, посилається на те, що згідно висновку експерта він не підписував договору №ПР/ДН-2-16-030/НКМ-В від 01.08.2016 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до договору оренди від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД.

Між тим, апеляційний господарський суд не погоджується із такими доводами відповідача, оскільки пунктами 5.2, 5.4 договору від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД передбачений обов`язок орендаря зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати оренду плату, компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна, в тому числі, сплати податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 користується та користувався (у період з жовтня 2016 року по травень 2017 року) орендованим приміщенням відповідно до договору оренди від 24.12.2009 №12/02-3832-ОД, позивачем підтверджено надання комунальних послуг з опалення у вказаний період, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за утримання та комунальні послуги орендованого майна за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року у сумі 37 404, 16 грн.

Відповідно до частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Пунктом 10.13 договору встановлено, що якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна після припинення договору, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за поточний місяць користування майном за час прострочення.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди (частина 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Позивачем заявлена до стягнення неустойка у розмірі 101 111,38 грн. за період з квітня по травень 2017 року та вимога виселити відповідача з нерухомого майна, а саме: нежитлового вбудованого приміщення (реєстраційний номер 10) загальною площею 280,0 кв.м, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кириленка, 14-а, яке належить Публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" у зв`язку із закінченням строку дії договору 31.03.2017.

Враховуючи, що строк дії договору оренди не закінчився 31.03.2017, а після 31.10.2016 продовжився на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", позовні вимоги щодо стягнення з відповідача неустойки у розмірі 101 111,38 грн. та виселення відповідача з нерухомого майна задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд частково погоджується із доводами, викладеними апелянтами в апеляційних скаргах.

Рішення суду першої інстанції, як прийняте при неповному з`ясуванні обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи підлягає скасуванню на підставі пунктів 1, 3 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову: про стягнення заборгованості з орендної плати за лютий-травень 2017 року у сумі 109 440,39 грн. та витрат на відшкодування комунальних послуг у сумі 37 404,16 грн.

Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріалами справи підтверджується, що

позивачем понесені такі судові витрати:

1) за подання позову сплачений судовий збір у сумі 5 547,90 грн. (за немайнову вимогу та майнову вимогу).

2) за подання апеляційної скарги на рішення від 01.04.2019 сплачений судовий збір у сумі 5 921,85 грн., всього 11 469,75 грн.;

відповідачем понесені такі судові витрати:

1) за подання апеляційної скарги на рішення від 13.11.2017 сплачений судовий збір у сумі 6 102,70 грн. (а.с. 221, том 1);

2) за подання касаційної скарги на рішення від 13.11.2017 та постанову від 08.02.2018 відповідачем сплачено 11 095,80 грн. (а.с. 68, том 2)

3) за подання апеляційної скарги на рішення від 01.04.2019 сплачений судовий збір у сумі 2 400 грн. всього 19 598,50 грн.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов до висновку про прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову: про стягнення заборгованості з орендної плати за лютий-травень 2017 року у сумі 109 440,39 грн. та витрат на відшкодування комунальних послуг у сумі 37 404,16 грн., судові витрати підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином,

судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягнення з відповідача на користь позивача: у сумі 5 510,67 грн. (2 202,67 грн. (сплаченого за подання позову (в частині задоволених витрат) + 3 304,00 грн. (сплаченого за подання апеляційної скарги (в частині задоволених вимог);

судові витрати, понесені відповідачем підлягають стягненню з позивача на користь відповідача у сумі 12 685,00 (3 428,34 (за подання апеляційної скарги на рішення від 13.11.2018 + 6 856,66 грн. (за подання касаційної скарги) + 2 400,00 грн. (за подання апеляційної скарги на рішення від 01.04.2019).

За приписами частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З урахуванням приписів 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягнення з позивача на користь відповідача у сумі 7 174,33 грн. (12 685,00 грн. - 5 510,67 грн.).

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що за проведення експертного дослідження Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 13 728,00 грн.

Враховуючи висновки судової експертизи, часткове задоволення позову, апеляційний господарський суд відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати сплачені за експертне дослідження покладає порівну на сторін по 6 864,00 грн.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача про зловживання відповідачем процесуальними правами стосовно заявлення клопотання про призначення судової експертизи, оскільки додаткові договори від 18.07.2016, від 18.03.2016, від 10.03.2016 з актом від 10.03.2016, від 28.12.2015 з розрахунком орендної плати від 28.12.2015, від 25.10.2016 з розрахунком орендної плати від 25.10.2016, договір №ПР/ДН-2-16-030/НКМ-В від 01.08.2016 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до договору оренди від 24.12.2009 №12/02-3832-О, підписи на яких виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його справжньому підпису, укладені саме з позивачем та надані до суду позивачем.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 у справі №904/8389/17 задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 у справі №904/8389/17 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 у справі №904/8389/17 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 109 440 грн. 39 коп. заборгованості з орендної плати по договору оренди №12/02-3832-ОД від 24.12.2009 за лютий-травень 2017 року, 37 404 грн. 16 коп. заборгованості за утримання та комунальні послуги орендованого майна за період з жовтня 2016 року по травень 2017 року, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 7 174,33 грн., витрати на експертне дослідження у сумі 6 864,00 грн., про що видати наказ.

Видачу наказів відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 13.09.2019.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв