РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.09.2019Справа № 910/8285/19

За позовом Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»

до відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо»

про стягнення 4822,49 грн

Суддя Усатенко І.В.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення 4822,49 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

22.07.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, посилаючись на ту обставину, що при визначенні розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу необхідно враховувати коефіцієнт фізичного зносу. В зв`язку з цим вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 18455,11 грн. і була сплачена відповідачем, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

08.08.2019 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів у позивача. Клопотання обгрнутоване тим, що відповідач звертався з відповідним адвокатським запитом про надання доказів та інформації, необхідної для визначення коефіцієнту фізичного зносу та встановлення обгрунтованості позовних вимог, проте позивач на адвокатський запит відповідних пояснень та документів не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2019 було відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Позивач у визначені судом строки не надав до суду відповіді на відзив зі доказами в спростування доводів відповідача, вказаних у відзиві.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2015 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія «Українська страхова група»" (страховик) та ПІІ «ВІП - РЕНТ» (страхувальник), укладено генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28 - 0199 - 2700/16 - AVIS, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, та пов`язані з володінням користуванням і розпорядженням транспортними засобами та додатковим обладнанням, встановленим на транспортних засобах, зазначених у додатку № 1 до цього договору, що є невід`ємною складовою частиною цього договору. Серед застрахованих транспортних засобів визначених у додатку № 1 до договору №28 - 0199 - 2700/16 - AVIS від 07.12.2015 зазначено транспортний засіб "Skoda Spaceback", д.р.н. НОМЕР_1 .

15.07.2017 в м. Харкові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Skoda Spaceback", д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ПІІ «Віп - Рент» під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Subaru Legacy» д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 (власник ОСОБА_2 . Довідка про дорожньо-транспортну пригоду № 948294

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.08.2017 у справі № 638/10890/17 (набрала законної сили), відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 20.07.2017, ПІІ «ВІП - РЕНТ» повідомило ПрАТ «СК «Українська страхова група» про те, що 15.07.2017 сталося пошкодження застрахованого транспортного засобу "Skoda Spaceback", д.р.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до ремонтної калькуляції № СТОКА - 3996 від 27.07.2017 вартість ремонту з ПДВ визначено у розмірі 23341,99 грн. Коефіцієнт фізичного зносу не застосовувався.

Згідно рахунку на оплату № Т00000093 від 27.07.2017, виставленого ТОВ «Технолак» вартість ремонту автомобіля "Skoda Spaceback", д.р.н. НОМЕР_1 становить 23277,60 грн. з ПДВ.

Згідно результату огляду транспортного засобу від 27.07.2017, акту про надання послуг №68 від 14.09.2017 ( постачальник ТОВ «Технолак»; покупець ПІІ «ВІП - РЕНТ») вартість відновлювальних робіт визначено у розмірі 23277,60 грн. Коефіцієнт фізичного зносу не застосовувався.

Відповідно до страхового акту № СТОКА - 3996 від 03.10.2017 року та розрахунку до нього сума страхового відшкодування складає 23277,60 грн. (сума згідно рахунку СТО).

Згідно платіжного доручення № 29330 від 04.10.2017 сума вартості відновлювального ремонту автомобіля "Skoda Spaceback", д.р.н. НОМЕР_1 була сплачена на рахунок СТО (ТОВ «Технолак») у розмірі 23277,60 грн.

Тобто сума розрахована позивачем та виплачена за ремонт автомобіля "Skoda Spaceback", д.р.н. НОМЕР_1 становить суму визначену у страховому акті № СТОКА - 3996 від 03.10.2017 та акті про надання послуг та складає 23277,60 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування від 28.12.2017 № 28822 на суму 23277,60 грн. (докази направлення та отримання в матеріалах справи).

Відповідач у відповіді № 2301/778630 від 21.03.2018 на заяву від 28.12.2017 № 28822, зазначив про те, що ним було виплачено страхове відшкодування у розмірі 18455,11 грн. на реквізити ПАТ «СК «Українська страхова група». Розрахунок суми даного відшкодування, за твердженням відповідача, було зроблено на підставі рахунку № Т00000093 від 27.07.2017 наданого ТОВ «Технолак», згідно з яким вартість відновлювального ремонту склала 23277,60 грн. Проте, відповідачем був розрахований коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 44%. Таким чином, на думку відповідача, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 18455,11 грн., які були відповідачем виплачені. В підтвердження виплати 18455,11 грн. до матеріалів справи додано страховий акт №01824 - 24 від 28.02.2018, та копію платіжного доручення № 4578 від 28.02.2018 на суму 18455,11 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 4822,49 грн (сплачена позивачем сума страхового відшкодування, розмір якої був вирахуваний відповідачем в якості коефіцієнту фізичного зносу).

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення

страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у

зв`язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1,3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина учасника ДТП, який керував автомобілем "Subaru legacy" д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 встановлена у судовому порядку постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.08.2017 у справі № 638/10890/17 (набрала законної сили).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля " Subaru legacy" д.р.н. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована ПРАТ «СК "ВУСО"» на підставі полісу № АК/004863529.

Згідно витягу з бази МТСБУ, договором (полісом) № АК/004863529 франшизу не передбачено, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 100000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1, ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 23277,60 грн. шляхом переказу коштів на рахунок СТО. Отже позивач поніс фактичні затрати у розмірі 23277,60 грн.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, врахував розмір, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб (100000,00 грн) за полісом № АК/004863529 та наявність вини ОСОБА_2 і просив стягнути з відповідача 4822,49 грн. (сплачена позивачем сума страхового відшкодування, розмір якої був вирахуваний відповідачем в якості коефіцієнту фізичного зносу).

22.07.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, посилаючись на ту обставину, що при визначенні розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу необхідно враховувати коефіцієнт фізичного зносу. В зв`язку з цим вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 18455,11 грн., яка і була сплачена відповідачем, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування своєї позиції, відповідач зазначає, що автомобіль "Skoda Spaceback", д.р.н. НОМЕР_1 , його складові частини відновлювались раніше від попередніх ДТП, про що свідчить інформація в програмі "Audatex". Відповідач зазначає що даний програмний комплекс "Audatex" використовується судовими експертами, аварійними комісарами та СТО України.

Відповідач також зауважує, що винятками до вимог пункту 8.2. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, щодо застосування коефіцієнту фізичного зносу, зазначено, що він може бути також застосований: якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Згідно витягу ДСТУ 2885 - 94: «Кузов легкового автомобіля - частина автомобіля, яка призначена для розміщення двигуна, багажу, водія та пасажирів».

Згідно наданої роздруківки з програми "Audatex" щодо автомобіля "Skoda Spaceback", д.р.н. НОМЕР_1 раніше проводились ремонтні роботи, а саме, ремонт задніх дверей (ремонт, фарбування).

Позивачем у визначені судом строки не було надано до суду відповіді на відзив з доказами в спростування доводів відповідача, вказаних у відзиві.

Відтак, Суд вважає обґрунтованими доводи відповідача щодо правомірності застосування ним коефіцієнту фізичного зносу до автомобіля "Skoda Spaceback", д.р.н. НОМЕР_1 , при розрахунку суми страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 74, 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Отже, обставини визначені позивачем у позовній заяві, визнаються такими, що були спростовані відповідачем у відзиві, в свою чергу позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в спростування обставин щодо необхідності застосування коефіцієнту фізичного зносу до суми визначеного відновлювального ремонту. Крім того, позивач не заперечив щодо розрахованого відповідачем коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом такими, що задоволенню не підлягають..

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32, літ. А, ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31, ) про стягнення сплаченого страхового відшкодування у розмірі 4822 ( чотири тисячі вісімсот двадцять дві) грн.. 49 коп. - відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Усатенко І.В.