РІШЕННЯ

Іменем України

29 серпня 2019 року м. Чернігів
Господарським судом Чернігівської області у складі судді Оленич Т. Г.

за участю секретаря судового засідання Хіловської І. Д.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу №927/833/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУЖІК УКРАЇНА», вул. Б. Хмельницького, 42, м. Мукачево, Україна, 89600; адреса для кореспонденції: а/с №19, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУШАН-ЛЕЛЬ», вул. Рішельєвська, б.67, кв.10, м. Одеса, 65012; адреса для листування: а/с 40, м.Одеса-11, 65011

про стягнення 446535грн.

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУШАН-ЛЕЛЬ», вул. Рішельєвська, б.67, кв.10, м. Одеса, 65012; адреса для листування: а/с 40, м.Одеса-11, 65011

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУЖІК УКРАЇНА», вул. Б. Хмельницького, 42, м. Мукачево, Україна, 89600; адреса для кореспонденції: а/с №19, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600

про стягнення 598845грн.30коп.

у присутності представників сторін:

від ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА»: не з`явився

від ТОВ «ППУШАН-ЛЕЛЬ»: Ніколаєва В.О. адвоката, довіреність від 17.01.2019

В судовому засіданні 29.08.2019 на підставі ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

13 листопада 2018 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУЖІК УКРАЇНА» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУШАН-ЛЕЛЬ» 338791грн.38коп. основного боргу, 13708грн.23коп. інфляційних втрат, обчислених за період з 01.02.2018 по 29.10.2018, 7546грн.23коп. трьох процентів річних, нарахованих за період з 01.02.2018 по 29.10.2018, та 86489грн.26коп. штрафу, нарахованого за період з 01.02.2018 по 29.10.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017 по видатковій накладній №1149 від 27.12.2017 на суму 294238грн.02коп., видатковій накладній №1154 від 28.12.2017 на суму 98079грн.34коп., видатковій накладній №9 від 12.01.2018 на суму 436474грн.67коп. позивачем передано відповідачу комплекти алюмінієвих фасадів, дверних та віконних блоків загальною вартістю 828791грн.38коп. За твердженням позивача, відповідач за товар розрахувався частково на загальну суму 490000грн.00коп., сплативши 04.12.2017 в рахунок оплати товару 200000грн.00коп., 07.12.2017 60000грн.00коп., 21.12.2017 30000грн.00коп., 22.12.2017 30000грн.00коп., 26.12.2017 28000грн.00коп., 28.12.2017 142000грн.00коп., внаслідок чого виник заявлений до стягнення борг, який він і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також застосувати до нього за прострочення оплати товару заходи відповідальності у вигляді сплати штрафу, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних.

Відповідач у відзиві на позов визнає факт укладення між сторонами договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання виготовити і передати у власність відповідача 7 комплектів алюмінієвих фасадів в розібраному виді, 2 штуки алюмінієвих блоків дверних, 6 штук алюмінієвих блоків віконних загальною вартістю 828791грн.38коп. За повідомленням відповідача, на виконання п.2.3. договору він здійснив передоплату за товар в загальному розмірі 490000грн.00коп., що перевищує 50% загальної вартості товару, таким чином: 04.12.2017 перерахував на рахунок позивача 200000грн.00коп., 07.12.2017 60000грн.00коп., 21.12.2017 30000грн.00коп., 22.12.2017 30000грн.00коп., 26.12.2017 28000грн.00коп., 28.12.2017 142000грн.00коп. Проте, за твердженням відповідача, позивач зобов`язання по поставці товару не виконав, у встановлений договором строк товар не передав. Відповідач стверджує, що видаткові накладні, на які посилається позивач, є підробленими, оскільки директор Товариства ОСОБА_1 такі накладні ніколи не підписував. Крім того, відповідач у відзиві на позов зазначає про відсутність у Товаристві печатки, відбиток якої міститься на видаткових накладних, копії яких додані до позовної заяви, а також вважає, що видаткові накладні за своїм змістом не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Позивач у відповіді на відзив проти позиції та доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, заперечує та зазначає, що в ході здійснення поставки продукції для потреб відповідача перевезення та логістика проводились третіми особами і в силу своєї необізнаності під час приймання-передачі товару водії знехтували правилами щодо ідентифікації уповноважених осіб відповідача, які вправі приймати продукцію, та не прослідкували правильність завіряння вищенаведених видаткових накладних. На думку позивача, керівник відповідача умисно, з метою уникнення оплати за отриманий товар, намагається скористатися цим. Помилка в оформленні документів, на думку позивача, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактично мали місце рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю. Позивач зазначає, що ним в грудні 2017 року та січні 2018 року проведено реєстрацію 7 податкових накладних по першій та другій події на загальну суму 828791грн.38коп., і відповідач, в свою чергу, отримав та акцептував дані податкові накладні через автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів», про що свідчать відповідні квитанції. Крім того, за твердженням позивача, відповідач дану операцію відобразив у своїй звітності за грудень 2017 року та січень 2018 року, що підтверджується деклараціями з ПДВ за грудень 2017 року та січень 2018 року. Позивач вказує, що відповідач не доводить того, що печатка вибула з його володіння і відтиск її нанесений на документ у протиправний спосіб, тому відтиск печатки підприємства, наявний на первинних документах, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції.

Ухвалою суду від 21.01.2019 по цій справі судом поновлено відповідачу за первісним позовом строк подання зустрічної позовної заяви, зустрічну позовну заяву від 30.11.2018 про стягнення з ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» 598845грн.30коп., з яких 490000грн.00коп. сума сплаченої попередньої оплати, 72875грн.75коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами, нарахованих за період з 23.01.2018 по 03.12.2018, та 35969грн.55коп. пені, нарахованої за період з 23.01.2018 по 03.12.2018, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою обґрунтовуються тим, що за умовами п.3.1. договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017 відповідач був зобов`язаний поставити товар в термін до 25 календарних днів з моменту отримання 50% передплати, а тому, оскільки попередня оплата у сумі 490000грн.00коп. перерахована в повному обсязі позивачем за зустрічним позовом відповідачу 28.12.2017, останній був зобов`язаний поставити товар в строк до 22.01.2018. За твердженням позивача за зустрічним позовом, відповідач не виконав взяті на себе за договором зобов`язання та допустив прострочення строку поставки товару майже на 1 рік, а тому у позивача за зустрічним позовом виникло право вимагати від відповідача повернення сплаченої за товар попередньої оплати, а також сплати процентів за користування чужими грошовими коштами та передбаченої п.4.1. договору пені за порушення термінів поставки, в розмірі 0,02% від вартості товару за кожний робочий день прострочки.

В ухвалі суду від 21.01.2019 про прийняття зустрічного позову судом встановлено відповідачу за зустрічним позовом ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» - строк на подання відзиву на зустрічний позов - протягом 15 (п`ятнадцяти календарних днів) з моменту отримання ухвали від 21.01.2019.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 369 (т.4, а.с.1), копія ухвали суду від 21.01.2019, яка направлялась 22.01.2019 на адресу місцезнаходження ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА», а саме: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Б. Хмельницького, 42, отримана ним 29.01.2019. Крім того, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 377, копія ухвали суду від 21.01.2019, яка направлялась на абонентську скриньку №19, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, отримана ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» 30.01.2019.

Відтак, виходячи із першої дати отримання відповідачем за зустрічним позовом ухвали суду про прийняття зустрічної позовної заяви до розгляду, останнім днем подання відзиву на зустрічний позов є 13.02.2019.

ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» своїм правом на надання відзиву на позов не скористався, відзив на зустрічний позов не подав, про поважність причин ненадання відзиву суду не повідомив.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, в зв`язку з неподанням відповідачем за зустрічним позовом відзиву без поважних причин, судом справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою суду від 10.12.2018 задоволено клопотання відповідача за первісним позовом ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» про витребування оригіналів доказів задоволено, витребувані від ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» оригінали видаткових накладних №1149 від 27.12.2017 на суму 294238грн.02коп., №1154 від 28.12.2017 на суму 98079грн.34коп., №9 від 12.01.2018 на суму 436474грн.02коп.

Оригінали вказаних документів надані ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» разом з відповіддю на відзив від 20.12.2018.

Ухвалою суду від 27.12.2018 задоволено клопотання ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» про витребування від ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» та від Головного управління ДФС у Чернігівській області поданих ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» податкових декларацій з ПДВ за грудень 2017 року та за січень 2018 року зі всіма додатками до них.

В підготовчому засіданні 27.12.2018 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження підготовчого провадження на 30 днів в зв`язку із закінченням 14.01.2019 встановленого ч.3 ст.177 Господарського процесуального кодексу України строку підготовчого провадження, та необхідністю надання ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» і ГУ ДФС у Чернігівській області витребуваних судом доказів.

В підготовчому засіданні, яке відбулось 21.01.2019, судом залучені до справи подані ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» докази, а також письмові пояснення ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» від 16.01.2019 щодо питання податкової звітності.

21.01.2019 судом постановлено ухвали про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової економічної експертизи, в зв`язку з чим зупинялось провадження у справі.

Ухвалою суду від 04.04.2019 залишено без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУШАН-ЛЕЛЬ» про відвід судді Оленич Т.Г. та про відвід судового експерта Бугаєнко О.Д.

Після надходження до Господарського суду Чернігівської області матеріалів справи та висновків обох судових експертиз, ухвалою суду від 09.07.2019 провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання на 22.07.2019 (т.4, а.с.244-245).

Ухвалою суду від 22.07.2019 підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи по суті на 07.08.2019.

Клопотання ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» від 20.07.2019 про продовження строку підготовчого провадження з підстав неможливості забезпечити явку адвоката, судом залишено без розгляду, оскільки оригінал вказаного клопотання надійшов до суду 23.07.2019, тобто після закриття підготовчого провадження, а електронний лист, до якого прикріплено сканкопія цього клопотання, та який надійшов до суду 22.07.2019, не набув статусу офіційного документу через відсутність електронного цифрового підпису особи, що направила вказаний лист.

Ухвалою від 19.08.2019 в порядку ст.120, 121 Господарського процесуального кодексу України ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» викликано в судове засідання по розгляду справи по суті, призначене на 29.08.2019 об 11год.00хв., копії якої направлені ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» на адреси:

вул. Б. Хмельницького, 42, м. Мукачево, Україна, 89600, рекомендованим листом за штрихкодовим ідентифікатором 547, та

а/с №19, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, рекомендованим листом за штрихкодовим ідентифікатором 449.

Крім того, про проведення судового засідання, призначеного на 29.08.2019 об 11год.00хв. в режимі відеоконференції ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» повідомлено телефонограмою від 28.08.2019, яка була отримана адвокатом Товариства Калинич І.І.

ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» в судове засідання ані до Господарського суду Чернігівської області, ані до Господарського суду Закарпатської області, якому доручено забезпечення проведення відеоконференції у призначений час, не з`явилося, хоча було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення судового засідання, що на момент проведення судового засідання підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 449, а також переданою представнику телефонограмою. Про поважність причин неявки ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» суд не повідомлено, жодних заяв та клопотань від ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За правилами п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність будь-яких повідомлень ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» про наявність поважних причин неможливості забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання по розгляд справи по суті, приймаючи до уваги, що відсутність ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» в засіданні не перешкоджає розгляду справи, а тому з метою уникнення затягування вирішення спору, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду справи по суті у відсутності ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» за наявними у справі матеріалами.

Клопотання позивача за первісним позовом від 13.08.2019 про повернення до розгляду справи у підготовчому провадженні та про долучення доказів до матеріалів справи судом відхилено з огляду на те, що підготовче провадження закрито ухвалою суду від 22.07.2019, приписами Господарського процесуального кодексу України підстави та можливість повернення до підготовчого провадження зі стадії розгляду справи по суті не передбачаються, а обгрунтування ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» вказаного клопотання необхідністю встановити фактичні обставини справи, що мають значення для її вирішення, судом до уваги не приймаються, оскільки в силу ст.177, 182 Господарського процесуального кодексу України в межах підготовчого провадження фактичні обставини не встановлюються. Щодо клопотання в частині залучення до матеріалів додаткових доказів, то враховуючи, що позивачем за первісним позовом не обгрунтувано наявність причин, які не залежали від нього, за наявністю яких вказані документи не могли бути подані в межах підготовчого провадження, тому суд на підставі ч.8 ст.80 Господарського процесуального кодексу України залишає такі докази без розгляду.

Подане ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» клопотання про винесення окремої ухвали та направлення її з матеріалами господарської справи №927/833/18 до Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві для проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні, судом відхилено з підстав її необгрунтованості та безпідставності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи представника ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ», з`ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРУЖІК УКРАЇНА» (постачальник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПУШАН-ЛЕЛЬ» (замовник за договором) укладено договір купівлі-продажу №18/2017 (далі по тексту - договір купівлі-продажу), за умовами якого постачальник взяв на себе зобов`язання виготовити і передати у власність замовника 7 (сім) комплектів алюмінієвих фасадів в розібраному виді, 2 (дві) штуки алюмінієвих блоків дверних, 6 (шість) штук алюмінієвих блоків віконних згідно бланку замовлення та рахунку до сплати №1144 від 01 грудня 2017 р., які є невід`ємною частиною цього договору: Алюмін. фасад (Тип 1 RAL 7016, 6Solar-14Ar-6-14Ar-6E, Талісман) 7 (сім) компл.; Алюмін. блок дверний (Тип 11 1600х2240 RAL 7016, 6Solar-14Ar-6-14Ar-6E, ТС75 Талісман) 2 (дві) шт.; Алюм. блок віконний (Тип 2 RAL 7016, 6Solar-14Ar-6-14Ar-6E, ТС75 Талісман) 5 (п`ять) шт.; Алюм. блок віконний (Тип 4 1250х1220, RAL 7016, 6Solar-14Ar-6-14Ar-6E, ТС75 Талісман) 1 (одна) шт., та забезпечити своєчасне фінансування на умовах даного договору.

Відповідно до п.2.1. договору купівлі-продажу загальна вартість предмету договору складає: 828791грн.38коп. (вісімсот двадцять вісім тисяч сімсот дев`яносто одна гривня 38 копійок) в т.ч. ПДВ.

Згідно із п.2.2., 2.3. договору купівлі-продажу оплата по договору здійснюється в національній валюті гривні. Замовник здійснює оплату постачальнику наступним чином: на умовах 50% передплати, шляхом перерахування належних грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Залишок коштів замовник сплачує протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів після відвантаження товару зі складу постачальника.

В пункті 3.1. договору купівлі-продажу сторони встановили, що постачальник здійснює поставку предмету договору замовнику терміном до 25 календарних днів з моменту отримання 50% передплати.

Відповідно до п.9.1. договору купівлі-продажу даний договір вступає в дію з дати його підписання та діє до повного його виконання.

Як вбачається з наданої до матеріалів справи копії примірника договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017, останній підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що, за умовами цього договору, свідчить про набрання ним чинності, що також не оспорювалось сторонами в ході розгляду справи.

Доказів розірвання або визнання недійсним вказаного договору в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст.629 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017 є обов`язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи.

Аналіз змісту договору №18/2017 від 01.12.2017, свідчить, що у зв`язку з його укладенням між сторонами виникли правовідносини купівлі-продажу, які регулюються нормами глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

За твердженням ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА», ним на виконання умов договору купівлі-продажу передано ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» комплекти алюмінієвих фасадів, дверних та віконних блоків на загальну суму 828791грн.38коп., на підтвердження чого до позовної заяви додано копії видаткової накладної №1149 від 27.12.2017 на суму 294238грн.02коп., видаткової накладної №1154 від 28.12.2017 на суму 98079грн.34коп. та видаткової накладної №9 від 12.01.2018 на суму 436474грн.02коп.

За повідомленням ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА», ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» за товар розрахувалося частково на загальну суму 490000грн.00коп., сплативши в рахунок оплати товару 200000грн.00коп. - 04.12.2017, 07.12.2017 60000грн.00коп., 21.12.2017 30000грн.00коп., 22.12.2017 30000грн.00коп., 26.12.2017 28000грн.00коп., 28.12.2017 142000грн.00коп. Решту коштів, за твердженням ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА», відповідачем за первісним позовом не сплачено, внаслідок чого виник заявлений до стягнення борг в сумі 338791грн.38коп., який він і просить стягнути з ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» в судовому порядку.

За змістом ч.3 ст.13 та ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України на сторони покладений обов`язок доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виходячи із правової природи правовідносин, які виникли між сторонами на підставі договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017, та враховуючи приписи ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України, відповідно до якої продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, тому саме позивач за первісним позовом має довести факт передачі покупцю товару, визначеного цим договором, у встановлені в договорі строки.

В силу ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст.77, 78 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства визначається як господарська операція.

В силу ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, якими за змістом ст.1 цього Закону є документи, які містять відомості про господарські операції.

В розумінні вищевказаних норм Закону саме видаткова накладна є тим первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції, зокрема, передачу-приймання суб`єктами господарювання товарно-матеріальних цінностей.

Слід зазначити, що у разі встановлення чинним законодавством вимог до певних документів, для надання їм юридичної сили і доказовості останні повинні відповідати цим вимогам.

Обов`язковість реквізитів первинних документів означає, що підприємства не мають можливості обирати, які реквізити їм заповнювати, а які ні, тобто кожен із обов`язкових реквізитів має бути заповнений.

Як вбачається із ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» до обов`язкових реквізитів, які повинні містити первинні документи, зокрема, належать посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

На підтвердження факту передачі товару, який є предметом договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017, ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» посилається на видаткову накладну №1149 від 27.12.2017 на суму 294238грн.02коп., видаткову накладну №1154 від 28.12.2017 на суму 98079грн.34коп. та видаткову накладну №9 від 12.01.2018 на суму 436474грн.02коп.

Аналіз інформації та даних, які містяться у видаткових накладних, покладених ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» в основу первісного позову, свідчить про відсутність у реквізиті «отримав(ла)» даних щодо особи, яка підписала ці накладні.

Під час розгляду ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» заперечувало проти факту отримання товару та факту підписання видаткових накладних, покладених в основу позову, його директором ОСОБА_1 .

ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» на противагу заперечень відповідача за первісним позовом не вказав на особу, якій міг бути переданий для ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» товар по вищевказаних накладних, та не заперечував проти ймовірної передачі товару директору.

Оскільки жодною із сторін у цій справі не вказано іншої особи, яка могла б прийняти участь у господарській операції з боку ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ», тому за клопотанням ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та на вирішення якої поставленні такі питання:

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у реквізиті «Отримав(ла)» видаткової накладної №1149 від 27.12.2017 самим ОСОБА_1 чи іншою особою?

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у реквізиті «Отримав(ла)» видаткової накладної №1154 від 28.12.2017 самим ОСОБА_1 чи іншою особою?

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у реквізиті «Отримав(ла)» видаткової накладної №9 від 12.01.2018 самим ОСОБА_1 чи іншою особою?

- Чи виконані підписи у реквізитах «Отримав(ла)» видаткових накладних №1149 від 27.12.2017, №1154 від 28.12.2017, №9 від 12.01.2018 однією особою?

У висновку експерта №803-807/19-24 від 17.05.2019, складеному за результатами проведення призначеної ухвалою суду від 21.01.2019 у справі №927/833/18 судової почеркознавчої експертизи встановлено, що:

- підписи від імені ОСОБА_1 у графі «Отримав (ла)» видаткової накладної №1149 від 27.12.2017, видаткової накладної №1154 від 28.12.2017, видаткової накладної №9 від 12.01.2018 виконані рукописним способом, письмовим приладом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів;

- підписи від імені ОСОБА_1 у графі «Отримав(ла)» видаткової накладної №1149 від 27.12.2017, видаткової накладної №1154 від 28.12.2017, видаткової накладної №9 від 12.01.2018 виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою;

- підписи у графах «Отримав(ла)» видаткових накладних №1149 від 27.12.2017, №1154 від 28.12.2017, №9 від 12.01.2018 виконані однією особою.

Будь-яких інших доказів, які підтвердили б факт передачі товару уповноваженій особі ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ», ТОВ «КРУЖІК-УКРАЇНА» до матеріалів справи не надано.

При цьому суд приймає до уваги твердження ТОВ «КРУЖІК-УКРАЇНА», викладене у відповіді на відзив, про здійснення перевезення та логістики товару для ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» третіми особами, що, в свою чергу, за відсутності відповідних товарно-транспортних накладних, які мали складатися для перевезення габаритного товару (алюмінієвих дверних і віконних блоків), свідчить про неприйняття участі й самого продавця (ТОВ «КРУЖІК-УКРАЇНА») у процедурі передачі товару.

Отже, з огляду на вищевикладене суд доходить висновку, що видаткові накладні №1149 від 27.12.2017, №1154 від 28.12.2017 та №9 від 12.01.2018 не є належним доказом передачі ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» товару, який є предметом договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017, саме ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ».

Крім того, за клопотанням ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» ухвалою від 21.01.2019 призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та на вирішення якої, з урахуванням ухвали від 25.02.2019, винесеної за результатами розгляду клопотання експерта про уточнення першого та третього питань, поставлені такі питання:

1. Визначити основні економічні показники (ліквідності, платоспроможності та прибутковості) господарсько-фінансової діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУШАН-ЛЕЛЬ» (вул. Рішельєвська, б.67, кв.10, м. Одеса, 65012; адреса для листування: а/с 40, м.Одеса-11, 65011, ідентифікаційний код 38509873) та Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУЖІК УКРАЇНА» (вул. Б. Хмельницького, 42, м. Мукачево, Україна, 89600; адреса для кореспонденції: а/с №19, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ідентифікаційний код 33484509) на дату укладання та закінчення терміну дії договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017?

2. Чи відображена Товариством з обмеженою відповідальністю «ПУШАН-ЛЕЛЬ» фінансова-господарська операція по отриманню від Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУЖІК УКРАЇНА» товару за договором купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017 в бухгалтерському та податковому обліку?

3. Як вказані показники характеризують господарсько-фінансову діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУШАН-ЛЕЛЬ» (вул. Рішельєвська, б.67, кв.10, м. Одеса, 65012; адреса для листування: а/с 40, м.Одеса-11, 65011, ідентифікаційний код 38509873) та Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУЖІК УКРАЇНА» (вул. Б. Хмельницького, 42, м. Мукачево, Україна, 89600; адреса для кореспонденції: а/с №19, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ідентифікаційний код 33484509)?

У висновку експерта №798-800/19-24 від 14.06.2019, складеному за результатами проведення призначеної ухвалою суду від 21.01.2019 у справі №927/833/18 судової економічної експертизи:

по першому питанню відповіді не надано в зв`язку з відсутністю фінансової звітності обох сторін;

по другому питанню встановлено, що ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» взаємовідносини з ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» по договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017 в бухгалтерському обліку за дебетом рахунку 631 за грудень 2017 року відображені як передоплата в розмірі 490000,00грн. В бухгалтерському обліку ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» не відображено надходження товару, продукції, робіт, послуг за грудень 2017 року, січень 2018 року від ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА». В звітах про фінансові результати за 2017, 2018 роки фінансово-господарська операція з ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» не відображена. В Додатку №5 до податкової декларації ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» з ПДВ за грудень 2017 року товариство по постачальнику ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» вказало обсяг постачання (без ПДВ) в розмірі 408333,33грн. та включило до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 81666,67грн. Згідно із Додатком №5 до податкової декларації ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» з ПДВ за січень 2018 року, товариство по постачальнику ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» вказало обсяг постачання (без ПДВ) в розмірі 282326,15грн. та включило до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 56465,23грн. При цьому, відповідно до уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 04.02.2019 року за січень 2018 року ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ», по постачальнику ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» вказало обсяг постачання (без ПДВ) в розмірі «-» 282326грн. та виключило із складу податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі «-» 56465грн.

по третьому питанню надано відповідь щодо показників фінансово-господарської діяльності сторін справи в 2017, 2018 роках.

Таким чином, за результатами експертного дослідження вбачається відсутність як в бухгалтерському обліку, так і в податковій звітності ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» відображення господарської операції з постачання товару на суму 828791грн.38коп. від ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА».

Відтак, надаючи оцінку наявним у справі доказам в їх взаємному зв`язку та їх сукупності, суд доходить висновку про недоведеність ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» факту передання ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» на виконання умов договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017 по видатковим накладним №1149 від 27.12.2017, №1154 від 28.12.2017 та №9 від 12.01.2018 комплектів алюмінієвих фасадів, дверних та віконних блоків загальною вартістю 828791грн.38коп.

При цьому, наявність на видаткових накладних, покладених в основу первісного позову, відбитку печатки, належність якої ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» ним заперечується, не може бути прийнятий судом як пріоритетний доказ, що має заздалегідь встановлену силу, серед інших належних доказів, якими спростовується факт передачі товару, а саме: експертними дослідженнями, в яких містяться висновки про відсутність відображення господарської операції з постачання товару на суму 828791грн.38коп. від ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА», та відсутністю на видаткових накладних даних, які могли б ідентифікувати особу, підпис якої міститься на вказаних накладних, як представника ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ».

Відтак, посилання ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» на відбиток печатки на накладних не спростовує факту відсутності господарської операції з постачання товару за договором купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017.

Також судом не приймається до уваги твердження позивача за первісним позовом, що товар поставлявся на адресу Центральної бібліотеки ім. Т.Г.Шевченка у м. Києві, оскільки із змісту договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017 не прослідковується, що товар виготовлявся саме для цього об`єкту. До того ж, така обставина не входить до предмета доказування в межах спору по даній справі.

Враховуючи, що матеріалами справи не підтверджується факт передачі товару, в задоволенні первісних позовних вимог належить відмовити в повному обсязі.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно із п.2.3. договору купівлі-продажу замовник здійснює оплату постачальнику наступним чином: на умовах 50% передплати, шляхом перерахування належних грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. При цьому суд звертає увагу на відсутність в договорі купівлі-продажу умов щодо строків здійснення попередньої оплати.

В позовній заяві ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» зазначає про здійснення ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» оплати товару на суму 490000грн.00коп. шляхом сплати 04.12.2017 в рахунок оплати товару 200000грн.00коп., 07.12.2017 60000грн.00коп., 21.12.2017 30000грн.00коп., 22.12.2017 30000грн.00коп., 26.12.2017 28000грн.00коп., 28.12.2017 142000грн.00коп.

Вказані обставини визнані ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» у поданих під час розгляду справи відзиві на позов та зустрічній позовній заяві.

Відповідно до ч.1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Враховуючи, що сторонами визнається факт здійснення ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» попередньої оплати товару, який є предметом договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017, на суму 490000грн.00коп., а тому суд доходить висновку, що вказані обставини не підлягають доказуванню.

До того ж в матеріалах, які надавалися судовому експерту на дослідження під час проведення призначеної судом судової економічної експертизи, містяться платіжні доручення №12 від 04.12.2017 на суму 200000грн.00коп., №18 від 07.12.2017 на суму 60000грн.00коп., №27 від 21.12.2017 на суму 30000грн.00коп., №29 від 22.12.2017 на суму 30000грн.00коп., №225 від 26.12.2017 на суму 28000грн.00коп., №31 від 28.12.2017 на суму 142000грн.00коп. (т.4, а.с.100-105), відповідно до яких ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» здійснено перерахування на рахунок ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» грошових коштів в загальній сумі 490000грн. в якості часткової оплати за товар на підставі рахунку №1144 від 01.12.2017.

Відповідно до рахунку до сплати №1144 від 01.12.2017 (т.4, а.с.34), який міститься в матеріалах, які надавалися судовому експерту на дослідження під час проведення призначеної судом судової економічної експертизи, виставленого ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» оплаті підлягали комплекти алюмінієвих фасадів, дверних та віконних блоків на суму 828791грн.38коп.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно із п.3.1. договору купівлі-продажу постачальник здійснює поставку предмету договору замовнику терміном до 25 календарних днів з моменту отримання 50% передплати.

Оскільки 50% передплати сплачено ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» в повному обсязі 28.12.2017, то кінцевою датою поставки товару за договором купівлі-продажу є 22 січня 2018 року.

Як встановлено судом вище ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» товар, який є предметом договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017, ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» не передало.

За таких обставин суд доходить висновку, що ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» зобов`язання за договором купівлі-продажу в частині передачі товару не виконано.

Відповідно до ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

При цьому, умовою застосування даної норми є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.11.2011 №3-127гс11.

Крім того, аналогічні висновки щодо застосування ст.693 Цивільного кодексу України викладені в постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №912/2275/17.

Таким чином, суд доходить висновку, що ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» довело до ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» своє волевиявлення на отримання сплачених в якості попередньої оплати за товар грошових коштів в сумі 490000грн.00коп.

Згідно із ч.1 ст.665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Визначене ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання повернути суму попередньої оплати.

Під час вирішення даного спору ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» не надало суду доказів повернення позивачу отриманих від останнього в якості попередньої оплати за товар грошових коштів в сумі 490000грн.00коп.

За таких обставин суд доходить висновку про невиконання ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» зобов`язання по поверненню ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» сплачених ним коштів.

З огляду на вищевикладене зустрічні позовні вимоги в частині стягнення попередньої оплати належить задовольнити в повному обсязі.

Крім того, ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» просить стягнути з ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» 72875грн.75коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами, нарахованих за період з 23.01.2018 по 03.12.2018.

Як вбачається із розрахунку, який міститься в зустрічній позовній заяві, відсотки за користування чужими грошовими коштами, які нараховані на суму попередньої оплати, обчисленні ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» виходячи з їх розміру, встановленого ст.1048 Цивільного кодексу України, на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.3 ст.693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно зі ст.536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин в силу ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України та до відносин із комерційного кредиту в силу ч.2 ст.1057 Цивільного кодексу України.

Сторони також мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). При цьому відповідно до ч.2 ст.628 Цивільного кодексу України до відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Тому, зокрема, якщо одна сторона має сплатити іншій певну суму грошових коштів, але сторони досягли згоди про відстрочення сплати такої суми, то розмір процентів, що підлягає сплаті боржником за період, на який надана відстрочка, визначається за правилами ст.1048 Цивільного кодексу України.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки законодавством встановлені наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, то підстави для застосування аналогії закону відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» помилково застосовано до спірних відносин купівлі-продажу положення ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України за аналогією закону для визначення розміру процентів за користування чужими грошовими коштами бо, по-перше, у цій справі йдеться про неправомірну поведінку боржника (в той час як ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України застосовується у випадку правомірної поведінки), а по-друге, у законодавстві немає прогалини у цій частині.

До того ж договором купівлі-продажу не встановлено будь-який розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, зокрема, й на рівні облікової ставки Національного банку України.

Крім того, договір купівлі-продажу і договір позики є різними за своєю правовою природою правочинами і регулюють різні види правовідносин, а тому відсутні підстави для висновку, що такі правовідносини подібні за змістом, а отже відсутні і підстави для застосування до правовідносин купівлі-продажу положень ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України за аналогією закону, передбаченою ст.8 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку про відмову в задоволенні зустрічної позовної вимоги про стягнення 72875грн.75коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами, нарахованих за період з 23.01.2018 по 03.12.2018.

З посиланням на п.4.1. договору купівлі-продажу ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» просить стягнути з ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» 35969грн.55коп. пені, нарахованої за період з 23.01.2018 по 03.12.2018 за порушення термінів поставки товару.

Відповідно до п.4.1. договору купівлі-продажу за порушення термінів поставки постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,02% від вартості товару за кожний робочий день прострочки.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 статті 216 та частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.

Згідно із ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому нормою, закріпленою в ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, на відміну від ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, не визначено, який саме характер (негрошовий чи грошовий) має носити зобов`язання, у разі порушення виконання якого до боржника застосовуються штрафні санкції.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст.199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання та завдаток При цьому ч.2 цієї статті Кодексу визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Аналіз вищенаведених норм як господарського так і цивільного законодавства, дає підстави для висновку, що перелік заходів відповідальності, які застосуються до порушника зобов`язання, не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, закріплений в ст.627 Цивільного кодексу України, мають право встановити в договорі й інший, окрім тих, що передбачені законом, заходи, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

Отже суб`єкти господарських відносин під час укладення договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань.

Розмір договірної санкції визначений сторонами в договорі у відсотках до вартості товару, який мав бути поставлений за договором, який обраховується за кожний день прострочення, що за визначенням статті 549 Цивільного кодексу України відповідає поняттю «пеня».

Між тим, для договірної практики та практики правозастосування сама лише назва тієї чи іншої санкції, вжита в тексті договору, практичного значення не має. У такому випадку слід виходити з мети встановлення у законі відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді штрафної санкції забезпечення належного виконання зобов`язання.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08.02.2017 у справі №910/29752/15.

Та обставина, що за порушення встановленого терміну поставки товару постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,02% від вартості товару, яка нараховується за кожний день прострочки, не перетворює цю санкцію в пеню за порушення грошового зобов`язання, так само, як і обов`язок постачальника поставити товар не стає грошовим зобов`язанням.

Правову позицію щодо можливості застосування до боржника в разі невиконання зобов`язання з поставки товару пені, викладено в постанові Верховного Суду України від 03.12.2013 у справі №908/43/13-г.

Таким чином суд доходить висновку, що встановлена в п.4.1. договору купівлі-продажу договірна санкція за порушення термінів поставки товару у вигляді пені в розмірі 0,02% від вартості товару, яка нараховується за кожний робочий день прострочки, не суперечить нормам чинного законодавства та узгоджується з принципами диспозитивності та свободи договору, а тому ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» має право застосовувати до ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» такий захід відповідальності за порушення термінів поставки товару.

Разом з тим, здійснивши перевірку правильності нарахування ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» пені за порушення термінів поставки товару суд прийшов до висновку, що вказана вимога підлягає частковому задоволенню з огляду на таке:

Згідно із ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.251, 252 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

В розумінні норм чинного законодавства за своєю правовою природою період нарахування пені є строком.

Згідно із ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, період прострочення виконання зобов`язання починається з наступного дня за днем, в який боржник мав виконати зобов`язання.

При цьому за змістом ч.6 ст.232 Господарського кодексу України сторони вправі змінити лише строк нарахування пені, а не початок його перебігу, який починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане.

Аналіз змісту п.4.1. договору купівлі-продажу свідчить, що сторонами не встановлено більш тривалого строку нарахування пені, аніж встановлений ч.6 ст.232 Господарського кодексу України. А тому суд приходить до висновку, що ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» вправі, нараховувати ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» пеню за порушення термінів поставки товару лише в межах шестимісячного строку.

Разом з тим, як вбачається із розрахунку пені, який міститься в зустрічній позовній заяві, нарахування пені здійснено позивачем з перевищенням установленого ч.6 ст.232 Господарського кодексу України шестимісячного строку.

З урахуванням встановленого ч.6 ст.232 Господарського кодексу України шестимісячного строку нарахування штрафних санкцій, судом встановлено, що розмір пені за порушення термінів поставки товару становить 21217грн.05коп.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт порушення ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» зобов`язання в частині своєчасної поставки товару, який є предметом договору купівлі-продажу №18/2017 від 01.12.2017, суд доходить висновку, що вимога ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» про стягнення з ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» пені підлягає частковому задоволенню у розмірі визначеному судом через недотримання вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України при нарахуванні пені.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що в задоволенні первісного позову належить відмовити, а зустрічний позов належить задовольнити частково та стягнути з ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» на користь ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» 490000грн.00коп. попередньої оплати та 21217грн.05коп. пені.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого:

Відповідно до ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу ч.4 вказаної статті Кодексу інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову в задоволенні первісних позовних вимог, судові витрати ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА» покладаються в повному обсязі на ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА», тобто не підлягають йому відшкодуванню за рахунок ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ».

Як вбачається з платіжного доручення №1 від 17.12.2018 за подання зустрічного позову до господарського суду ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» сплачено судовий збір у сумі 8982грн.69коп. (т.2, а.с.64).

Крім того, за проведення судової почеркознавчої експертизи ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» сплачено 4710грн.00коп., що підтверджується квитанцією АТ КБ Приватбанк №0.0..1 від 06.05.2019.

У зв`язку з задоволенням зустрічних позовних вимог частково, сплачений за подання зустрічного позову судовий збір у сумі 7668грн.26коп. та витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у сумі 4020грн.79коп. підлягають відшкодуванню ТОВ «ПУШАН-ЛЕЛЬ» за рахунок ТОВ «КРУЖІК УКРАЇНА».

Керуючись ст.74, 75, 76, 77, 78, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУЖІК УКРАЇНА» (вул. Б. Хмельницького, 42, м. Мукачево, Україна, 89600; адреса для кореспонденції: а/с №19, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ідентифікаційний код 33484509) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУШАН-ЛЕЛЬ» (вул. Рішельєвська, б.67, кв.10, м. Одеса, 65012; адреса для листування: а/с 40, м.Одеса-11, 65011, ідентифікаційний код 38509873) про стягнення 446535 грн. відмовити повністю.

Позовні вимоги за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУШАН-ЛЕЛЬ» (вул. Рішельєвська, б.67, кв.10, м. Одеса, 65012; адреса для листування: а/с 40, м.Одеса-11, 65011, ідентифікаційний код 38509873) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУЖІК УКРАЇНА» (вул. Б. Хмельницького, 42, м. Мукачево, Україна, 89600; адреса для кореспонденції: а/с №19, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ідентифікаційний код 33484509) про стягнення 598845грн.30коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРУЖІК УКРАЇНА» (вул. Б. Хмельницького, 42, м. Мукачево, Україна, 89600; адреса для кореспонденції: а/с №19, м. Мукачево, Закарпатська область, 89600, ідентифікаційний код 33484509) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУШАН-ЛЕЛЬ» (вул. Рішельєвська, б.67, кв.10, м. Одеса, 65012; адреса для листування: а/с 40, м.Одеса-11, 65011, ідентифікаційний код 38509873) 490000грн. попередньої оплати, 21217грн.05коп. пені, 7668грн.26коп. судового збору та 4020грн.79коп. витрат на оплату судової експертизи.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 06 вересня 2019 року.

Суддя Т. Г. Оленич