ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1457/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача - Мойса Є.В.

від відповідача -Данілов А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Макстгруп»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 01.08.2019 про забезпечення позову, постановлену суддею Щавинською Ю.М., м. Одеса

у справі № 916/1457/19

за позовом Державної канцелярії Республіки Молдова

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Макстгруп»

про визнання права власності та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Державна канцелярія Республіки Молдова звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Макстгруп» (далі ТОВ «Макстгруп»), в якому просила суд:

- визнати за Республікою Молдова в особі Державної канцелярії Республіки Молдова право власності на об`єкти нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю газової котельні санаторію "Молдова" (м. Одеса, вул. Посмітного, 2-Г, літ. Ж-Ж1, загальною площею 1037,9 кв.м. ); нежитлову будівлю пансіонату № 4 санаторію "Молдова" (м. Одеса, вул. Посмітного, 2-К, літ. В, загальною площею 191,6 кв.м.); нежитлову будівлю пансіонату № 5 санаторію "Молдова" (м. Одеса, вул. Посмітного, 2-Б, літ. Г, загальною площею 253,4 кв.м.); нежитлову будівлю басейну санаторію "Молдова" (м. Одеса, вул. Посмітного, 2-Е, літ. А1, загальною площею 2338,3 кв.м.); нежитлові будівлі клубу-їдальні санаторію "Молдова" (м. Одеса, вул. Посмітного, 2-Ж, літ. А2, А3, загальною площею 2301,7 кв.м.); нежитлову будівлю адміністративного корпусу санаторію "Молдова" (м. Одеса, вул. Посмітного, 2-Д, літ. И, загальною площею 731,7 кв.м.); нежитлову будівлю корпусу №3 санаторію "Молдова" (м. Одеса, вул. Посмітного, 2-В, літ. Д, загальною площею 4433,8 кв.м.); нежитлову будівлю головного корпусу санаторію "Молдова" (м. Одеса, вул. Посмітного, 2-А, літ. А, загальною площею 3977,2 кв.м.); нежитлові будівлі санаторію "Молдова" (м. Одеса, вул. Посмітного, 2, літ. А4, Б, Е-Е1, Е2, З, К, Л, М, загальною площею 2920,9 кв.м.) (далі об`єкти нерухомого майна).

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Макстгруп" на користь Республіки Молдови в особі Державної канцелярії Республіки Молдова вищезазначені об`єкти нерухомого майна.

Позов мотивований тим, що спірні об`єкти нерухомого майна вибули з володіння позивача не з його волі, внаслідок незаконних діянь третіх осіб.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.05.2019 вищезазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/1457/19.

30.07.2019 від Державної канцелярії Республіки Молдова надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої позивач просив суд накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, що є предметом спору.

Заява мотивована тим, що у разі перепродажу спірного майна іншій особі, можливість відновлення порушених прав позивача, а також виконання судового рішення значно ускладниться. Крім того, з метою відновлення своїх прав, позивачу необхідно буде повторно звертатись до суду з позовом про витребування майна, витрачати час та кошти для відновлення своїх прав.

01.08.2019 року від Державної канцелярії Республіки Молдова надійшли доповнення до заяви про забезпечення позову, згідно яких позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, що є предметом спору;

- заборони ТОВ «Макстгруп» вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, а також дії, що можуть вплинути на цілісність та схоронність нерухомого майна, що є предметом спору.

- заборони державним реєстраторам та приватним нотаріусам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти реєстраційні дії, пов`язані із державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, що є предметом спору.

В доповненнях до заяви про забезпечення позову Державна канцелярія Республіки Молдова зазначає, що Одеською міською радою розглядається питання щодо відведення відповідачу земельної ділянки під усіма забудовами. Кадастровий номер земельної ділянки :50: 012: 0002, загальна площа складає 4,6984 га., цільове призначення для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів. Зазначене надасть змогу відповідачу здійснити реконструкцію об`єктів з виходом за межі геометричних розмір наявних будівель, будівництво нових об`єктів на спільній земельній ділянці, на якій розташовані усі вище перелічені об`єкти, а також здійснити відчуження нерухомого майна. Також, до моменту ухвалення рішення є реальна можливість знищення майна, його псування та/або здійснення реконструкції об`єкту, що у випадку вирішення справи на користь позивача унеможливить виконання судового рішення.

При цьому, на думку позивача, застосування зустрічного забезпечення в зазначених правовідносинах є недоречним, адже на момент звернення із зазначеною заявою до суду, права позивача, як законного власника об`єктів нерухомого майна, вже було порушено. Запропоновані заходи не призводять до зупинення господарської діяльності відповідача та не позбавляють відповідача права користуватися таким майном і використовувати його у своїй господарській діяльності, як і не припиняють такого права; вони спрямовані на зменшення ризику відчуження спірного майна іншим особам, а також на нівелювання ризиків, пов`язаних із вчиненням дій, що можуть вплинути на цілісність і схоронність такого майна.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.08.2019 у справі № 916/1457/19 вищезазначену заяву задоволено частково, накладено арешт на спірні об`єкти нерухомого майна, а також заборонено державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії, пов`язані із державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно. У задоволенні решти заяви відмовлено.

Частково задовольняючи заяву позивача, місцевий господарський суд дійшов наступних висновків.

В даному випадку існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи відповідачем буде реалізовано майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваним прав або інтересів позивача.

Накладення арешту не позбавляє власника інших прав, окрім розпорядження майном, а також, враховуючи, що вказаний захід до забезпечення позову застосовується виключно до закінчення розгляду справи, з урахуванням обмежених строків судового розгляду, суд доходить висновку, що вжиття обраного заходу забезпечення позову є обґрунтованим, адекватним позовним вимогам та жодним чином не призведе до порушення прав та законних інтересів ТОВ «Макстгруп».

Приймаючи до уваги положення законодавства щодо обов`язкової державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, враховуючи зміст ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд зазначив, що заява Державної канцелярії Республіки Молдова в частині заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії, пов`язані із державної реєстрацією речових прав та їх обтяжень на спірне майно є також обґрунтованою.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача в частині заборони ТОВ «Макстгруп» вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження, а також дії, що можуть вплинути на цілісність та схоронність нерухомого майна, що є предметом спору, місцевий господарський суд виходив з того, що по-перше, накладення судом арешту та заборона вчинення реєстраційних дій повністю виключає можливість вчинення дій, спрямованих на відчуження майна. По-друге, позивачем не доведено наявність намірів відповідача щодо вчинення дій, направлених на реконструкцію об`єктів нерухомого майна, а розгляд питання про відведення земельної ділянки, яке, згідно інформації з відкритих джерел, було знято з порядку денного сесії Одеської міської ради, автоматично не зумовлює обов`язковість проведення дій зі зміни геометричних параметрів майна, про що стверджує позивач.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду, відповідач подав на неї апеляційну скаргу, яка мотивована наступним.

Оскаржувана ухвала не містить посилань на докази і мотиви, на основі яких суд першої інстанції дійшов висновку про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову Державна канцелярія Республіки Молдова робить лише припущення, що в разі відчуження відповідачем об`єктів нерухомості Санаторію «Молдова» це істотно ускладнить виконання рішення суду. При цьому жодних доказів суду на підтвердження імовірності настання цієї обставини позивач не надав.

Між застосованим заходом забезпечення позову і предметом позову відсутній зв`язок, позивачем не доведено обґрунтованість припущень про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваним прав або інтересів позивача, з огляду на те, що відповідачем не вживаються такі дії, а відтак відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту.

В даному випадку заявником не надано суду належних доказів на підтвердження імовірного утруднення виконання або невиконання рішення суду у даній справі в разі невжиття таких заходів.

Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спір у даній справі є немайновим. Виконання рішення суду у даній справі буде здійснюватись в примусовому порядку.

Враховуючи викладене, апелянт просив скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 01.08.2019 у справі № 916/1457/19, у задоволенні заяви Державної канцелярії Республіки Молдова про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою ПІвденно-західного апеляційного господарського суду від 14.08.2019 за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено, Державній канцелярії Республіки Молдова строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 23.08.2019, роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 23.08.2019 подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань, розгляд справи № 916/1457/19 призначено на 27.08.2019 о 10:00 год.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 27.08.2019 розгляд справи відкладено на 05.09.2019 о 12:00 год.

В судове засідання 05.09.2019 з`явились представники учасників справи.

Представник ТОВ «Макстгруп», просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду Одеської області від 01.08.2019 у справі № 916/1457/19 скасувати, у задоволенні заяви Державної канцелярії Республіки Молдова про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Представник Державної канцелярії Республіки Молдова заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників позивача та відповідача, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є вимоги Державної канцелярії Республіки Молдова визнати за нею право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані по вул. Посмітного у м. Одеса, а також витребувати їх у ТОВ «Макстгруп».

Задовольняючи заяву позивача в частині накладення арешту на спірні об`єкти нерухомого майна, а також заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії, пов`язані із державною реєстрацією речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, місцевий господарський суд виходив з того, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача у разі задоволення позову, накладення арешту не позбавляє власника інших прав, окрім розпорядження майном та жодним чином не призведе до порушення прав та законних інтересів ТОВ «Макстгруп».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у разі реалізації або реконструкції відповідачем спірного нерухомого майна до прийняття рішення у даній справі, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Державної канцелярії Республіки Молдова.

В матеріалах справи міститься рішення Одеської міської ради № 3677-VII від 19.09.2018 про надання дозволу ТОВ «Макстгруп» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою пл.. 5,0000 га, за адресою: м. Одеса, вул. Посмітного, 2 , 2-А, 2-Б, 2-В., 2-Г, 2-Д, 2-Е, 2-Ж, 2-К для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель санаторію з приміщення торгівельного призначення та громадського харчування.

При цьому судовою колегією враховується, що такий захід забезпечення позову, як накладення арешту на майно не позбавляє власника інших прав, окрім розпорядження майном, вказаний захід до забезпечення позову застосовується виключно до закінчення розгляду справи, з урахуванням обмежених строків судового розгляду та не призведе до зупинення господарської діяльності відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 281, 282, 283 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Макстгруп» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 01.08.2019 про забезпечення позову у справі № 916/1457/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Макстгруп».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.09.2019.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук