ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 справа № 914/1259/19

Суддя Юркевич М.В., розглядаючи матеріали

позовної заяви: Керівника Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Галич Сервіс Автотранс», Львівська область, м. Червоноград

про: стягнення 14 551,31 грн. заборгованості

В порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галич Сервіс Автотранс» про стягнення 14 551,31 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великогабаритним транспортом.

Ухвалою від 05.07.2019р. було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, надано сторонам строк до 05.08.2019р. для подання відзиву та документів по справі, відповіді на відзив, а також заперечення проти розгляду справи у спрощеному провадженні.

08.08.2019р. на адресу суду від Червоноградської місцевої прокуратури надійшло повідомлення про те, що від відповідача не надходив відзив на позов, тому підстав для подання відповіді на відзив немає.

Станом на 11.09.2019р. від відповідача не надходило відзиву, а позивач та прокурор не подавав додаткових пояснень та клопотань.

Натомість, поштова кореспонденція від відповідача повернулася на адресу суду з відміткою про її отримання 17.07.2019р., від прокуратури з відміткою про отримання 11.07.2019р., від позивача з відміткою про отримання 12.07.2019р.

Таким чином, судом було вчинено всіх дії щодо належного повідомлення сторін про розглядуваний спір.

Згідно ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відтак, суд констатує, що від сторін не надходили клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та виклику, в порядку ст.165 ГПК України, за наявними матеріалами.

Досліджуючи обставини справи та представлені докази, судом було з`ясовано наступне:

Начальником управління Укртрансбезпеки у Львівській області затверджено графік рейдових перевірок управлінням, на підставі чого було видано направлення на рейдову перевірку №005139 та №005140 від 13.08.2018р.

13.08.2018р. на автомобільній дорозі Р-15 157 км + 500м «Ковель-Червоноград-Жовква» проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки MAN модель 19.464 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпу (напівпричіпу) марки BODEX реєстраційний номер НОМЕР_2 та встановлено перевищення нормативно вагових параметрів на строєні осі, яка становить 25.300 кг.

За результатами проведеної перевірки складено довідку №0007522 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт №086556 про перевищення транспортним засобом вагових параметрів від 13.08.2018р., на підставі яких проведено розрахунок №174/040 плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд в сумі 226,80 євро.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпу (напівпричіпу) марки BODEX реєстраційний номер НОМЕР_2 ), зупинений транспортний засіб належить перевізнику ТОВ «Галич Сервіс Автотранс» (відповідачу).

Водночас, як встановлено акт №086656 та розрахунок плати за проїзд №174/040 від 13.08.2018р. було отримано наручно водієм зупиненого транспортного засобу ОСОБА_1 , про що свідчить його особистий підпис на згаданих документах.

Крім того, 13.08.2018р. Управлінням Укртрансбезпеки на автомобільній дорозі Р-15 157 км + 500м «Ковель-Володимир Волинський-Червоноград-Жовква» проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки MAN модель 35.364 VFRC, реєстраційний номер НОМЕР_3 встановлено перевищення нормативно-вагових параметрів на здвоєні осі, яка становить 20.300 кг.

За результатами проведеної перевірки складено довідку №0007521 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт №018621 про перевищення транспортним засобом вагових параметрів від 13.08.2018р., на підставі яких проведено розрахунок №173/040 плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд в сумі 239,40 євро.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (реєстраційний номер НОМЕР_4 ) транспортний засіб належить перевізнику ТОВ «Галич Сервіс Автотранс» (відповідачу).

Водночас, як встановлено акт №018621 та розрахунок плати за проїзд №173/040 від 13.08.2018р. було отримано наручно водієм зупиненого транспортного засобу ОСОБА_2 , про що свідчить його особистий підпис на згаданих документах.

На підставі викладеного, Управлінням нарахована відповідачу плата за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в загальній сумі 466,20 євро, що станом на момент проведення розрахунку відповідно до офіційного курсу НБУ становить 14 551,31 грн.

19.09.2018р. Управлінням було скеровано на адресу відповідача два приписи №ВС 0133337 та № ВС 0133336 про усунення виявлених порушень вимог ЗУ «Про автомобільний транспорт», в частині перевезення вантажу з перевищенням допустимої величини навантаження в термін до 16.10.2018р., які залишені відповідачем без задоволення.

Як стверджує прокурор у позовній заяві, згідно приписів п.п. 2, 15, 27 п. 5 Положення №103 «Про державну службу з безпеки на транспорті» від 11.02.2015р., серед іншого, Укртрансбезпека вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до п. 8 згаданого положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Прокурор звертав увагу на те, що з листів Укртрансбезпеки у Львівській області №3008/30-1/19 від 06.03.2019р. вбачається, що Управління не зверталося з позовом до ТОВ «Галич Сервіс Автотранс» про стягнення плати за проїзд, яка була нарахована відповідно до наведених вище обставин в сумі 466,20 євро (14 551,31 грн.).

Таким чином, обгрунтовуючи підстави звернення до господарського суду з даним позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, прокурор зазначає, що позивач маючи відповідні повноваження для захисту інтересів держави, протягом тривалого часу з позовом про захист таких інтересів не звертався, мотивуючи це відсутністю коштів для сплати судового збору. Жодних інших заходів з метою забезпечення надходження коштів до Державного бюджету України не вживалось, що і стало підставою для заявлення позову прокурором в особі уповноваженого органу до ТОВ «Галич Сервіс Автотранс» про стягнення 14 551,31 грн. в судовому порядку.

Суд зазначає, що відповідач з моменту відкриття провадження у справі та до прийняття судом рішення не надав суду відзив на позов, не спростував заявлені позовні вимоги та не надав жодних доказів в їх заперечення. Суд наголошує, що відповідачу було надано можливість захищати себе в судовому процесі та реалізувати належні права. Розгляд даної справи здійснювався протягом 2 місяців, які законодавцем відведені, як максимальні для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Разом з тим, належне повідомлення відповідача про спір підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме повідомленням про вручення ухвали суду про відкриття провадження від 17.07.2019р.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до фактичних обставин справи встановлених судом, даний спір пов`язаний з відшкодуванням на користь держави шкоди завданої відповідачем внаслідок порушення норм ЗУ «Про автомобільний транспорт»

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення суд послуговується наступними законоположеннями та своїми висновками:

За приписами п.п. 2, 15, 27 п. 5 Положення № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед іншого: державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У відповідності до абзацу першого п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок), габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п.п. 4 п. 2, п. 4 Порядку, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м, за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т), навантаження на одну вісь 11 т, здвоєні осі 16 т, строєні 22 т, або якщо вантаж виступає на задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, зокрема актом №086556 від 13.08.2018р., що транспортні засоби, які належать відповідачу під час руху автомобільними дорогами перевищували нормативно-вагові параметри, зокрема: автомобіль марки MAN модель 19.464 реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпу (напівпричіпу) марки BODEX реєстраційний номер НОМЕР_2 та встановлено перевищення на строєні осі, яка становить 25.300 кг, з нормативних 22 т. та автомобіля марки MAN модель 35.364 VFRC, реєстраційний номер НОМЕР_3 встановлено перевищення на здвоєні осі, яка становить 20.300 кг, з нормативних 16 т.

Крім того, водії вказаних автомобілів отримали акт та розрахунок вартості плати за проїзд, що підтверджується їхніми відмітками на документах. Разом з тим, хоча на звороті актів про фіксацію вагових перевищень водії зазначили про свою незгоду з актами, проте подальшого їх оскарження в судовому порядку здійснено не було, відповідних доказів в ході судового розгляду відповідач також суду не надав.

Пунктом 6 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України передбачено, що плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні є джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно з п. 28 Порядку, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України на день проведення розрахунку.

Згідно вищенаведених норм відповідачу було нараховано плату за проїзд в загальній сумі 466,20 євро, що в перерахунку на офіційний курс гривні до іноземної валюти станом на 13.08.2018р. (день виявлення правопорушення) становить 14 553,31 грн. (100 євро = 31,2126 грн.).

Відповідно до п. 31-1 Порядку, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

В ході розгляду справи суду не було представлено відповідачем доказів внесення оплати.

Крім того, суд вирішуючи даний спір враховує правову позицію, висвітлену в постанові Великої палати Верховного Суду від 06.06.2018р. у справі №8201203/17 в якій суд прийшов до висновку, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом не є штрафною санкцією, а є сумою відшкодування матеріальних збитків Державі, внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Таким чином, за результатами розгляду справи відповідачем не спростовано позовних вимог та не було надано доказів оплати за проїзд, не оскаржено актів, а тому сума яка пред`явлена за позовом підлягає до стягнення з відповідача.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Судовий збір в розмірі 1 921,00 грн., відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Керівника Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Галич Сервіс Автотранс (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, 46, ) на користь Державного Бюджету України (отримувач: Управління Державного казначейства у Шевченківському районі м. Львова р/р 07 в ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО: 825014, , призначення платежу: 22160100) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у сумі 14 551,31 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Галич Сервіс Автотранс (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, 46, ) на користь Прокуратури Львівської області (, банк платника Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р 0774, код класифікації видатків бюджету 2800) 1921,00 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви майнового характеру.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.09.2019р.

Суддя Юркевич М. В.