ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2019 року м. Дніпро Справа № 912/1003/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання Абадей М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСК-АГРО"

на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.07.2019 р.

( суддя Тимошевська В.В., м. Кропивницький, повний текст ухвали складено 15.07.2019 р.)

по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСК-АГРО"

( Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг Плюс"

( м. Кропивницький )

про стягнення 300 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 10.07.2019 р. у справі № 912/1003/19 призначено судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення судового експерта поставлено відповідні питання. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСК-АГРО" надати судовому експерту доступ до об`єкту експертного дослідження, а саме до сівалки універсальної просапної Мультикорн 560 (сигн. НАRVEST OS, турбодиск, причіпна). Витрати за проведення судової експертизи покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСК-АГРО" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг Плюс". Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСК-АГРО" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг Плюс" ухвалено здійснити попередню оплату проведення експертизи відповідно до виставлених судовим експертом рахунків в рівних частках. Провадження у справі № 912/1003/19 було зупинено на час проведення експертизи.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСК-АГРО" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити дану справу до Господарського суду Кіровоградської області, для подальшого розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги Скаржник посилається на те, що призначення судом першої інстанції експертизи з власної ініціативи без врахування експертного висновку, дефектного акту, претензії, яка направлялася на адресу Відповідача та інших доказів по справі є невиправданим кроком, оскільки навіть Відповідач вирішив не заявляти такого клопотання, в даному випадку в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи, самі лише письмові заперечення Відповідача не можуть бути підставою для призначення експертизи за ініціативою суду.

Скаржник зазначає, що експертний висновок, здійснений на замовлення Позивача експертом Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати Малихіним С. А., є належним доказом, який не спростовано Відповідачем та не суперечить іншим доказам у справі. Крім того, даний доказ не є самостійним доказом, який підтверджує наявність недоліків спірної сівалки.

Водночас, на думку Скаржника, суд першої інстанції при призначенні експертизи застосував не ті норми матеріального права, які мали бути застосовані, що призвело і до порушення норм процесуального права ( п. 2 ч. 1 ст. 99 ГПК України), оскільки в матеріалах справи є експертний висновок, який в сукупності з іншими доказами підтверджує поставку саме неякісного Обладнання.

Скаржник наголошує на тому, що в експертному висновку зазначений набагато ширший перелік недоліків сівалки ніж в дефектному акті, що підтверджує той факт, що суд першої інстанції не досліджував зазначений доказ, мотивуючи це його не відповідністю діючому законодавству. Проте, суд першої інстанції визначив питання лише за участі представника Відповідача, Скаржнику не надавалася навіть можливість запропонувати свої питання, що є порушенням ч. 5 ст. 99 ГПК України.

Відтак, на думку Скаржника, недотримання порядку призначення і проведення судової експертизи та зупинення провадження у справі має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, на що в апеляційній скарзі посилається Позивач у справі.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг Плюс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що експертний висновок В-241 від 16.04.2019 р., складений експертом Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати Малихіним С.А., який є суб`єктом оціночної діяльності, має повноваження надавати лише висновки щодо оцінки майна, тобто визначати вартість майна, а не робити висновки щодо якості, технічного стану та подальшої експлуатації Товару, які не входять до його компетенції, а тому зазначений висновок не відповідає вимогам ст. 101 ГПК України та вимогам норм чинного законодавства про проведення судових експертиз та не повинен братись до уваги судом.

Товариство також вказує на те, що оскільки предметом спору є стягнення оплати за неякісний товар, з огляду на відсутність належних експертних висновків товарознавчої експертизи та необхідність встановлення обставин наявності/відсутності істотних недоліків товару, господарський суд першої інстанції правомірно призначив у справі судову товарознавчу експертизу.

Крім того, Товариство зазначає про те, що суд визначив питання, з яких має бути проведена експертиза, з врахуванням саме недоліків, на які посилався сам Позивач в позові та які на думку Позивача свідчать про поставку неякісного товару та стали підставою звернення до суду.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Кузнецової І.Л., Березкіної О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.08.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСК-АГРО" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.07.2019 р. у справі № 912/1003/19 залишено без руху, та надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: для надання письмової заяви про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Кіровоградської області від 10.07.2019 р. у справі № 912/1003/19, з обґрунтуванням поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та поновлення такого строку.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2019 р. відновлено строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 10.09.2019 р.

28.08.2019 р. від Відповідача надійшло клопотання про його участь в судовому засіданні 10.09.2019 р., в режимі відеоконференції.

29.08.2019 р. від Позивача також надійшло клопотання про його участь в судовому засіданні 10.09.2019 р., в режимі відеоконференції.

За розпорядженням керівника апарату суду від 29.08.2019 р., у зв`язку з відпусткою судді Кузнецової І.Л. - члена колегії, здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 912/1003/19, відповідно до якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєва І.М., судді: Березкіна О.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.08.2019 р. у справі № 912/1003/19 вирішено провести судове засідання 10.09.2019 р. в режимі відеоконференції. Доручено Господарському суду Кіровоградської області забезпечити проведення відеоконференції за участю представників Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСК-АГРО" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг Плюс" з Центральним апеляційним господарським судом 10.09.2019 р.

У судовому засіданні 10.09.2019 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Господарського суду Кіровоградської області перебуває справа № 912/1003/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСК-АГРО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг Плюс" про стягнення 300 000,00 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСК-АГРО" обгрунтовані тим, що на виконання умов Договору поставки № 49/18 від 02.04.2018 р., укладеного між сторонами, Відповідач поставив Позивачу сівалку універсальну просапну Мультикорн 560 (сигн., «HARVEST OS», турбодиск, причіпна), яку Позивач прийняв, сплативши її вартість в розмірі 300 000,00 грн.

Разом з тим, на початку посівної компанії Позивач виявив, що сівалка є неякісною та фактично не відповідає меті її створення. Відповідач не усунув недоліків.

В зв`язку з вищевикладеним Позивач направив на адресу Відповідача повідомлення-вимогу від 03.04.2019 р. про відмову від Договору та про повернення передоплати в розмірі 300 000,00 грн. протягом 3-х робочих днів з моменту отримання вимоги.

Таким чином, як зазначає Позивач Відповідачем порушені умови Договору, поставлено неякісний товар, недоліки якого не усунуті, вимога Позивача про повернення 300 000,00 грн. здійсненої оплати також не виконана.

На підтвердження поставки Відповідачем саме неякісного обладнання, Скаржником до суду першої інстанції був наданий експертний висновок № В-241 від 16.04.2019 р., відповідно до якого встановлено ряд недоліків сівалки.

Натомість, як зазначає суд першої інстанції, Відповідач наданий Позивачем експертний висновок заперечив та зазначив, що вказаний висновок не відповідає вимогам ст. 101 ГПК України, а отже не є висновком експерта у розумінні чинного законодавства України. Окрім того, за твердженням Відповідача, наданий Позивачем висновок складений експертом, сертифікат якого не передбачає надання висновків щодо технічного стану та подальшої експлуатації відповідного обладнання.

Ухвалою від 10.07.2019 р. Господарський суд Кіровоградської області призначив у справі № 912/1003/19 судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручив експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення судового експерта були поставлені наступні питання: Чи має сівалка універсальна просапна Мультикорн 560 (сигн. НАRVEST OS, турбодиск, причіпна) ( далі Обладнання ), яка була передана Товариству з обмеженою відповідальністю "ДСК-АГРО" згідно договору № 49/18 від 02.04.2019 за Актом приймання-передачі від 17.04.2019 р. наступні дефекти: 1. Вентилятор не відбалансований; 2. Прижимна пружина нижнього лючка вискакує; 3. Комп`ютер фактично не відповідає фактичним діям; 4. Не регулюється правий маркер; 5. Підшипник турбодиску вийшов зі строю; 6. Підшипник на прикотку вийшов зі строю - б шт.; 7. Насіння провід вийшов зі строю; 8. На висівному апараті зірочки замість 26 зубки стоять на 23. Якщо так, то які причини виникнення виявлених дефектів? Чи є виявлені дефекти істотними, а саме: чи можлива експлуатація Обладнання за наявності виявлених дефектів та чи можливо їх усунути і чи буде таке усунення дефектів пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу? Провадження у справі № 912/1003/19 зупинено на час проведення експертизи.

В обгрунтувавння підстави для призначення у справі судової товарознавчої експертизи, суд першої інстанції послався на необхідність встановлення обставин наявності/відсутності недоліків товару, та те, що предметом спору є стягнення оплати за неякісний товар, а Відповідач заперечує, що ним було поставлено неякісне обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, призначення судом судової експертизи має місце у випадку необхідності у спеціальних знаннях, якими не володіє суд, та у разі неможливості суду вирішити питання, що входять до предмета доказування, без її призначення та є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи ( ст. 74 ГПК України ).

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Ч. 1 ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Обов`язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Предметом позову у даній справі є вимога Позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг Плюс" про стягнення 300 000,00 грн. здійсненої оплати внаслідок порушення Відповідачем умов Договору, щодо поставки неякісного товару, недоліки якого не усунуті.

Так, як зазначалось раніше, в даному випадку Позивач стверджує, що переданий Відповідачем товар є неналежної якості, що підтверджується експертним висновком В-241 від 16.04.2019, здійсненим на замовлення Позивача Кіровоградською регіональною торгово-промисловою палатою, згідно якого вказано, що сівалка універсальна просапна Мультикорн 560 (сигн. НАRVEST OS, турбодиск, причіпна) потребує доопрацювання та переобладнання виробником та не може використовуватись за призначенням.

Відповідач, в свою чергу, у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь Позивача на відзив наданий Позивачем експертний висновок заперечив та зазначив, що вказаний висновок не відповідає вимогам ст. 101 ГПК України, а отже не є висновком експерта у розумінні чинного законодавства України. Окрім того, за твердженням Відповідача, наданий Позивачем висновок складений експертом, сертифікат якого не передбачає надання висновків щодо технічного стану та подальшої експлуатації відповідного обладнання.

З огляду на доводи та заперечення сторін, предмет спору у даній справі, на відсутність у суду необхідних спеціальних знань у сфері, іншій, ніж право, а також на відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б підтверджували або спростовували доводи та заперечення сторін, відсутність поданого сторонами іншого висновку експерта, задля забезпечення сторонам необхідних умов для доведення або заперечення фактичних обставин справи суду та правильного застосування законодавства, всебічного і об`єктивного вирішення ним спору, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності встановлення обставин, які входять до предмета доказування, зокрема, щодо фактичного стану сівалки універсальної просапної Мультикорн 560 (сигн. НАRVEST OS, турбодиск, причіпна) яка є об`єктом спірного договору, фактичного встановлення обставин наявності/відсутності недоліків товару, шляхом призначення у справі відповідної експертизи.

Відповідно до п. 1.2.11. до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 N 53/5, комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Відповідно до Інструкції, визначення вартості товарної продукції та визначення змін показників якості товарної продукції є основними завданнями товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 2 п. 1.1 розділу ІV Товарознавча експертиза Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень різновидом товарознавчої експертизи є автомобільно-товарознавча експертиза (автотоварознавча та транспортно-товарознавча експертиза), об`єктами якої є колісні транспортні засоби і їх комплектуючі. Основними завданнями товарознавчої експертизи є: визначення вартості товарної продукції; визначення належності товарів до класифікаційних категорій, які прийняті у виробничо-торговельній сфері; визначення характеристик об`єктів дослідження відповідно до вимог Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності; визначення змін показників якості товарної продукції; установлення способу виробництва товарної продукції: промисловий чи саморобний, підприємства-виробника, країни-виробника; визначення відповідності упакування і транспортування, умов і термінів зберігання товарної продукції до вимог чинних правил.

Відповідно до ч. 1 п. 2.1 розділу ІV Товарознавча експертиза Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних до числа основних завдань автотоварознавчої та транспортно-товарознавчої експертизи належить визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів, їх складових, а також розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього.

Тобто, саме експерт, як володар спеціальних знань, яких позбавлений суд, може встановити обставини, якими сторони у даній справі обґрунтовують свої позиції. При цьому не проведення товарознавчої експертизи фактично залишить без належної оцінки наведені учасниками провадження обставини, тобто призведе до порушення принципу всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що Скаржник в апеляційній скарзі не навів жодного обґрунтованого доводу щодо неправомірності оскаржуваної ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 10.07.2019 р. у справі № 912/1003/19, а саме, щодо порушення місцевим господарським судом будь-яких норм матеріального чи процесуального права. Доводи, викладені Скаржником, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки фактично стосуються вирішення питань щодо розгляду справи по суті, тоді як в даному випадку апеляційним судом переглядається правомірність та законність ухвали суду першої інстанції про призначення у справі судової експертизи, тобто, суто щодо дотримання місцевим господарським судом норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Щодо переліку питань, які було поставлено судом першої інстанції на вирішення експерту, то як зазначено в оскаржуваній ухвалі вказані питання було визначено судом в підготовчому засіданні 10.07.2019 р., відповідно до приписів ч. ч. 4, 5 ст. 99 ГПК України. Крім того, як слушно зауважив Відповідач суд визначив питання, з яких має бути проведена експертиза, з врахуванням саме недоліків, на які посилався сам Позивач в позові та які на думку Позивача свідчать про поставку неякісного товару та стали підставою звернення до суду.

Таким чином, заперечення Скаржника, викладені у апеляційній скарзі щодо призначення експертизи, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи, провадження у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України зупиняється на час проведення експертизи.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали справи, зазначив, що для з`ясування обставин у цій справі є необхідним застосування спеціальних знань, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців, у зв`язку з чим призначив у справі судову експертизу.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Враховуючи те, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції у справі, яка розглядається, призначено судову експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, і в цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, місцевий господарський суд у цьому випадку скористався своїм правом, наданим йому процесуальним законом (ч. 1 ст. 228 ГПК України ) зупинити провадження у справі, що не може вважатися порушенням норм процесуального права, яке тягне за собою наслідки у вигляді скасування відповідного судового рішення.

Отже, визначені названим Кодексом підстави для скасування оскаржуваної ухвали першої інстанції в частині зупинення провадження у справі також відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2018 р. у справі № 910/9883/17.

Звертаючись із апеляційною скаргою, Позивач не спростував висновків господарського суду та не довів неправильного застосування ним норм процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення в частині зупинення провадження у справі.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з наведеним колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки її постановлено з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, згідно ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСК-АГРО" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 10.07.2019 р. у справі № 912/1003/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.09.2019 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін