РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019Справа № 910/8489/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт"

до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 9 851, 10 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (далі - ПрАТ "СК "Український страховий стандарт", позивач) з позовом до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (далі - ПАТ НАК "Оранта", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 9 851, 10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" позивачу перейшло право вимоги до відповідача у зв`язку з відшкодуванням своєму страхувальнику матеріальної шкоди, завданої страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 01.03.2018 р. у місті Борисполі Київської області. Внаслідок вказаної ДТП застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений та позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 9 851,10 грн.

У позові ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" просить компенсувати йому страхове відшкодування в розмірі 9 851,10 грн. та стягнути його з відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.07.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений, у строк, визначений законом, надав відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що відповідач повністю сплатив страхове відшкодування на користь потерпілої особи - ОСОБА_1 , тому підстав для повторного стягнення страхового відшкодування позивачу немає. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши заяви сторін по суті позову та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до договору № 0112-000750 добровільного страхування транспортного засобу від 20.11.2017 р., укладеного між ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" та ОСОБА_1 , були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Фіат", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що 01.03.2018 р. у місті Борисполі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Фіат", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Газ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого був пошкоджений автомобіль "Фіат".

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.03.2018 р. у справі № 359/1789/18, що набрала законної сили, ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні вказаної ДТП, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цією ж постановою до винної особи було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 22234 від 12.03.2018 р., наданого позивачем, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Фіат", реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 51 283,84 грн.

У подальшому на підставі страхового акту № 8937 від 01.06.2018 р. згідно з платіжним дорученням № 2598 від 04.06.2018 р. позивач відшкодував страхувальнику (потерпілій особі) матеріальний збиток у загальній сумі 9 851,10 грн, що був заподіяний страхувальником ПАТ НАК "Оранта" (відповідача).

Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Газ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПАТ НАК "Оранта" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3 .

Посилаючись на вказані обставини, що були встановлені судом, ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" просить відшкодувати їй сплачену суму, стягнувши її із страховика винної особи (відповідача) у порядку суброгації.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У той же час, із матеріалів справи вбачається, що відповідач - ПАТ НАК "Оранта" за зверненням потерпілої особи ( ОСОБА_1 ), 26.04.2018 р., вже здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 20 602,56 грн. на підставі автотоварознавчого дослідження автомобіля марки "Фіат" від 07.03.2018 р., виконаного на його замовлення, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

При цьому суд врахував таке.

Норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким керувався відповідач, регулюють відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечєння відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Так, статтею 34.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачений обов`язок страховика протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про страхування" та п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є одержання повного відшкодування шкоди за договором майнового страхування від особи яка її завдала.

Виходячи із наведених норм, суд вважає, що перш, ніж сплатити потерпілій особі страхове відшкодування, позивач повинен був з`ясувати факт звернення потерпілої особи ОСОБА_1 до страховика винної особи та отримання страхової виплати.

Водночас, матеріали справи свідчать, що така виплата потерпілій особі була проведена відповідачем у сумі 20 602,56 грн. 26.04.2018 р. (платіжне доручення № 30488), при цьому, зі свого боку, позивач виплату страхового відшкодування здійснив 04.06.2018 р. у сумі 9 851,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2598 від 04.06.2018 р., тобто вже після виплати відповідачем страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_1 .

Отже, на момент здійснення зазначеної виплати позивачем вже існували обставини, які є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 за договором № 0112-000750 добровільного страхування транспортного засобу від 20.11.2017 р., передбачені п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про страхування" та п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що виплата ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" страхового відшкодування на суму 9 851,10 грн. була здійснена ним на власний ризик, без з`ясування факту сплати потерпілій особі страхового відшкодування ПАТ НАК "Оранта", хоча вчинення таких дій ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" передбачено п. 34.1 ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Таким чином, оскільки виплата відповідачем страхового відшкодування потерпілій особі у порядку, визначеному законом відбулась раніше, у позивача відсутнє право на вимогу про стягнення страхового відшкодування із відповідача, тому позов задоволенню не підлягає.

У разі відмови у задоволенні позову витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення страхового відшкодування у сумі 9 851, 10 грн.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.