ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2019 Справа № 917/988/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромонтаж-408"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване монтажне управління №25"

про стягнення грошових коштів

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електромонтаж-408" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване монтажне управління № 25" про стягнення 139459,53 грн., у тому числі 124361,57 грн. основного боргу за роботи, виконані за договором підряду № 010317/1 від 01.03.2017р., 11036,03 грн. - інфляційних, 4061,93 грн. - 3% річних; а також 2317,50 грн. витрат на сплату судового збору та 15000,00 грн. витрат на надання правової допомоги.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за виконані роботи.

Відповідач відзив на позов не надав.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

Згідно ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.07.2019 року було встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов - 15 днів з дня вручення цієї ухвали (а.с.150-151).

Ухвала від 19.07.2019 була вручена відповідачу 30.07.2019, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням (а.с.153). Отже, строк для подання відзиву на позов закінчився.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі були вчинені наступні процесуальні дії.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2019 року даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т.М.

За ухвалою господарського суду від 24.06.2019 року залишено позовну заяву без руху та встановлено строк для усунення недоліків (а.с.2-3). Позивач у встановлений судом строк виправив вказані недоліки (а.с.91-149).

Ухвалою суду від 19.07.2019 року відкрито провадження у справі № 917/988/19, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.150-151).

Клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні в режимі відеозв'язку ухвалою суду від 19.07.2019 було відхилено.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч.5 ст.252 ГПК України відповідач суду не надав.

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленнями від 19.07.2019р. (а.с.152-153).

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.07.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване монтажне управління № 25" зареєстроване за адресою: пр. Перспективний, буд.3, м. Полтава, 36007. На цю адресу відповідачу надсилалася ухвала у справі.

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвала суду від 19.07.2019р. відповідач належно повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини п'ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розпочав розгляд справи по суті в установлені строки. Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Електромонтаж-408" (позивачем, підрядником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване монтажне управління № 25" (відповідачем, замовником) укладено договір підряду № 010317/1 від 01.03.2017р. (далі - Договір-1); (а.с.92).

Згідно з п.1.1 Договору-1 позивач, як підрядник, виконує роботи по реконструкції комплексу нежитлових приміщень з добудовою допоміжних будівель та споруд по вулиці Київський шлях, 16, в с.Вільшана, Сумської області і здає їх в обумовлені строки.

Згідно п.2.1. Договору-1 договірна ціна становить 408053,44 грн. (в т.ч. ПДВ 68008,91 грн.).

Згідно п.2.3. Договору-1 договірна ціна може переглядатись сторонами.

Відповідно до п.3.1. Договору-1 виконання робіт починається з дня отримання авансу зазначеного у пункті 2.2. Договору-1 закінчення робіт: І стадія - 31.03.2017, ІІ стадія -20.05.2017р.

Згідно п.7.1. Договору-1 здача і приймання робіт після їх виконання здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформляється актом здавання об'єкту в експлуатацію.

На виконання свої зобов'язань позивач виконав передбачені в Договорі роботи на загальну суму 470 015,04 грн. Зазначене підтверджується двостороннє підписаними актами приймання виконаних будівельних робіт за травень 2017 р. на суму 104728,36 грн., за грудень 2017 р. на суму 280021,88 грн., за лютий 2018 р. на суму 85264,80 грн. (а.с.93-119).

Виконані позивачем роботи прийняті відповідачем без зауважень.

Сторонами за травень 2017р., грудень 2017р., лютий 2018р., також підписано довідки форми № КБ - 3 про вартість виконаних підрядних робіт (а.с.120-122).

Відповідно до п.4.1. Договору-1 розрахунки за виконані роботи здійснюються по договірній ціні на підставі довідки форми-3 або акту форми-2, підписаного уповноваженими представниками сторін. Оплата здійснюється замовником безпосередньо на розрахунковий рахунок підрядчика не пізніше 10 днів після підписання форми-3.

Відповідач в установлений строк не розрахувався за виконані роботи. Заборгованість відповідача за виконані роботи по Договору становила 407015,04 грн.

Також, 01.03.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Електромонтаж - 408» (позивачем, підрядником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване монтажне управління № 25" (відповідачем, замовником) було укладено Договір підряду № 010317/2 (далі - Договір-2; а.с.123).

Згідно з п.1.1 Договору-2 позивач, як підрядник, виконує роботи по реконструкції комплексу нежитлових приміщень з добудовою допоміжних будівель та споруд по вулиці Київський шлях, 16, в с.Вільшанка, Сумської області (склад посівного матеріалу) і здає їх в обумовлені строки.

Згідно п.2.1. Договору-2 договірна ціна становить 100651,03 грн. (в т.ч. ПДВ 16775,17 грн.).

Відповідно до п.3.1. Договору-2 закінчення робіт - 15.03.2017р.

Згідно п.7.1. Договору-2 здача і приймання робіт після їх виконання здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформляється актом здавання об'єкту в експлуатацію.

На виконання свої зобов'язань позивач виконав передбачені в Договорі роботи на загальну суму 69379,28 грн. Зазначене підтверджується двостороннє підписаним актом приймання виконаних будівельних робіт (реконструкція комплексу нежитлових приміщень з добудовою допоміжних будівель і споруд по вул. Київський шлях. 16. в с.Вільшана. Сумської обл. - «склад посівного матеріалу») за березень 2017 р. на суму 69379,28 грн. (форма № КБ-2в); (а.с.124-128).

Виконані позивачем роботи прийняті відповідачем без зауважень.

Сторонами також підписано довідку форми № КБ-3 про вартість виконаних підрядних робіт за березень 2017р. на суму 69379,28 грн. (а.с.129).

Відповідно до п.4.1. Договору-2 розрахунки за виконані роботи здійснюються по договірній ціні на підставі довідки форми-3 або акту форми-2, підписаного уповноваженими представниками сторін. Оплата здійснюється замовником безпосередньо на розрахунковий рахунок підрядчика не пізніше 10 днів після підписання форми-3.

За виконані роботи по Договору-2 відповідач сплатив 411250,63 грн. Це підтверджується платіжними дорученнями № 372 від 03.03.2017р. на суму 43560,00 грн, № 2346 від 03.03.2017р. на суму 6765,52 грн., № 392 від 27.03.2017р. на суму 70000,00 грн., № 13 від 30.06.2017р. на суму 30000,00 грн., № 49 від 19.07.2017р. на суму 20000,00 грн., № 1079 від 27.04.2018р. на суму 140000,00 грн., № 1388 від 03.07.2018р. на суму 100925,11 грн. (а.с.50-57, 131-137).

Тобто, відповідач надмірно сплатив за договором-2 суму коштів у розмірі 341871,35 грн.

17.07.2017р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Договору підряду від 01 березня 2017 р. № 010317/2 (далі - Додаткова угода до Договору-2) на здійснення додаткових робіт (а.с.138).

Згідно з п.1.1 Додаткової угоди до Договору-2 позивач, як підрядчик, виконує для відповідача (замовника) додаткові роботи по реконструкції комплексу нежитлових приміщень з добудовою допоміжних будівель та споруд по вулиці Київський шлях, 16, в с.Вільшанка, Сумської області (склад посівного матеріалу) на суму 15660,31 грн.

Позивач виконав передбачені в Додатковій угоді роботи на загальну суму 15660,31 грн. Зазначене підтверджується двостороннє підписаним актом приймання виконаних будівельних робіт (реконструкція комплексу нежитлових приміщень з добудовою допоміжних будівель і споруд по вул. Київський шлях. 16. в с.Вільшана. Сумської обл. - «склад посівного матеріалу») за липень 2017 р. на суму 15660,31 грн. (форма № КБ-2в); (а.с.59-62, 139-142).

Виконані позивачем роботи прийняті відповідачем без зауважень.

Сторонами за липень 2017р. також підписано довідку форми № КБ-3 про вартість виконаних підрядних робіт за липень 2017р. на суму 15660,31 грн. (а.с.63, 143).

Відповідно до п.4.1. Додаткової угоди до Договору-2 розрахунки за виконані роботи здійснюються по договірній ціні на підставі довідки форми-3 або акту форми-2, підписаного уповноваженими представниками сторін. Оплата здійснюється замовником безпосередньо на розрахунковий рахунок підрядчика не пізніше 10 днів після підписання форми-3.

За виконані по акту від 31.07.2017р. роботи відповідач сплатив 19442,43 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 112 від 15.09.2017р. (а.с.64, 144).

Тобто, здійснив надмірно сплатив за Додатковою угодою до Договору-2 суму коштів у розмірі 3782,12 грн.

Перерахування коштів за виконані роботи відповідач здійснював посилаючись на Договір-2 та рахунок № СФ-0000014 від 02.03.2017р., що був виписаний на авансову оплату за договором-2 (а.с.50).

Позивач у позові зазначає, що сума надмірно сплачених відповідачем коштів - 345653,47 грн. за договором № 010317/2 були позивачем зараховані на погашення заборгованості відповідача за договором № 010317/1 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог (ст.601 ЦК України; ст.203 ГК України).

Таким чином, загальна вартість виконаних позивачем робіт за Договором-1, Договором-2 та за Додатковою угодою до Договору-2 становить 555054,63 грн. Відповідач сплатив загалом 430693,06 грн.

Отже, відповідач має заборгованість за Договором підряду №010317/1 від 01.03.2017р. в розмірі 124 361,57 грн.

Відповідно до ст.1-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Статтею 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення 124361,57 грн. основного боргу за роботи за договором від 01.03.2017 № 010317/1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час затримки, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі вказаних положень позивачем заявлено до стягнення 4061,93 грн. - 3% річних за період 10.03.2018р. - 10.03.2019р. та 11036,03 грн. інфляційних за період 10.03.2018р. - 10.03.2019р (а.с.65).

При перевірці правильності нарахування інфляційних судом обчислено, що за вказаний період сума інфляційних втрат становить 10947,90 грн. (розрахунок суду залучено до справи).

Також, позивач нарахував 3% річних на суму основного боргу, збільшену на суму інфляційних втрат, що не передбачено діючим законодавством. Після проведення перерахунку судом встановлено, що за заявлений період сума 3 % річних, нарахованих на суму основного боргу, становить 3741,07 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 10947,90 грн. інфляційних та 3741,07 грн. - 3% річних підлягають задоволенню.

В іншій частині вимоги про стягнення інфляційних та 3% річних судом відхиляються за їх безпідставністю.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі, до яких включає витрати на оплату судового збору у сумі 2317,50 грн. та 15000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 2317,50 грн. судового збору за платіжним дорученням № 1516 від 11.06.2019р. (а.с.10). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 12.06.2019 р. (а.с.90).

Згідно з підп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011р. № 3674-VІ «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з позовних вимог на суму 139459,53 грн. судовий збір належав до сплати в сумі 2091,83 грн.; надмірно сплачена сума судового збору становить 6,07 грн.

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України вказані судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в сумі 2085,76 грн.

В частині надмірно сплаченого судового збору на суму 6,07 грн. позивач має право на повернення його з державного бюджету, звернувшись із відповідною заявою до господарського суду у цій справі.

Згідно з ч. 3 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В ч. 3 ст. 126 ГПК України вказано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В підтвердження факту понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду надані такі докази:

- договір від 08.05.2019р. про надання адвокатських послуг та ведення справ в господарському суді, укладений між позивачем (клієнтом) та адвокатом Третяков С.М.., за умовами якого клієнт замовляє надання консультаційних та юридичних послуг з питання про стягнення із ТОВ «СМУ - 25» заборгованості за виконані роботи;

- розрахунок суми гонорару;

- ордер СМ № 94 від 08.05.2019р.

- копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю від 20.02.2009р. № 282;

- довіреність від 11.05.2019р.

Як доказ оплати судових витрат на професійну правову допомогу позивачем надано лише додаток № 1 до Договору - розрахунок суми гонорару (а.с.71).

Відповідно до п.4 та п. 5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, суб'єкти господарювання, які відкрили поточні рахунки в банках і зберігають на цих рахунках свої кошти, здійснюють розрахунки за своїми грошовими зобов'язаннями, що виникають у господарських відносинах, у безготівковій формі, а також у готівковій формі з дотриманням обмежень та в порядку, установленому законодавством України. Суб'єкти господарювання здійснюють розрахунки готівкою між собою і з фізичними особами через касу як коштами, одержаними як готівкова виручка, так і коштами, одержаними із банків. Зазначені розрахунки проводяться також шляхом переказу готівки для сплати відповідних платежів.

Згідно з п. 23 вказаного Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки.

В п. 26 вказаного Положення зазначено, що видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки.

Велика Палата Верховного Суду в постанові № 826/1216/16 від 27.06.2018, зазначила, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, поданий позивачем додаток № 1 до Договору - розрахунок суми гонорару не є належним документальним доказом понесення вказаних судових витрат згідно вказаних вище правових норм.

Належних документальних доказів оплати судових витрат на професійну правову допомогу позивачем суду не надано. Отже, вимоги про відшкодування цих витрат не можуть бути задоволені.

Суд також роз'яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване монтажне управління № 25" (провулок Перспективний, буд.3, м. Полтава, 36007; ідентифікаційний код 37115590) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромонтаж-408"(вул. Черкаська, буд. 4, м. Суми, 40007; ідентифікаційний код 30845726) 124361грн. 57 коп. основного боргу, 10947грн. 90 коп. інфляційних, 3741грн. 07 коп. - річних, 2085грн. 76коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (через Господарський суд Полтавської області).

Дата складення повного судового рішення: 09.09.2019.

Суддя Т. М. Безрук