РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.08.2019Справа № 910/8277/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., при секретарі судового засідання Яценко Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

За позовом Сільськогосподарського підприємства "НІБУЛОН" (вул.Каботажний спуск, 1, м. Миколаїв, 54002, )

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул.Тверська (Єжі Гедройця), 5, м. Київ, 03680, )

про стягнення 281 815, 20 грн.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 281 815,20 грн безпідставно списаних коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач списав грошові кошти з особового рахунку позивача за вже попередньо сплачені послуги, чим фактично допустив подвійне справляння грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, заперечення на відповідь на відзив, та позивачу - відповідь на відзив.

15.07.2019 до суду через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить виключити з резолютивної частини позовної заяви «в особі регіональної філії «Одеська залізниця».

29.07.2018 до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає та вказує на наявність підстав перерахунку неправильно нарахованих платежів та стягнути недоотримані кошти з попередньої оплати замовника на підставі п.4.10. укладеного договору. Судом поновлено строк на подачу відзиву та долучено до матеріалів справи.

06.08.2019 через відділ діловодства суду відповідачем подано додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 06.08.2019 оголошено перерву до 20.08.2019.

12.08.2019 через відділ діловодства суду позивачем повторно подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить виключити з резолютивної частини позовної заяви «в особі регіональної філії «Одеська залізниця», оскільки це вказано помилково, подана заява прийнята судом до розгляду.

12.08.2019 через відділ діловодства суду позивачем подано відповідь на відзив.

В судовому засіданні 20.08.2019 оголошено перерву до 27.08.2019.

27.08.2019 через відділ діловодства суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні 27.08.2019 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в засідання суду не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 27.08.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (Перевізник, Відповідач ) та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» (Замовник, Позивач) укладено договір № 09829/ЦТЛ-2018 предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном Перевізника не є орендною платою.

Згідно п. 1.2 договору перевезення - послуга, в процесі надання якої Перевізник зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього Договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за № 1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення ( далі -УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.

Згідно п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.6, 2.1.6.1 договору замовник зобов`язується надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідне до Правил планування перевезень вантажів через АС «Месплан». За три доби до дати навантаження вагонів проставляти або організовувати; проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезень. Оплачувати Перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг Перевізника.

Пунктами 2.3.2 - 2.3.4 договору перевізника зобов`язано Приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) Замовника або у вагонах (контейнерах) Перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками Замовника згідно інформації АС «МЕСПЛАН», доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього Договору. Відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для Замовника особовий рахунок з наданням коду платника № 8211375. Присвоїти Замовнику код вантажовідправника / вантажоодержувача 8615. Вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати Замовнику відповідні розрахункові документи в електронному вигляді, а у разі відсутності електронного зв`язку - в паперовому вигляді через (415207) Миколаїв-Ван. (назва станції або виробничого структурного підрозділу філії «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» ПАТ «Укрзалізниця» (Київський, Одеський, Львівський, Дніпропетровський, Харківський, Лиманський) (далі-ВСП).

Розмір плати за перевезення вантажу у вагонах Замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів. Розмір плати за перевезення вантажу у вагоні Перевізника (крім транспортерів Перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з: плати за перевезення навантаженого вагону Перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону Перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього Договору; плати за використання вагону Перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки (п. 3.1, 3.2 договору).

Згідно п. 12.1 договору Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання Замовник договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт-УЗ», або вчинення Замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із Сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії Договору з пропозицією до іншої Сторони про припинення його дії, то цей Договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору.

В матеріалах справи містяться залізничні накладні: №43979624 від 23.08.2018, №43979632 від 23.08.2018, №44270726 від 23.03.2018, №44270734 від 23.03.2018, №44454395 від 03.10.2018, №44656197 від 22.10.2018, №44656221 від 22.10.2018, №44740850 від 30.10.2018, №44741031 від 30.10.2018, №44782373 від 09.05.2018, №44782381 від 09.05.2018, №33765314 від 04.10.2018, які підтверджують здійснення перевезень відповідачем на виконання умов договору за період з 23.08.2018 по 10.04.2018.

За вищезазначеними накладними позивачем було сплачено провізні платежі, що підтверджується переліками №20180323 від 23.03.2018, №20180509 від 09.05.2018, №20180823 від 23.08.2018, № 20181004 від 04.10.2018, №20181022 від 22.10.2018; №20181030 від 30.10.2018.

Як вказує позивач, 21.12.2018 та 26.12.2018 Позивач з наданих Відповідачем переліків №20181221 від 21.12.2018 та №20181226 від 26.12.2018 дізнався, що Відповідач в односторонньому порядку без будь-якого узгодження списав з особового рахунку Позивача грошові кошти на загальну суму 281 815,20 грн. за «використання власних вагонів перевізника при відправленні» (розділ «коригування сум нарахованих платежів минулі періоди» переліку), а саме: по накладній №43979624 від 23.08.2018 списано 23 101,20 грн, по накладній №43979632 від 23.08.2018 списано 21 390,00 грн, по накладній №44270726 від 23.03.2018 списано 13 362,00 грн, по накладній №44270734 від 23.03.2018 списано 29 082,00 грн, по накладній №44454395 від 03.10.2018 списано 33 368,40 грн, по накладній №44656197 від 22.10.2018 списано 35 079,60 грн, по накладній №44656221 від 22.10.2018 списано 11 122,80 грн, по накладній №44740850 від 30.10.2018 списано 30 801,60 грн, по накладній №44741031 від 30.10.2018 списано 13 689,60, по накладній №44782373 від 09.05.2018 списано 18 864,00 грн, по накладній №44782381 від 09.05.2018 списано 22 008,00 грн, по накладній №33765314 від 04.10.2018 списано 24 946,00 грн.

Загалом, по вищевказаним перелікам і накладних додатково Відповідачем було списано 281 815,20 грн.

З свого боку Відповідачем з особового рахунку Позивача було списано ці кошти за відповідними накладними, що підтверджується переліками №20180323 від 23.03.2018, №20180509 від 09.05.2018, №20180823 від 23.08.2018, № 20181004 від 04.10.2018, №20181022 від 22.10.2018; №20181030 від 30.10.2018.

Позивач звернувся до відповідача з листами від 23.01.2019 №1447/3-19/34, №1449/3-19/34, від 01.02.2019 №1909/3-19/34, №1908/3-19/34, №1906/3-19/34, №1901/3-19/34, №1898/3-19/34, в яких вказав про безпідставне списання з його рахунку кошів.

Відповідач надав відповідь на листи, в якій вказав, що він обґрунтовано на підставі укладеного сторонами договору списав з рахунку позивача недоотримані за перевезення кошти.

З поданих до матеріалів справи доказів та пояснень вбачається, що з рахунку позивача було додатково списано кошти за здійснення перевезень у розмірі 281 815,20 грн з ПДВ. Вказана обставина не заперечується сторонами.

Спір у справі виник в зв`язку з тим, що позивач вважає, йому безпідставно донараховано оплату за перевезення, оскільки, відповідачем списано грошові кошти за вже попередньо оплачені послуги чим фактично допущено подвійне справляння грошових коштів з позивача за одну і ту саму послугу, позивач взагалі не отримував та не замовляв послуги, за які відповідачем було додатково справлено грошові кошти, відсутні будь-які первинні документи, які б підтверджували дійсний факт надання послуг.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно з ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до п.2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, перевезення вантажів здійснюється вагонними, дрібними, контейнерними, груповими або маршрутними відправками.

Відповідно до п.1.2 Правил планування перевезень вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873, перевезення вантажів залізницями здійснюються на підставі договорів про організацію перевезень за місячними планами. за пред`явленням, за окремими замовленнями відправників (вантажовласників або за їх дорученням - експедиторських організацій).

Пунктом 2.1 Правил планування перевезень вантажів встановлено, що місячне планування перевезень вантажів у межах України, на експорт у треті країни та країни СНД, у Латвійську Республіку, Литовську Республіку та Естонську Республіку (далі - країни Балтії) здійснюється на підставі замовлень відправників у порядку, встановленому цими Правилами.

Відповідно до пункту 7.1.1. Правил планування перевезень вантажів, планування перевезення вантажів у межах України здійснюється з використанням автоматизованої системи документообігу (далі - АС МЕСПЛАН) відповідно до Правил та цього Порядку.

З урахуванням пункту 7.1.7. Правил планування перевезень вантажів, основними реквізитами плану є : вид плану; дата надання замовлення; станція відправлення; відправник; станція призначення; код вантажу; вантажоодержувач; кількість вагонів; кількість тон.

Згідно з п. 2.5. Правил планування перевезень вантажів разом з проектом місячного плану на перевезення вантажів відправники за наявності достатньої кількості вантажу надають управлінням залізниць відправлення плани перевезень вантажів маршрутами за встановленою формою (додаток 4, форма ГУ-114). Календарні плани перевезень вантажів маршрутами можуть коригуватися залізницею за заявою відправника, наданою за дві доби до початку декади. Плани перевезення маршрутами у цілому для залізниці і за родами вантажів затверджуються начальником залізниці з повідомленням начальників дирекцій залізничних перевезень, які в свою чергу доводять ці плани до відома станцій, а станції - до відома відправників. У разі неподання вантажовідправником плану перевезень вантажів маршрутами у встановлений термін або надання плану у занижених (у порівнянні з місячними обсягами) розмірах кількість планових маршрутів встановлює начальник станції. В окремих випадках за заявами вантажовідправників начальник дирекції може дозволити напередодні дня навантаження зміну станції призначення маршруту у межах передбаченого планом перевезень залізниць призначення, крім експорту.

Саме у документ форми ГУ-114, який є додатком №4 до Правил планування перевезень вантажів, вантажовідправник вносить інформацію, зокрема, щодо кількості маршрутів та вагонів у маршрутках з зазначенням станції та дати відвантаження.

Отже, виключно на підставі інформації, яка міститься у документі форми ГУ-114 АТ «Укрзалізниця» вбачає необхідність Замовника в одержанні вагонів однією партією в кількості, необхідній для формування маршруту.

ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Нібулон» за вказаний період документ за формою ГУ-114 залізниці відправлення не надавався, докази надання вказаних документів в матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу, що зазначення у залізничних накладних позивачем інформації про маршрутне відправлення не свідчить про погодження залізницею перевезення маршрутного відправлення. Оскільки, для такого погодження передбачено подачу документу спеціально визначеної форми - ГУ-114.

Отже, надання вагонів у кількості, замовленій замовником для формування маршрутів, здійснюється на підставі інформації, зазначеної у документах форми ГУ-114, а не на підставі планів та заявок в АС «Месплан».

Відповідно до пункту 1 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, зареєстрованих Міністерством юстиції України 08.07.2002 за №565/6853, перевезення вантажів маршрутами відправника здійснюється згідно з планами перевезень, якими передбачається максимальна концентрація вантажопотоків з метою раціонального використання технічних засобів відправників, одержувачів та залізниць.

Маршрутом відправника (далі - маршрут) вважається поїзд установленої маси або довжини, сформований відправником відповідно до Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.12.96 № 411, та плану формування поїздів на залізничній під`їзній колії підприємства або за договором із залізницею - на коліях залізничної станції призначенням на одну станцію або з розпиленням на кількох станціях з обов`язковим зменшенням кількості його переробок на попутних технічних станціях.

Ознаки маршрутної відправки визначені і у п.2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, відповідно до якої маршрутна відправка - партія вантажу за однією накладною в кількості, яка відповідає ваговій нормі, встановленій для маршруту ("ядра" маршруту).

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 4 Правил перевезень вантажів маршрутними відправками, маса та довжина маршрутів установлюються в залежності від їх призначення відповідно до плану формування поїздів. Залізниця повідомляє відправників про встановлені норми маси та довжини маршрутів.

План формування поїздів на 2017-2018 роки опубліковано на офіційному сайті АТ «Укрзалізниця».

Так, пунктом 2.4.8 Порядка направления вагонопотоков и организации их в грузовые поезда на 2017-2018 гг. (План формирования поездов), затверджених наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 08.12.2017 №757, встановлено, що відправницьким маршрутом не визнається маршрут у складі якого менше 50 вагонів.

Як вказує відповідач ТОВ «СП «Нібулон», здійснюючи господарську діяльність на власний розсуд, оформлено накладні №№ 43979624, 43979632, 44270726, 44270734,

454395,44656197,44656221, 44740850, 44741031, 44782373, 44782381 на перевезення вантажу у вагонах, наданих АТ «Укрзалізниця» на станцію відправлення.

З накладних вбачається, що кількість вагонів, які зазначені у графі 19 перелічених накладних, не відповідає кількості вагонів, встановленій для формування маршруту.

Відповідно до пункту 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138), зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №863/5084, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до частини другої статті 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

В п. 3.2.1 Договору про надання послуг від 14.02.2018 №09829/ЦТЛ-2018 (далі - Договір) Сторонами визначено порядок нарахування вартості перевезення.

Так, розмір плати за використання вагону Перевізника у вантажному та порожньому рейсах визначається з урахуванням нормативної кількості кілометрів за одну добу, км. відповідно до п.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 №863/5084.

Відповідно до п. 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, Залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням у такі терміни: у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками 1 доба на кожні повні та неповні 320 км.

Умовою формування ціни як за маршрутну відправку (із застосуванням терміну доставки 320км/доба) є дотримання саме вантажовідправником критеріїв, встановлених Правилами перевезень вантажів маршрутними відправками та Планом формування поїздів - не менше 50 вагонів за одним перевізним документом.

Враховуючи вищевикладене, без дотримання вантажовідправником умов Правил оформлення перевізних документів, Правил перевезень вантажів маршрутними відправками, зокрема, щодо маси та довжини маршруту, підстави для встановлення ціни договору з застосуванням швидкості доставки 320 км/доба як для маршрутної відправки у АТ «Укрзалізниця» відсутні.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.2.1.6.1 Договору про надання послуг від 14.02.2018 №09829/ЦТЛ-2018 (далі - Договір), Замовник зобов`язаний самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг Перевізника.

Відповідно до ч. 1 ст.632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Так, вартість послуг з перевезення, зокрема, такої складової вартості як плати за використання вагону Перевізника у вантажному та порожньому рейсах, встановлено у п. 3.2 Договору та розраховується з урахуванням Правил оформлення перевізних документів, Правил перевезень вантажів маршрутними відправками.

Відповідно до Керівництва користувача АРМ «Вантажовідправник» «Заяви та відмітки відправника», графи тип маршруту (зазначається тип маршруту відправника) та номер маршруту (зазначається № маршруту відправника) у накладній заповнюється та визначається самостійно Відправником при створенні перевізного документу.

Як вказує відповідач, внесення в даному випадку відміток про наявність маршрутної відправки у графу 29 накладних №№43979624, 43979632, 44270726, 44270734, 44454395,44656197,44656221, 44740850, 44741031, 44782373, 44782381, 33765314 без дотримання законодавчо встановлених вимог щодо формування маршруту є маніпуляцією зі сторони Вантажовідправника та зловживанням правами по заповненню первинного документу, що призвело до невідповідності вартості замовлених перевезень фактичній вартості таких послуг.

Таким чином, суд прийшов до висновку, необгрунтованими є доводи Позивача щодо правомірності позовних вимог у зв`язку з оплатою останнім вартості наданих послуг за тарифом з ознакою «маршрут».

Крім того, відповідно до пункту 4.2 Договору, опала послуг здійснюється у національні; валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Перевізника, вказаний у пункті 14.2. Розділу 14 Договору.

Відповідно до пункту 2.1.6.1 Договору, Замовник зобов`язаний самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих, тарифів та умов цього Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послу Перевізника.

Відповідно до пп. 8.1 п.8 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, плата за перевезення вантажів нараховується при перевезеннях у залізничному сполученні: внутрішніх та експортних (через припортові станції, у тому числі на адресу морських (річкових) портів та терміналів), оформлених накладною внутрішнього сполучення, - за тарифами, що діють на дату приймання вантажу до перевезення, зазначену станцією відправлення.

Тобто, укладаючи Договір, ТОВ «СП Нібулон» добровільно погодилося на встановлення особливого порядку здійснення розрахунків беручи при цьому на себе відповідні зобов`язання.

Пунктом 4.10 Договору передбачено право Перевізника у разі виявлення неправильного нарахування платежів здійснити перерахунок, після чого надлишок стягнутої суми перераховується на особовий рахунок Замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати стягуються недоотримані грошові кошти.

Отже, враховуючи порушення Позивачем на дату приймання вантажу до перевезення при оформленні перевізних документів пунктів 2, 2.1, 2.5 Правил планування, пункту 6.1 Правил оформлення перевізних документів, достягнення грошових коштів у розмірі 281 815,20 грн. з сум внесеної попередньої оплати на підстав пунктів 2.1.6.1, 4.10 Договору АТ «Укрзалізниця» здійснено правомірно.

Зазначене в повному обсязі спростовує твердження Позивача, що Відповідач в односторонньому порядку без будь-якого узгодження списав з особового рахунку грошові кошти.

Не приймаються судом до уваги твердження Позивача щодо необхідності включення списання коштів до накопичувальних карток, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1.3 Договору, надання послуг за цим Договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Відповідно до п. Правил розрахунків за перевезення вантажів, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість.

Відтак, до накопичувальної картки включаються платежі за додаткові послуги та штрафи.

Водночас, відповідно до п. 3.2 Договору, плата за використання вагону Перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки відноситься до вартості перевезення вантажу.

У пункті 4.5 договору зазначено, що по мірі виконання перевезень та надання послуг, Перевізником відображається в особовому рахунку використання Замовником коштів за добу для оплати, зокрема, вартості послуг за перевезення, зазначеної в накладній.

Оскільки суму у розмірі 281 815,20 грн. складає донарахована на підставі п 4.10 Договору плата за використання вагону Перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки, а не вартість додаткових послуг, підстави для складання накопичувальних карток у АТ «Укрзалізниця» відсутні.

Також не приймається судом до уваги твердження Позивача, що Відповідач списав кошти з особового рахунку Позивача за вже попередньо оплачені послуги, чим фактично допустив подвійне справляння грошових коштів з Позивача за одну і ту саму послугу враховуючи наступне.

Як вказано у пп. 1, 2 відзиву на позовну заяву, донарахування вартості послуг здійснено Перевізником на підставі п. 4.10 Договору у зв`язку з виявленням недотримання вантажовідправником законодавчо встановлених вимог щодо формування маршруту під час оформлення перевізних документів.

Вказані донарахування відображені у переліках №№20181221, 20181226 як коригування сум нарахованих платежів минулі періоди, а саме плата за використання власних вагонів перевізника з зазначенням перевізних документів, за якими здійснено донарахування.

Твердження Позивач, що він не отримував та не замовляв послуги, за які Відповідачем було додатково справлено грошові кошти, та відсутність будь-яких первинних документів, які б підтверджували дійсний факт надання послуг не відповідають матеріалам справи, умовами укладеного договору.

Слід звернути увагу, що розмір плати, визначений Сторонами в п.3.2 Договору є платою, яка в собі містить складові, що не можуть бути стягнені окремо, оскільки є вартістю плати за послугу, що підтверджується перевізним документом, та складається з:

плати за перевезення навантаженого вагону Перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;

компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону Перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього Договору;

плати за використання вагону Перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Вказані складові плати входять до вартості замовлених послуг за перевезення вантажу у вагоні Перевізника.

Відтак, накладні, долучені Позивачем до матеріалів справи є документами, які підтверджують надання АТ «Укрзалізниця» послуг з перевезення. Отримання зазначених послуг не оспорюється ТОВ «СП Нібулон».

Вказане спростовує твердження ТОВ «СП «Нібулон», що Позивач не надавав заявок чи жодним іншим чином не замовляв послуг, які Відповідач поклав в основу для списання суми оспорюваних коштів.

Підсумовуючи вищезазначене слід зазначити, що право на відправлення вантажу маршрутом та застосування в розрахунках терміну доставки вантажу у розмірі 320 км/доба як для маршрутної відправки може виникнути виключно у випадку:

Подання вантажовідправником плану перевезень вантажів маршрутами за встановленою формою (додаток 4, форма ГУ-114) відповідно до п.2.5 Правил планування перевезень вантажів.

Оформлення перевізного документу у відповідності до вимог пункту 2 Правил приймання вантажів до перевезення, п. 6.1 Правил оформлення перевізних документів.

Як вбачається з наведеного вище та що знаходить своє відображення у матеріалах справи, ТОВ «СП Нібулон» зазначені вимоги не дотримано.

Вказані обставини надали право АТ «Укрзалізниця» здійснити перерахунок неправильно нарахованих платежів та стягнути недоотримані грошові кошти з попередньої оплати Замовника на підставі п.4.10 укладеного Договору.

Відповідно до позиції, викладеної у постанові Вищого господарського суду України від 11.08.2011 у справі №11/77, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, враховуючи обов`язок Замовника, визначений у пункту 2.1.6.1 Договору, порушення Позивачем при оформленні замовлення з перевезення пунктів 2, 2.1, 2.5 Правил планування, п. 6.1 Правил оформлення перевізних документів, стягнення грошових коштів у розмірі 281 815,20 грн. з сум внесеної попередньої оплати на підставі п.4.10 Договору здійснено правомірно, отже, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 03.09.2019.

Суддя Н.І.Ягічева