ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2019р. Справа № 904/2771/19
За позовом: Фізичної особи-підприємця Дуда Романа Івановича, м. Бориспіль

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровнештранс», м. Дніпро

Про: стягнення 22 100, 27 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

ФОП Дуда Р.І. (позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Дніпровнештранс» (відповідач) про стягнення 22 100, 27 грн. (в т.ч.: 11 500, 00 грн. основна заборгованість; 4 302, 87 грн. - пеня; 1 012, 40 грн. - інфляційні втрати та 364, 00 грн. - 3% річних) заборгованості за договором про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні №2601-18/04 від 26.04.18р. ( укладеним між сторонами). Позовні вимоги обґрунтовані посилання на порушення відповідачем умов вищезазначеного договору щодо своєчасної оплати транспортно-експедиційних послуг, наданих позивачем. Також позивач просив стягнути з відповідача 3 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. На підтвердження понесення цих витрат позивач посилається на договір про надання правової допомоги №41/19 Г від 08.02.19р. (укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «Вишневий і Партнери»), додаток №1 до вищезазначеного договору; акт надання юридичних послуг та квитанцію про сплату на користь адвокатського об`єднання 3 000, 00 грн.

Ухвалою від 08.07.19р. було відкрите провадження у справі №904/2771/19 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ТОВ «Дніпровнештранс» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов, не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням направленим на адресу відповідача (зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 05.07.19р., а.с. 38) та повернутим органами зв`язку з посиланням «за закінченням терміну зберігання» ( а.с. 39-42).

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил). У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил). Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою «Судова повістка», які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення «закінчення встановленого строку зберігання», суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення «у зв`язку з відсутністю адресата». Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Також , суд враховує , що відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк ( встановлений законом ). Оскільки провадження у цій справі відкрите ухвалою суду від 08.07.19р. , то ця справа повинна бути розглянута в строк до 08.09.19р. ( який є вихідним ) , отже останнім днем розгляду справи є 09.09 2019 року.

Суд враховує висновок Верховного суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17: у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain) від 07.07.1989).

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду цієї справи та необхідність надання відзиву на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

26.04.18р. між ТОВ «Дніпровнештранс» (експедитор) та ФОП Дуда Р.І. (перевізник) було укладено договір про надання транспортно-експедиційної послуги про перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному та між городньому сполученні № 2601-18/04.

Відповідно до умов вищезазначеного договору експедитор залучає перевізника для перевезення вантажів у місцевих, міжнародних сполученнях, який здійснює перевезення автомобільним транспортом, доставляє заявлені експедитором грузи в пункти призначення. експедитор оплачує послуги перевізнику з коштів, які поступили від замовника, на умовах договору. (п.1 договору ).

Пунктом 4.1.2. договору передбачено, що експедитор зобов`язаний оплатити транспортно-експедиційні послуги на розрахунковий рахунок перевізника на підставі оригіналу рахунку, акту виконаних робіт, податкової накладної , СМR з печатками про отримання вантажу та при умові відсутності у замовника претензій до експедитора .

Згідно до пункту 4.5 договору оплата послуг перевізника здійснюється експедитором на його розрахунковий рахунок , на підставі належним чином оформлених всіх необхідних документів, на протязі 14 банківських днів по оригіналам CMR/TTH с печатками про отримання вантажу та оригіналу рахунку, податкової накладної , акту виконаних робіт , при умові повного виконання умов договору сторонами та відсутності будь-яких претензій, а також при умові повної оплати вартості послуг замовником експедитору.

В пункті 6.3 договору сторони погодили, що у випадку прострочення платежу винна сторона оплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу (а.с.11-14).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вищезазначеного договору позивачем були надані транспортно-експедиційні послуги на загальну 11 500, 00 грн. ( що підтверджується відповідним актом №ОУ-0000001 від 28.04.18р., а.с.15). Однак в порушення прийнятих на себе зобов`язань відповідач надані позивачем транспортно-експедиційні послуги у повному обсязі не оплатив. У зв`язку з чим ( відповідно до наданого позивачем розрахунку) за ним рахується заборгованість за ці послуги в розмірі 11 500, 00 грн.

Направлену позивачем 13.02.19р. претензію вих.№1 від 13.02.19р. про сплату заборгованості (а.с.20-23, 24-25), відповідач залишив без задоволення. Окрім того - позивач відповідно до п. 6.3. договору та приписів ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу: 4 302, 87 грн. - пені; 1 012, 40 грн. - інфляційних втрат ; 364, 00 грн. - 3% річних (а.с.18-19).

На час прийняття рішення у цій справі відповідач жодних доказів , які б спростовували обставини ,викладені у позовній заяві , або доказів сплати заборгованості ( з урахуванням штрафних санкцій, інфляційних втрата та 3% річних ) не надав. Таким чином , загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 22 100, 27 грн.

Відповідно до приписів ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України). Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене , позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровнештранс» (49130, м. Дніпро, вул. Березинська, 80, офіс 319; ) на користь позивача: Фізичної особи - підприємця Дуда Романа Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ): 11 500, 00 грн. - заборгованості за договором; 4 302, 87 грн. - пені; 1 012, 40 грн. - інфляційних втрат; 364, 00 грн. - 3% річних; 3 000, 00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу; 1921, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 05.09.2019 р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.