ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2019 р. Справа№ 925/160/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання Мельничук О.С.,

представники сторін:

позивач за первісним позовом Болдін В . В .

відповідач за первісним позовом Яковюк А.Ю.

третя особа не з`явився

розглядає апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.07.2019

про залишення без розгляду позовної заяви

За позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзкапітал"

до:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси"

2. Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про визнання недійсним договору транспортування природного газу

у справі №925/160/19 (суддя Кучеренко О.І.)

За позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси"

про стягнення 50 434 983 грн 89 коп

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси" до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про визнання часткового недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси" про стягення 50434983 грн 89 коп.

22.03.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси" подало зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про визнання часткового недійсним договору транспортування природного газу №151000664 від 17.12.2016 року, який укладений між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси". Ухвалою суду від 27.03.2019 року зустрічна позовна заява прийнята до провадження для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.05.2019 року за результатами підготовчого засідання постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

11 липня 2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзкапітал" надійшла позовна заява, у якій заявник просить залучити його до участі у справі, як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та визнати недійсним договір транспортування природного газу №151000664 від 17.12.2016 року, який укладений між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси".

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.07.2019 року залишено без розгляду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява подана до суду після закриття підготовчого провадження, тобто після закінчення процесуального строку на подання такої заяви.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.07.2019 року у справі №925/160/19 та прийняти нове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права. Зокрема оскільки ТОВ «Союзкапітал» є учасником ТОВ «Газпостач-Черкаси» судом першої інстанції безпідставно залишено без розгляду позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору на підставі ст. 118 ГПК України та з формальних підстав чим позбавлено ТОВ «Союзкапітал» в реалізації свого права на подання такої позовної заяви.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.07.2019 року у справі №925/160/19 та призначено розгляд справи на 05.09.2019 року.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.09.2019 року, у зв`язку з відпусткою судді Кравчука Г.А., сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №925/160/19 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Тарасенко К.В., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2019 року Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.07.2019 року у справі №925/160/19 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

04.09.2019 року від позивача через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення.

В судовому засіданні 05.09.2019 року представник позивача за первісним позовом надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представник відповідача за первісним позовом надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи вищезазначену позовну заяву без розгляду на підставі ст. 118 ГПК України, виходив з того, що вона подана до суду після закінчення підготовчого провадження у справі.

Статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України встановлено, що до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Зі змісту статей 49 та 180 ГПК України вбачається, що законодавцем встановлено преклюзивний строк для пред`явлення, зокрема, позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору, порушення якого має наслідком повернення позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 05.03.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. (т.1, а.с. 4-5).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 27.03.2019 року прийнято до провадження для спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. (т. 3, а.с. 128-131).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.05.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (т.5, а.с. 25-26).

Проте, 11.07.2019 року до суду першої інстанції надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзкапітал" у якій заявник просив залучити його до участі у справі, як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та визнати недійсним договір транспортування природного газу №151000664 від 17.12.2016, який укладений між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси". (т.5, а.с. 32-35).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, що і було здійснено ухвалою суду від 22.05.2019 року.

Ухвала про закриття підготовчого провадження, згідно ст. 255 ГПК України, не віднесена до переліку ухвал, які можуть бути оскарженні окремо від судового рішення, а тому її постановлення протокольно не може вважатись порушенням судом норм процесуального права.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з днів з дня відкриття провадження у справі.

Вказана норма надає суду право, а не встановлює обов`язок вчинення комплексу дій, передбачених ст. 177, ст. 182 ГПК України у визначений строк.

Відтак, колегія суддів враховуючи, що зазначений позов поданий поза межами підготовчого провадження тобто після 22.05.2019 року (дата закриття підготовчого провадження у справі), відповідно висновки місцевого господарського суду про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Союзкапітал" без розгляду на підставі ст. 118 ГПК України є правомірними та обґрунтованими.

Дана позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові № 916/1689/18 від 16.04.2019 року.

Також відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.03.2019 року у справі №916/3245/17 вбачається, що передбачене ст. 49 Господарського процесуального кодексу України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства.

Відповідно до п.п. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.1, ч.4, ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Неодноразове ухвалення судових рішень, які суперечать одне одному, може створити ситуацію юридичної невизначеності, що спричинить зменшення довіри до судової системи, тоді як ця довіра є важливим елементом держави, що керується принципом верховенства права (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Вінчіч та інші проти Сербії», заява № 44698/06).Право на справедливий суд, визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), також пов`язане з вимогами єдиного застосування закону. Розбіжності в тлумаченні правових норм можуть сприйматися як невід`ємна риса судової системи, що складається з певної мережі судів. Тобто різні суди можуть дійти неоднакових, але водночас раціональних та обґрунтованих висновків стосовно подібного юридичного питання, з подібними фактичними обставинами. Однак за певних обставин суперечливі рішення національних судів, особливо найвищих інстанцій, можуть становити порушення вимоги щодо справедливого суду, яку сформульовано в пункті 1 статті 6 Конвенції. У цьому контексті треба проаналізувати: чи глибинні та довготривалі розбіжності в судовій практиці національних судів, чи національне право пропонує засоби для подолання таких розбіжностей, чи ці засоби застосовуються, і якщо застосовуються, то якими є наслідки (рішення ЄСПЛ у справі «Томіч та інші проти Чорногорії», заява № 18650/09, у справі «Шахін і Шахін проти Туреччини», заява № 13279/05).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів звертає увагу, що місцевим господарським судом в даному випадку порушено норми процесуального права, як то зазначає скаржник в апеляційній скарзі.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зауважити апелянтові на тому, що повернення його позовної заяви не позбавляє його права звернутись до господарського суду з окремим позовом у загальному порядку, що також спростовує доводи скаржник, що судом першої інстанції було позбавлено ТОВ «Союзкапітал» в реалізації права на подання такої позовної заяви.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції, вважає за необхідне звернути увагу на положення ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами. Цей обов`язок сторони закріплено, зокрема, і у Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка не тільки надає особі право на справедливий суд, але і забороняє зловживання наданими їй правами.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпостач-Черкаси" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.07.2019 року у справі №925/160/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.07.2019 року у справі №925/160/19 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/160/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.09.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді К.В. Тарасенко

М.Г. Чорногуз