Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/488/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Ковальчук Р.М. - довіреність №53/02 від 20.02.2019;

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна група компаній Вірамакс"

до Підприємства "КРАСНО" засноване Житомирською обласною радою Українського фонду "Реабілітація інвалідів"

про стягнення 18472,60 грн (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог № 259/07 від 22.07.2019).

Засідання суду проводились в режимі відеоконференції

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна група компаній Вірамакс" звернулась до господарського суду з вимогою по стягнення з Підприємства "КРАСНО" засноване Житомирською обласною радою Українського фонду "Реабілітація інвалідів" 38472,60грн, з яких 25483,87грн основного боргу, 2949,78грн 24 % річних, 4424,77грн пені, 5614,18грн збитків (нестача елементів).

Ухвалою суду від 27.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.08.2019.

У зв`язку з виникненням технічних проблем у Малиновському суді м. Одеси, підготовче засідання 03.07.2019 в режимі відеоконференції не проведено, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку підготовчого провадження, для надання можливості сторонам, до початку розгляду справи по суті, виконати всі необхідні дії, зокрема, що випливають зі змісту ст. 165-167, 182 ГПК України. Наступне підготовче засідання призначено на 31.07.2019.

У підготовчому засіданні 31.07.2019 судом ухвалено прийняти до розгляду заяву позивача №259/07 від 22.07.2019 про уточнення позовних вимог (зменшення), згідно якої, у зв`язку зі сплатою відповідачем під час розгляду справи 20000,00грн основного боргу, загальна сума заборгованості складає 18472,60грн. Також ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 02.09.2019.

Представник позивача позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог № 259/07 від 22.07.2019. Пояснив, що у розрахунку 24% річних за період з 01.12.2018 по 17.05.2019 на суму боргу у розмірі 14516,13 грн ним помилково зазначено граничну дату нарахування 15.04.2019, хоча це не вплинуло на правильність визначення заявленої до стягнення їх суми у розмірі 1593,99 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, що вбачається з поштового повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 127, 141).

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що явка представника відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалася, а надання письмового відзиву, відповідно до вимог ст. 178 ГПК України, є правом відповідача а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву на позовну заяву, не перешкоджає розгляду справи. Розгляд справи здійснюється за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна група компаній Вірамакс" (позивач, орендодавець) та Підприємством "КРАСНО" засноване Житомирською обласною радою Українського фонду "Реабілітація інвалідів" (відповідач, орендар) укладено Договір №ВК/А/235/326 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець надає орендарю у тимчасове платне користування (оренду) обладнання, кількість, характеристики, ідентифікуючі ознаки і оціночна вартість якого вказуються у додатках (специфікаціях) до цього Договору та Актах прийому-передачі обладнання в оренду (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору, устаткування передається в користування орендарю в розібраному вигляді. Збірка обладнання проводиться силами і засобами орендаря. Повернення обладнання також проводиться в розібраному стані.

За умовами п. 2.1. Договору, передача обладнання в оренду здійснюється на підставі акта прийому-передачі обладнання в оренду, що підписується уповноваженими представниками сторін.

Позивач вказує, що на виконання умов Договору оренди та відповідно до Акту прийому-передачі від 27.08.2018 передав, а орендар, без будь-яких застережень щодо якості та комплектності, прийняв обладнання, а саме: дві будівельні люльки ZLP630.6м (фарба+цинк) Wuxi, загальною вартістю 357468,04грн.

Зазначає, що в порушення умов договору оренди, відповідач свої зобов`язання по оплаті оренди майна виконав частково, сплативши 55000,00грн, внаслідок чого заборгував 5483,87 грн орендної плати (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 108-109).

Зсилаючись на ст. 625 ЦК України та умови Договору, позивач також заявив до стягнення з відповідача 2949,78грн 24 % річних, 4424,77грн пені та 5614,18грн збитків (нестача елементів).

Не проведення відповідачем у повному обсязі розрахунків за Договором стало підставою для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зсилається на ст. 11-16, 258, 509,512, 514, 526, 530, 546, 549, 552, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Матеріали справи не містять ні відзиву, ні будь-якої іншої заяви відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Оцінивши в сукупності надані до справи документи, проаналізувавши вимоги законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 цього кодексу, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні відносини між сторонами виникли на підставі Договору оренди ВК/А/235/326 від 27.08.2018 (а.с.16-26).

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст.286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

У п. 5.1. Договору сторони обумовили, що нарахування орендної плати починається з наступного дня, зазначеного в акті прийому-передачі обладнання і закінчується днем оформлення акту прийому-передачі (повернення) обладнання з оренди.

За умовами п. 5.1.1. Договору, орендар здійснює 100% попередню оплату за користування за умовами цього договору. Нарахування орендної плати починається з наступного дня від дати, зазначеної в Акті прийому-передачі обладнання в оренду та закінчується днем оформлення Акту прийому-передачі (повернення) обладнання з оренди. При цьому, сторони дійшли згоди, що перед підписанням Акту прийому-передачі обладнання в оренду орендар вносить у вигляді 100% передоплати орендну плату у 2-х кратному розмірі від орендної ставки, передбаченої п. 5.2. цього Договору...

Відповідно до п. 5.1.2. Договору, орендна плата за наступні місяці оренди (2-й і далі) сплачується орендарем шляхом щомісячного перерахування грошових коштів на р/р орендодавця не пізніше дати (числа місяця) отримання обладнання в оренду. Тобто, якщо орендар отримав обладнання в оренду 10 числа певного місяця, наступний платіж має бути ним внесений до 10 числа наступного місяця.

За умовами п. 5.2.1. Договору, розмір орендної плати за одиницю орендованого обладнання становить 7 500,00 грн. 00 коп. на місяць, у тому числі ПДВ 250,00 грн.

У п. 5.6. Договору сторони погодили, що надання послуг за цим договором підтверджується відповідним Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), що підписується між обома сторонами цього договору за фактом надання таких послуг. Орендодавець з 1-го по 10-те число місяця, наступного за звітним, надсилає на адресу Орендаря відповідний Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), у якому зазначений період оренди та нарахована орендна плата за такий період. Орендар зобов`язаний підписати та повернути надісланий йому Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) упродовж 3 (трьох) календарних днів від дати отримання такого Акту від Орендодавця, або у цей же самий строк надіслати Орендодавцю відповідні заперечення до цього Акту. Сторони погодили, що після спливу вищевказаного терміну вважається, що отриманий від Орендодавця Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) є погодженим, прийнятим Орендарем та не потребує додаткового підписання.

Матеріали справи містять підписані сторонами Акти прийому-передачі будівельної люльки ZLP-630 у повній комплектації (а.с. 25-26).

Також до матеріалів справи надано підписані сторонами акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0001388 від 31.08.2018, №ОУ-0001576 від 30.09.2018, №ОУ-0001814 від 31.10.2018, №ОУ-0002016 від 30.11.2018 (а.с. 27-30). Наявний у справі Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0002254 від 31.12.2018 (а.с. 31) не підписаний відповідачем, однак позивач надав докази направлення цього акта відповідачу (а.с. 36-38). За вказаного, з урахуванням погоджених сторонами умов п. 5.6 Договору, позивачем доведено обґрунтованість його тверджень про надання послуг з оренди обладнання на загальну суму 60483,87грн станом на 31.12.2018.

Тобто, враховуючи умови Договору, відповідач за період з 29.08.2019 по 31.12.2019 зобов`язаний був сплати за оренду будівельної люльки 60483,87грн.

Матеріали справи містять також докази направлення відповідачу претензії вих. № 32/02 від 08.02.2019 (39-43).

Однак відповідач свої зобов`язання по сплаті орендних платежів виконав частково на суму 55000,00грн (а.с. 32-34, 113-118), заборгувавши 5483,87грн.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Оскільки доказів погашення орендної плати в заявленому розмірі на день вирішення спору відповідачем не надано, позовні вимоги про стягнення з нього 5483,87грн основного боргу (орендної плати) є обґрунтованими.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.3. Договору сторони визначили, що у разі прострочення виконання орендарем зобов`язання зі сплати, на останнього покладається відповідальність у вигляді сплати на користь орендодавця 24 (двадцять чотири) % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно розрахунку позивача (а.с. 6):

- на залишок боргу за листопад 2018 у розмірі 10967,74грн, за період з 01.11.2018 по 17.05.2019, позивачем нараховано 1355,79грн 24%річних;

- на суму боргу за грудень 2018 у розмірі 14516,31грн, за період з 01.12.2018 по 17.05.2019, позивачем нараховано 1593,99грн.

Перевіривши вказаний розрахунок, з урахуванням п.1.9. постанови Пленуму № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" та усних пояснень позивача щодо допущеної помилки у зазначенні граничної дати періоду їх нарахування (яка не вплинула на визначення їх суми), суд дійшов висновку, що вимога про стягнення 24% річних в сумі 2949,78 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується заявленої позивачем пені у розмірі 4424,77грн, суд враховує наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 ЦК України, одним із наслідків порушення зобов`язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У п. 7.2. Договору сторони обумовили, що у разі невиконання орендарем умов щодо оплати за цим Договором, орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що обчислюється за весь період дії такого порушення зобов`язання.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с. 12), за несвоєчасне виконання зобов`язань відповідачем, нараховано:

- 2033,69грн пені, за період з 01.11.2018 по 17.05.2019, на залишок боргу за листопад 2018 у розмірі 10967,74грн;

- 2390,98грн пені, за період з 01.12.2018 по 17.05.2019, на суму боргу за грудень 2018 у розмірі 14516,31грн .

Перевіривши вказаний розрахунок пені, суд дійшов висновку, що її нарахування в сумі 4424,77грн проведено вірно, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Зважаючи не те, що на склад позивача відповідачем було повернуто обладнання з дефектами та виявлено нестачу елементів на суму 5614,18грн, позивачем заявлено до стягнення вказану суму у вигляді збитків.

Так, пунктом 4.7. Договору оренди передбачено, що устаткування вважається повернутим Орендодавцю у разі підписання між сторонами цього договору (їх уповноваженими представниками) Акта (Актів) прийому-передачі (повернення) обладнання.

Відповідно до п. 4.1. Договору, повернення обладнання з оренди, у т.ч. у разі розірвання договору, оформлюється Актом прийому-передачі (повернення) обладнання, який підписується уповноваженими представниками сторін. Вказаний акт підписується при умові відсутності зауважень по кількості та якості поверненого обладнання, в інших випадках сторони керуються п. 4.7.2 договору.

Згідно п. 4.7.2. Договору, при виявленні дефектного (поламаного) обладнання, стан якого не дозволяє використовувати його за прямим призначенням, або відсутнього обладнання, Орендодавцем в день повернення обладнання, або упродовж 10-х робочих днів, виготовляється Акт прийому дефектного товару. В Акті прийому дефектного товару описуються недоліки устаткування і міститься фотографія таких недоліків. Акт прийому дефектного товару призначений для виявлення і підсумовування вартості пошкодженого і відсутнього обладнання та його елементів, що підлягають оплаті Орендарем, виходячи з вартостей цього обладнання, зазначеним в Актах прийому-передачі обладнання при отриманні обладнання в оренду. Акт прийому дефектного товару підлягає підписанню обома сторонами цього договору. Не допускається безпідставне ухилення від підписання Акту прийому дефектного товару. На решту ж обладнання, яке повернуто Орендарем в нормальному стані, без видимих механічних пошкоджень складається Акт прийому-передачі, який підлягає підписанню уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 4.7.3. Договору передбачено, що якщо представник орендаря ухиляється від підписання Акту прийому дефектного товару, відмовляється від внесення коментарів по суті виявлених недоліків і відсутніх елементів, орендодавець протягом 2-х робочих днів з моменту оформлення направляє такий Акт прийому дефектного товару з супровідним листом і рахунком на оплату за місцезнаходженням (юридичною адресою) Орендаря. У випадках відмови від отримання кореспонденції від Орендодавця (повернення кореспонденції), не підписання Акту прийому дефектного товару протягом 3-х робочих днів з моменту отримання такого Акту або не направлення Орендарем протягом 3-х робочих днів з моменту отримання такого Акту аргументованих заперечень по суті виявлених дефектів і недостач (недоліків), вважається, що орендар згоден як з обсягом виявлених дефектів / недостач так і з сумою, що підлягає сплаті Орендодавцю за пошкоджене або відсутнє обладнання (його частини). Така згода Орендаря дозволяє Орендодавцю стягнути належні суми в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2019 позивачем складено Дефектний Акт товару №ВМ-00001 (а.с. 35) про недостачу елементів на загальну суму 5614,18грн та направлено для підписання відповідачу, що підтверджується чеком та описом вкладення (а.с. 36-37).

Оскільки відповідачем не надано будь-яких заперечень по суті виявлених дефектів, враховуючи вищевказані умови Договору, суд вважає, що вимога позивача про стягнення 5614,18грн вартості нестачі елементів (збитків) узгоджується з приписами ст. 22 ЦК України, ст. 224, 225 ГК України, є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, натомість позивач обґрунтував свої позовні вимоги належними та достатніми доказами.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 18472,60грн, з яких 5483,87грн основного боргу, 2949,78грн 24 % річних, 4424,77грн пені, 5614,18грн вартості нестачі елементів (збитків).

Судові витрати у справі, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Підприємства "Красно" засноване Житомирською обласною радою Українського фонду "Реабілітації інвалідів" (10030, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Київська, буд. 74, ід. код 35611242) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна група компаній Вірамакс" (65005, Одеська обл., м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, офіс 606, ід. код 41538244)

- 5483,87 грн основного боргу;

- 2949,78 грн 24% річних;

- 4424,77 грн пені;

- 5614,18 грн вартості нестачі елементів (збитків);

- 1921,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.09.19

Суддя Вельмакіна Т.М.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2,3 - сторонам (рек. з пов).