ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХвала

про залишення позовної заяви без руху

"05" вересня 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/520/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф., перевіривши дотримання вимог ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України у справі

за позовною заявою ТОВ «КРОК ВУД», м. Свалява до ДП «Мукачівське лісове господарство», с. Вільховиця Мукачівського району про зобов`язання вчинити дії та стягнення суми 24.756,94грн., -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про зобов`язати ДП «Мукачівське лісове господарство» поставити (передати) ТОВ «КРОК ВУД» на виконання і за ціною Договору купівлі-продажу необробленої деревини №169/359/4кв-о/2017 від 29.09.2017 року технічну сировину загальною вартістю 153882,30 гривень та стягнути з відповідача пеню у розмірі 24 756, 94 гривень, посилаючись на порушення вимог ст.ст. 173, 193, 230, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 530, 626, 629, 691,693,712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Згідно із ч. 4 ст. 89 ЦК України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - це єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності), місцезнаходження юридичної особи.

Згідно із ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У поданій до суду позовній заяві, в порушення приписів ст. 162 ГПК України не зазначено повної назви позивача та відповідача, оскільки у позовній заяві як найменування позивача зазначено ТОВ «КРОК ВУД», в той час як згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що повним найменуванням позивача є Товариство з обмеженою відповідальністю «КРОК ВУД». Таким чином, неправомірно визначено і найменування відповідача ДП «Мукачівське лісове господарство», замість Державне підприємство «Мукачівське лісове господарство».

За таких обставин, позивач має усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом зазначення повного найменування сторін.

Згідно із п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Оскільки не дотримано приписів п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позивачу слід надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 1 та п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Нормами п. 1 ч. 1 ст. 163 ГГПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2019 року - 1921 гривні.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, предметом даного позову є вимоги позивача про: зобов`язання вчинити дії та стягнення суми 24.756,94грн.

Тобто, звернувшись до суду із позовом з вимогами, що носять немайновий та майновий характер, позивач мав сплатити з урахуванням змісту заявлених вимог 3842,00 грн. судового збору (1921,00 грн.+1921,00 грн.).

З поданого позивачем в якості доказу сплати судового збору платіжного доручення № 908 від 23.08.2019 року на суму 2680,02 грн. вбачається, що позивачем за подання до суду вказаної позовної заяви сплачено лише 2680,02 грн. судового збору, тобто недоплата становить 1161,98 грн.

Інших доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви не додано.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти платіжне доручення №908 від 23.08.2019 року на суму 2680,02 грн. як належний доказ, що підтверджує сплату позивачем судового збору у встановленому розмірі, в зв`язку з чим позивачу належить доплатити 1161,98 грн. судового збору.

Окрім того, відповідно до п. 3.1. Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Отже, належним доказом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Згідно п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Натомість як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем в якості доказів сплати судового збору надано, зокрема, копію платіжного доручення № 908 від 23.08.2019 року на суму 2680,02 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти копію платіжного доручення № 908 від 23.08.2019 року на суму 2680,02 грн. як належний доказ, що підтверджує сплату позивачем судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Частинами 1, 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ТОВ «КРОК ВУД» без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

Керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ТОВ «КРОК ВУД».

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

Суддя Ремецькі О.Ф.