ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.09.2019 Справа № 908/2385/19
м.Запоріжжя

Суддя Колодій Наталія Анатоліївна,
розглянувши позовну заяву Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України (69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна, 2) в інтересах держави, в особі

Позивача-1 Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6)

Позивача-2 Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.І.З.-Технології» (01024, м.Київ, вул. Богомольця, 7/14, прим. 182, к. 42)

про зобов`язання повернути земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ

02.09.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.І.З.-Технології» про зобов`язання відповідача повернути Міністерству оборони України в особі Військової частини НОМЕР_1 земельну ділянку кадастровий номер :02:008:0002, площею 2,0000 га, яка розташовані на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до норм ч. 1, пп. пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VІ "Про судовий збір" судовий збір за розгляд немайнових вимог складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за розгляд майнових вимог - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно п. 2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Пунктом 2 вказаної постанови визначено, що статтею 55 ГПК України, яка кореспондується зі ст. 163 ГПК України в чинній редакції, передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Аналіз викладених у позові обставин та доданих до позову документів свідчить про пред`явлення прокурором позову майнового характеру (віндикаційний позов). Суд дійшов такого висновку виходячи з того, що позов заявлено на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України і обґрунтовано правом власника витребувати у відповідача як добросовісного набувача спірну земельну ділянку, що вибула з державного володіння поза волею власника і придбана відповідачем в особи, яка не мала її відчужувати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Отже, судовий збір за розгляд позовних вимог про повернення спірної земельної ділянки має справлятися як із позову майнового характеру, виходячи з вартості спірного майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Між тим, як вбачається титульного аркушу позовної заяви, прокурором в порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України не зазначено ціни позову (вартість земельної ділянки). Вартість земельної ділянки також не визначено у тексті позовної заяви.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Військовим прокурором позивачем-2 визначено Військову частину НОМЕР_1 з ідентифікаційним кодом юридичної особи - 08202683. До позову додано копію довідки від 13.11.2012 р. № 806/12 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), згідно якої Військова частина НОМЕР_1 має ідентифікаційний код - НОМЕР_2 .

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого на запит суду, станом на 04.09.2019 р. відповідно до критеріїв пошуку: , в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів не знайдено.

Згідно ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відтак, прокурором порушені приписи п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Відповідно до ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви військовому прокурору необхідно: 1) надати інформацію про ціну позову; 2) надати письмове пояснення щодо ідентифікаційного коду позивача-2 (Військової частини НОМЕР_1 ); 3) надати докази в підтвердження правового статусу Військової частини НОМЕР_1 на час подання позову.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити позивачам, що згідно з ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст. 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України - залишити без руху.

Повідомити Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України про необхідність виправити зазначені недоліки та подати до суду відповідні докази до 01.10.2019.

Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Ухвала підписана 09.09.2019.

Суддя Н.А.Колодій