ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"09" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2183/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Заболотній Я. О., розглянувши справу № 916/2183/16:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗЗІ-ФУД"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Богуславської Людмили Львівни

про стягнення 14500,00 грн. збитків

з підстав сплати компенсації за порушення авторського права

Представники сторін:

від позивача: Гуцул М.Н. - довіреність

від відповідача: Богуславська Л.Л . - паспорт

СУТЬ СПОРУ: 12.08.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЗЗІ-ФУД" (далі - Позивач), звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Богуславської Людмили Львівни (далі - Відповідач) про стягнення 14500,00 грн. відшкодування збитків, завданих внаслідок постачання контрафактного товару.

15.08.2016 року суд (суддя Оборотова О. Ю.) порушила провадження по справі.

05.10.2016 року суд зупинив провадження по справі до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги по справі №916/4424/14 та повернення матеріалів справи №916/4424/14 до господарського суду Одеської області.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.07.2016 року Рішення господарського суду Одеської області від 31 травня 2016 року у справі №916/4424/14 змінено, викладено резолютивну частину зазначеного рішення господарського суду Одеської області в такій редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ФОЗЗІ-ФУД" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" 14500,00 грн. компенсації за порушення авторських прав.

3. У решті позову відмовити"

Як зазначалось вище, ухвалою від 05.10.2016р. провадження у справі було зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги по справі №916/4424/14 та повернення матеріалів справи №916/4424/14 до господарського суду Одеської області.

Між тим, касаційна скарга по вказаній справі взагалі не подавалась.

31.07.2019 року суддя Господарського суду Одеської області Демешин О. А. прийняв справу № 916/2183/16 до свого провадження, поновив провадження у справі та ухвалив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі з викликом сторін.

В матеріалах справи міститься відзив від 21.09.2016 року та заперечення, якими Відповідач просить суд у задоволені позову відмовити.

Під час розгляду справи по суті представник позивача позов підтримав, представник відповідача проти позову заперечив.

У судовому засіданні 22.08.2019 року оголошувалась перерва до 09.09.2019 року о 12:00.

В С Т А Н О В И В:

01.01.2010 року між Відповідачем (Постачальник) та Позивачем (Покупець) було укладено Договір поставки №90/1, відповідно до п. 1.1. якого Відповідач зобов`язався передати у власність Позивача, а Позивач прийняти та оплатити Товар відповідно до умов Договору та - Замовлення. В Специфікації (яка є невід`ємною частиною Договору поставки) сторонами Договору поставки узгоджено асортимент Товару, що поставлявся Відповідачем, а саме: шкарпетки ТМ «Bono» дитячі, жіночі та чоловічі.

Позов ґрунтується на тому, що 10 вересня 2014 року, до Позивача звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю „Маша і Мєдвєдь" з претензією щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням авторських прав на зображення персонажу «Маша» з аудіовізуального твору „Маша и Мєдвєдь ", що було зображено на Товарах, які постачались Відповідачем за вищевказаним Договором поставки.

12 липня 2016 року Одеським апеляційним господарським судом по справі №916/4424/14 винесено Постанову, відповідно до якої позов ТОВ „Маша і Мєдвєдь" задоволено частково та стягнуто з Позивача 14 500 грн. компенсації за порушення авторських прав.

Таким чином, як вважає позивач, йому були завдані збитки у вигляді сплаченого штрафу за реалізацію контрафактного товару, який був поставлений відповідачем по вищевказаному договору поставки від 01.01.2010р. за № 90/1.

Відповідач не погодившись із позовом, зазначив, що підстав для стягнення з нього заявленої суми збитків немає, оскільки ним не поставлялись позивачу шкарпетки саме із зображенням частини аудіовізуального твору „Маша і Мєдвєдь".

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами пояснення суд дійшов висновку, що у задоволені позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Як було зазначено, відносини між сторонами ґрунтуються на Договорі поставки №90/1 від 01.01.2010 року, В Специфікації (яка є невід`ємною частиною Договору поставки) сторонами Договору поставки узгоджено асортимент Товару, що поставлявся Відповідачем, а саме: шкарпетки ТМ «Bono» дитячі, жіночі та чоловічі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в якості обґрунтування позову про відшкодування збитків Позивач, серед іншого, посилається на Рішення Господарського суду Одеської області від 31 травня 2016 року та Поста нову Одеського апеляційного господарського суду від 12 липня 2016 року по справі 916/4424/14, відповідно до яких встановлено, що ТОВ «Фоззі-Фуд» було порушено авторські права ТОВ „Маша і Мєдвєдь" шляхом реалізації контрафактних товарів та стягнуто компенсації за по рушення останніх.

При цьому, позивач стверджує, що цей товар йому було поставлено відповідачем і, тому, просить стягнути з ФОП Богуславської Л.Л. збитки, вважаючи останню винною у сплаті компенсації Товариству з обмеженою відповідальністю „Маша і Мєдвєдь".

Із судових рішень по справі № 916/4424/14 вбачається, що компенсацію у розмірі 14 500грн. за порушення авторських прав з ТОВ „Фоззі-Фуд" було стягнуто за реалізацію в мережі магазинів „Сільпо" шкарпеток дитячих ТМ Bono арт. 13-50 розмірів 5-7 та 9-11, на яких містились зображення персонажів аудіовізуального твору „Маша і Мєдвєдь ".

Між тим, позивачем не надано жодного доказу, що товари, які йому поставила ФОП Богуславська Л.Л. , також містили вищевказаних персонажів.

Таких доказів не міститься, ні в умовах договору поставки №90/1 від 01.01.2010 року, ні у Специфікації до цього договору.

Наявні в матеріалах справи копії видаткових накладних № 149/04 від 06.05.2014 року, № 220/04 від 04.07.2014 року та № 222/06 від 10.07.2014 року свідчать про поставку Відповідачем товару Позивачу та прийняття товару Позивачем, проте не дають можливості стверджувати, що саме товар вказаний у цих накладних (зокрема, шкарпетки дитячі ТМ Bono арт. 13-50 розмірів 5-7 та 9-11), був контрафактним та містив зображення персонажів аудіовізуального твору „Маша і Мєдвєдь ".

Крім того, п. 5.8. Договору прямо передбачено, що Покупець має право повернути товар, а Постачальник зобов`язаний прийняти товар... у разі, крім іншого: отримання претензій та/або скарг від третіх осіб, наявності заборони реалізації товару чи вилучення з вільного обігу у встановленому законом порядку, закінчення строку дії ліцензії на торгівлю товаром, який згідно чинного законодавства України підлягає ліцензуванню.

Отже, саме позивач, як покупець за договором, повинен був перевірити відповідність товару вимогам авторського права і за відсутності необхідних дозволів на реалізацію товарів із зображенням персонажів твору „Маша і Мєдвєдь" - повернути його постачальнику (матеріалами справи не підтверджено, що саме відповідачу по справі).

Також слід зазначити, що рішенням суду по справі № 916/4424/14 вже визнано, що ТОВ "ФОЗЗІ-ФУД" шляхом незаконного розповсюдження дитячих шкарпеток з зображенням персонажу "Маша", який є самостійною складовою частиною аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Маша і Медведь", порушило належні ТОВ "Маша і Медведь" виключні права на використання зображення названого персонажу.

Тобто, єдиним винним у незаконному розповсюдженні дитячих шкарпеток з зображенням персонажу "Маша", який є самостійною складовою частиною аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Маша і Медведь" - вже визнано Позивача по цій справі - ТОВ "ФОЗЗІ-ФУД", рішенням суду, яке набрало законної сили.

При цьому, вказане рішення, також, не містить доказів того, що контрафактний товар на реалізацію був поставлений позивачу саме фізичною особою-підприємцем Богуславською Л.Л.

ФОП Богуславську Л.Л. не залучалось до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки судом при розгляді справи №916/4424/14 не було встановлено, що рішення по справі може вплинути на права та обов`язки ФОП Богуславської Л.Л. щодо однієї з сторін. В даному випадку - щодо ТОВ „Фоззі-Фуд".

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 1 статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно п. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Частинами 1 і 2 ст. 623 ЦК України передбачено, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Отже, умовами за яких на боржника покладається обов`язок відшкодувати збитки є встановлення факту порушення зобов`язання та наявності його вини, і прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та завданими збитками. При чому, обставини щодо порушення зобов`язання боржником та наявності його вини і прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та завданими збитками і їх розмір доводяться кредитором.

Як зазначалось вище, в даному випадку, позивач не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження зв`язку між порушенням відповідачем свого зобов`язання перед позивачем, що мало наслідком завдання збитків, стягнення яких є предметом спору.

На підставі викладеного, у задоволенні позову слід відмовити з покладенням судових витрат на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.253-259 ГПК України .

Повне рішення складено 11 вересня 2019 р.

Суддя О.А. Демешин