УХВАЛА

про відмову у затвердженні мирової угоди

10.09.2019Справа № 910/8495/19

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши

заяву Фізичної особи-підприємця Пінішкевич Людмили Петрівни та Фізичної особи-підприємця Кролевецької Єлізавети Анатоліївни

про затвердження мирової угоди

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Пінішкевич Людмили Петрівни

до Фізичної особи-підприємця Кролевецької Єлізавети Анатоліївни

про стягнення 240 684, 61 грн.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа за позовом Фізичної особи-підприємця Пінішкевич Людмили Петрівни (далі - ФОП Пінішкевич Л.П., позивач) до Фізичної особи-підприємця Кролевецької Єлізавети Анатоліївни (далі - ФОП Кролевецька Є.А., відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 240 684,61 грн.

Позов обгрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 02/18 від 23.02.2018 р. в частині повної та своєчасної сплати вартості товару. У зв`язку з порушенням грошового зобов`язання позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 193 428,70 грн., пеню у сумі 34 499,20 грн., інфляційні втрати у сумі 9 671,75 грн. та 3 % річних у сумі 3 084,96 грн., а всього у сумі 240 684,61 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.07.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків, який судом встановлено до 01.08.2019 р.

02.08.2019 р. до суду надійшла спільна заява ФОП Пінішкевич Л.П. та ФОП Кролевецької Є .А. про затвердження мирової угоди від 26.07.2019 р. на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до ст. 192 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд, розглянувши подану заяву та дослідивши наявні матеріали, вважає, що затвердження мирової угоди на умовах, викладених сторонами у заяві від 26.07.2019 р., є неможливим, виходячи з наступного.

За змістом ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. Отже, метою мирової угоди є врегулювання спору, переданого на розгляд суду.

У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб (ч. 1 ст. 192 ГПК України).

Як вбачається з поданої сторонами мирової угоди від 26.07.2019 р., у п. 2 сторони погодили, що загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій склала 200 684,93 грн., у зв`язку із тим, що частина основної заборгованості (у сумі 40 000,00 грн.) була сплачена позивачу.

Проте, судом встановлено, що вказана сума була сплачена не відповідачем, а третьою особою - чоловіком відповідача (ФОП Кролевецької Є.А.), який є фізичною особою.

Враховуючи такі обставини, слід зазначити, що указана умова мирової угоди (зарахування сплати заборгованості третьою особою, яка не є стороною спору, в рахунок заборгованості відповідача), може зачіпати інтереси цієї третьої особи, а у майбутньому між нею та відповідачем може виникнути новий спір.

Також у п. 3 мирової угоди сторони, врахувавши вказану оплату третьою особою частини заборгованості, домовились, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу заборгованість у сумі 176 000,00 грн., а саме: основний борг у сумі 153 428,73 грн., штрафні санкції у сумі 20 766,17 грн. та судовий збір у сумі 1 805,10 грн. (50 % від суми судового збору сплаченого за позов), що становить меншу суму від предмету заявленого позову.

Таким чином, у мировій угоді сторони не вирішили питання щодо вимог про стягнення іншої частини заборгованості - пені та матеріальних втрат у загальній сумі 26 489,74 грн. При цьому, будь-яких дій, пов`язаних із зменшенням позовних вимог на дану суму боргу або відмови від цієї частини вимог, позивачем здійснено не було та відповідних заяв ним не подано.

У той же час, дія зі зменшення позовних вимог або відмови від позову (в повному обсязі або в частині) повинна бути безумовною та оформленою відповідно до вимог господарського процесуального закону, тобто письмовою заявою, в якій сторона не має права ставити таку процесуальну дію в залежність від будь-яких обставин чи дій іншої сторони.

З урахуванням викладеного суд вважає, що подана на затвердження мирова угода від 26.07.2019 р. остаточно не вирішує спору між сторонами та зумовлює виникнення прав і обов`язків у сторін та третіх осіб у майбутньому.

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України у п. 3.19 постанови № 18 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов`язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Отже, укладена між ФОП Пінішкевич Л.П. та ФОП Кролевецькою Є.А. мирова угода від 26.07.2019 р. затвердженню не підлягає, а судовий розгляд даної справи має бути продовжений.

Керуючись ст.ст. 192, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у затвердженні мирової угоди від 26.07.2019 р., укладеної між Фізичною особи-підприємця Пінішкевич Людмили Петрівни та Фізичної особи-підприємця Кролевецької Єлізавети Анатоліївни, у справі № 910/8495/19.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заявник має право включити заперечення проти ухвали про відмову у затвердженні мирової угоди до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Головіна К.І.