РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2019Справа № 910/8190/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи

справу № 910/8190/19

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТЕРТРАНС К» (93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, ШОСЕ БУДІВЕЛЬНИКІВ, будинок 7, квартира 4, ідентифікаційний 41414609)

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БК-НОВАТОР» (02154, м.Київ, Дніпровський район, ВУЛИЦЯ ЕНТУЗІАСТІВ, будинок 9/1, ідентифікаційний код 34957758)

про стягнення 189 695,91 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.06.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТЕРТРАНС К» (далі - Товариство) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БК-НОВАТОР» (далі - ТОВ «БК-Новатор») про стягнення: 157 186,34 грн заборгованості за договором про надання послуг від 07.12.2017 №18 (далі - Договір); 25 610,60 грн пені та 6 898,97 грн 3 % річних, а всього 189 695,91 грн.

Товариство обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 07.12.2017 Товариством (виконавець) і ТОВ «БК-Новатор» (замовник) було укладено Договір, за умовами якого виконавець зобов`язується здійснити послуги з перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом на замовлення, а замовник зобов`язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх на умовах Договору;

- в період з 07.12.2017 по 26.12.2017 позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом на загальну суму 307 186,34 грн, які були прийняти відповідачем у повному обсязі;

- відповідач свої зобов`язання щодо оплати за надані послуги виконав частково, а саме 31.01.2018 сплатив Товариству 150 000 грн;

- заборгованість ТОВ «БК-Новатор» перед Товариством складає 157 186,34 грн;

- 24.04.2019 позивач направив на адресу відповідача претензію про оплату заборгованості №16, яка була повернута позивачу за закінченням встановленого строку зберігання;

- у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору, позивачем нараховані пеня та 3% річних.

Разом з тим, позивачем у позові було заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.06.2019 позовну заяву Товариства залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

08.07.2019 позивачем подано суду документи на виконання ухвали суду від 27.06.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 судом постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

22.07.2019 від позивача до суду надійшли оригіналів документів на вимогу ухвали Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 для огляду.

Судом досліджено подані позивачем оригінали документів та встановлено відповідність наявних в матеріалах справи копій поданим оригіналам.

Ухвалу Господарського суду міста Києва було надіслано учасникам справи на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Крім того, до матеріалів справи долучено повідомлення про вручення 19.07.2019 представником відповідача ухвали суду від 09.07.2019.

Проте, станом на 09.09.2019 відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, надавши оцінку всім аргументам позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

7.12.2017 Товариством (Виконавець) та ТОВ «БК-НОВАТОР» (Замовник) укладено Договір про надання послуг № 18 (Договір), за умовами якого:

-виконавець зобов`язується здійснити послуги з перевезення вантажу автомобільним вантажним транспортом на замовлення, а замовник зобов`язується прийняти зазначені послуги та оплатити їх на умовах Договору (пункт 1.1 Договору);

-розрахунок за послуги проводиться Замовником на підставі рахунка-фактури Виконавця і Акта про надання транспортних послуг протягом трьох банківських днів з моменту підписання Акту/ів приймання-передачі наданих послуг (пункт 4.1 Договору);

-сторони у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань по Договору несуть взаємну відповідальність у межах, передбачених чинним законодавством України; у разі несвоєчасної оплати послуг Замовника Виконавець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки за кожен день прострочення; у разі ненадання або невчасного надання послуг виконавець сплачує штраф у розмірі 5% від вартості ненаданих послуг за кожен день ненадання послуг (пункти 5.1, 5.2 і 5.3 Договору);

-термін дії встановлюється з моменту його підписання і діє до 31.12.2017, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань (пункт 8.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не розірвано та не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором з надання послуг.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Надання послуг з перевезення позивачем підтверджується актами від 11.12.2017 № 11/12, від 17.12.2017 №17/12, від 26.12.2017 № 26/12 надання послуг на загальну суму 307 186,34 грн, який підписано повноважними представниками сторін і скріплені печатками сторін без зауважень.

На підставі вказаного акта виконавцем замовнику виставлені рахунки на оплату послуг: від 11.12.2017 №00000011/12; від 17.12.2017 №00000017/12; від 26.12.2017 №00000026/12.

Таким чином, позивачем підтверджено факт отримання послуг відповідачем на суму 307 186,34 грн; доказів протилежного суду не подано.

Із наданої позивачем виписки з Луганської філії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 23.05.2019 № 2305-19VU-1127-5525 убачається часткова оплата послуг 03.01.2018 від відповідача на суму 150 000,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача 24.04.2109 направлялася претензія з вимогою оплатити наявну заборгованість у розмірі 157 186,34 грн, 25 610,60 пені і 6 898,97 грн трьох відсотків річних.

Відповідач відповіді на вказану вимогу не надіслав; заборгованість не погасив: доказів протилежного суду не подано.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім заявленої суми основної заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача 25 610,60 пені (за період з 04.01.2018 до 04.07.2018) і 6 898,97 грн трьох відсотків річних (за період з 04.01.2018 по 21.06.2019).

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Судом перевірено розрахунок сум та періодів нарахування трьох відсотків річних і пені (передбаченої пунктом 5.2 Договору); встановлено, що вони правильні.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 178, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТЕРТРАНС К» до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БК-НОВАТОР» про стягнення 189 695,91 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БК-НОВАТОР» (02154, м.Київ, Дніпровський район, ВУЛИЦЯ ЕНТУЗІАСТІВ, будинок 9/1, ідентифікаційний код 34957758) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ІНТЕРТРАНС К» (93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, ШОСЕ БУДІВЕЛЬНИКІВ, будинок 7, квартира 4, ідентифікаційний 41414609) 157 186,34 (сто п`ятдесят тисяч сто вісімдесят шість) грн, 25 610,60 (двадцять п`ять тисяч шістсот десять) грн пені, 6 898,97 (шість тисяч вісімсот дев`яносто вісім) грн трьох відсотків річних і 2 845,44 (дві тисячі вісімсот сорок п`ять) грн судового збору; всього стягнути 192 541,35 (сто дев`яносто дві тисячі п`ятсот сорок одну) гривню.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09.09.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук