УХВАЛА

12 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/71/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Кондратова І.В., Кролевець О.А.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019

(головуючий суддя Плахов О.В., судді Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.)

та рішення Господарського суду Донецької області від 18.03.2019

(суддя Величко Н.М.)

у справі №905/71/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська"

про стягнення 53 705,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2019 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019.

Перевіривши доводи заявника касаційної скарги та дослідивши додані до скарги матеріали, розглянувши заперечення відповідача проти відкриття касаційного провадження, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення штрафу у розмірі 53 705,00 грн, нарахованого у зв`язку з невірним зазначенням відправником відомостей у перевізному документі. Ціна позову у справі №905/71/19 є значно меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

У касаційній скарзі заявник просить суд відкрити касаційне провадження з підстави, передбаченої пп. "а" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, з метою формування єдиної правозастосовчої практики.

Наведене обґрунтовує тим, що у справі №905/2359/18 суд апеляційної інстанції залишив апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а судове рішення про задоволення позову про стягнення штрафу на користь залізниці - без змін, тоді як в аналогічній справі №905/2364/18 постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 рішення суду першої інстанції було скасоване через недоліки оформлення комерційного акту.

Посилання скаржника на правові позиції, викладені у вищевказаних постановах суду апеляційної інстанції Судом не приймаються, з огляду на те, що правовий висновок у цій справі, не доводить наявності неоднакового застосування судом одних і тих самих норм матеріального права, а свідчить лише про наявність у цих справах різних істотних обставин, в залежності від підтвердження яких належними та допустимими доказами і були постановлені відповідні судові рішення.

Оцінивши доводи, зазначені у касаційній скарзі щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність обставин, що підпадають під дію підпункту "а" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, за яких суд міг би визнати справу №905/71/19 такою, судові рішення у якій можуть бути переглянуті у касаційному порядку.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

При цьому Суд зазначає, що використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 у справі №905/71/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді І. Кондратова

О. Кролевець