ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019 Справа № 917/572/19

м.Полтава

за позовною заявою Селянського (фермерського) господарства «Обрій», вул..Набережна,104А, с.Крута Балка, Новосанжарський район, Полтавська область, 39350

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул..Уютна,23, м.Полтава, 36039

ІІІ особи: 1. Драбинівська сільська рада Новосанжарського району Полтавської області, вул.Центральна,11, с.Драбинівка, Новосанжарський район Полтавська область, 37332,

2. Державний реєстратор Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Вокіну Марію Олександрівну, вул.Центральна,11, с.Драбинівка, Новосанжарський район Полтавська область, 37332

про визнання недійсним наказу, визнання недійсним акту приймання-передачі, усунути порушені права позивача шляхом виправлення помилок у відомостях про земельні ділянки у Державному земельному кадастрі, скасувати право власності на земельні ділянки

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар судового засідання Заріцька І.В.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи

09.04.2019 до господарського суду Полтавської області надійшов позов Селянського (фермерського) господарства «Обрій» до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про:

1. Визнати недійсним наказ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», серія та номер 3978-СГ, виданий 04.06.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області.

2. Визнати недійсним Акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність з додатком, б/н від 06.06.2018, підписаний Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та Драбинівською сільською радою Новосанжарського району, Полтавської області щодо передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність у частині передачі земельних ділянок - кадастровий номер :00:003:0358 , площею 4,4698 га, та кадастровий номер :00:003:0352 , площею 1,5171 га, державної власності у комунальну власність.

3. Зобов"язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області виправити помилки, які перешкоджають реалізації права належного користувача - Селянського (фермерського) господарства «Обрій» () у відомостях про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі ( площа, цільове призначення та відомості про належного користувача) - кадастровий номер :00:003:0358 , зареєстрованої державним реєстратором Драбинівської сільської ради Новосанжарського району 13.07.2018, номер запису 27102450 та кадастровий номер :00:003:0352 , зареєстрованої державним реєстратором Драбинівської сільської ради Новосанжарського району 12.07.2018, номер запису 2706927

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечує (від 03.07.2019 вхід. №6861).

Від позивача 15.07.2019 за вхід. №7230 надійшла відповідь на відзив. Відповідь залучено судом до матеріалів справи.

Від ІІІ особи - Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 14.05.2019 надійшли пояснення на позов. Драбинівська сільська рада заперечує проти задоволення позову.

Від ІІІ особи - Державного реєстратора Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області Вокіної М.О. надійшли пояснення по справі. Пояснення залучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 18.07.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті на 08.08.2019.

Суд ухвалою від 08.08.2019 відклав розгляд справи на 22.08.2019.

У судовому засіданні 22.08.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Селянське (фермерське) господарство «ОБРІЙ» було зареєстроване відповідно до розпорядження представника Президента України В.І.Шульги № 313 від 21.08.1993 р. на земельній ділянці 10 га в с. Крута Балка з видачею державного акту на право користування землею і виготовленням технічного звіту про встановлення в натурі меж відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 для ведення селянського (фермерського) господарства із земель запасу Крутобалківської сільської ради народних депутатів Новосанжарського району Полтавської області (виконавець Українська академія аграрних наук Інститут землеустрою Полтавський філіал відділ 3, договір № 550/11-93 від 16.08.1993 р.)

Передумовою для державної реєстрації фермерського господарства, як юридичної особи, було наявність у володінні засновника (голови господарства) земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Діючим Законом України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року №973-IV однією із головних умов для державної реєстрації фермерського господарства - є наявність у власності чи користуванні його засновників земельних ділянок сільськогосподарського призначення (ч.1 ст.7, ч.1 ст.8).

Так, рішенням 16 сесії 22 скликання Крутобалківської сільської ради народних депутатів від 10 червня 1997 року, частина з 10 га вищезазначеної земельної ділянки у межах середньої земельної частки згідно статті 6 Земельного Кодексу України площею 5 (п`ять) га, перейшла у приватну власність ОСОБА_2 , що підтверджується державним актом з вкладишем ІV-ПЛ № 060627 від 21 серпня 1996 року Державний акт, виданий в 1993 був замінений на державний акт на право постійного користування землею ІV -ПЛ № 020153 від 05.01.1998. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 4. Рішенням дев`ятої сесії двадцять третього скликання Новосанжарської районної ради Полтавської області, господарству "Обрій" із земель запасу Крутобалківської сільської ради, для розширення господарства в постійне користування надано земельну ділянку площею 40,0 га ріллі з виготовленням технічної документації та встановленням меж в натурі. В 2002 - 2004 роках зроблений проект організації території земельних ділянок, в розмірі земельних часток (паїв) громадянам-членам фермерського господарства "Обрій", згідно якого члени селянського (фермерського) господарства "Обрій" отримали земельні частки (паї) у приватну власність. Тобто із 50,00 га наявної земельної ділянки, яка була надана селянському (фермерському) господарству у постійне користування - 43,52 га було розпайовані голові та членам СФГ "Обрій", а дві ділянки розміром 5,00 га і 1,48 га із наявної, залишились в постійному користуванні. СФГ "Обрій" з 1993 року і по цей час законно володіє та користується цими ділянками, ці ділянки є частиною масиву, який був наданий СФГ "Обрій" в постійне користування (копії державних актів додаються).

Отже, державний акт на право постійного користування не втратив чинності, ці ділянки нікому іншому не виділялися в натурі, заяв від СФГ "Обрій" про повернення ділянок до Земель запасу не було, заяв від власника про погодження будь-яких змін цільового призначення та розмірів меж вищезазначених земельних ділянок не від кого не надходило. Поділ чи об`єднання ділянок не припиняє і не скасовує права володіння та користування наданими ділянками. Перелік підстав припинення права користування є вичерпним та міститься у Земельному кодексі України главі 22. Припинення прав на землю (стаття 141 ЗКУ), а також зміна власника не припиняє прав користувача (стаття 148-1 ЗКУ «Перехід права власності на земельні ділянки, що перебувають у користуванні»).

Відповідно довідки Драбинівської сільської ради від 22.05.2018 № 172, за СФГ "Обрій" станом на 01.05.2018 значиться 62,8102 га ріллі, з яких 50,00 га для ведення селянського (фермерського) господарства згідно державного акту на право постійного користування землею ІV -ПЛ № 020153 від 05.01.1998 та 12,8102 га згідно договорів оренди .

Відповідно до довідки Драбинівської сільської ради від 05.02.2019 р. № 93, за СФГ "Обрій" станом на 01.01.2019 значиться 56,3302 га ріллі, з яких 43,52 га для ведення селянського (фермерського) господарства та 12,8102 га згідно договорів оренди (копія довідки додається). Таким чином, різниця складає 6,48 га (50,00 га - 43,52 га), що підтверджує той факт, що вказана площа земель вибула із правомірного володіння користувача СФГ "Обрій".

Як зазначає позивач, йому стало відомо, що земельні ділянки (кадастровий номер :00:003:0358 , площею 4,4698 га та кадастровий номер :00:003:0352 , площею 1,5171 га), які на 100% перекриваються ділянками що є у постійному користуванні ОСОБА_2 , були передані у комунальну власність зі зміною площі та цільового призначення з земель для ведення селянського фермерського господарства на землі запасу, та 12.07.2018 і 13.07.2018 державним реєстратором Драбинівської сільської ради Новосанжарського району проведена реєстрація права власності на обидві ділянки, номер запису 27102450 та 27069275 відповідно.

Зміна площі, землекористувача та цільового призначення землі відбулося без належного погодження із СФГ «ОБРІЙ», про що голова господарства повідомив орган місцевого самоврядування та орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Право власності на земельні ділянки (кадастровий номер :00:003:0358 , площею 4,4698 га), (кадастровий номер :00:003:0352 , площею 1,5171 га), було зареєстроване державним реєстратором на підставі Наказу «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», серія та номер 3978-СГ, виданого 04.06.2018. Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області; Акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність з додатком, б/н від 06.06.2018, підписаного Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та Драбинівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області. Голова СФГ «ОБРІЙ», відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від від 17 жовтня 2012 № 1051, звернувся до Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області із Повідомленням про виявлення технічної помилки за вих. № 3 від 14.01.2019.

У своїй відповіді вих. № 0 2 - 14/179 від 14.02.2019 року Драбинівська сільська рада повідомила, що оскільки земельні ділянки з кадастровими номерами :00:003:0358 та :00:003:0352 не було сформованими, тому вони підпали під проведення інвентаризації. Останні зміни до Державного акту на право постійного користування ІV -ПЛ № 020153 виданого 05.01.1998 року не внеслися та не зареєстровані в Книзі записів держаних актів на право постійного користування землею. Всі не сформовані земельні ділянки яким присвоювалися кадастрові номера під час проведеної інвентаризації було віднесено до земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування).

Голова СФГ «ОБРІЙ» також звернувся до структурного підрозділу Головного управлінням Держгеокадастру у Полтавській області із Повідомленням про виявлення технічної помилки.

Державним кадастровим реєстратором Відділу у Новосанжарському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області було прийняте рішення про відмову у виправленні відомостей до Державного земельного кадастру.

Статтею 412 Цивільного кодексу України (435-15) встановлено вичерпний перелік підстав, за яких право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб припиняється.

Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України (435-15) акти цивільного законодавства не мають зворотної дії в часі, їх дія поширюється на відносини, які виникли раніше, лише у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Земля як об`єкт постійного користування, надана державою громадянам на законних підставах, виконувала і продовжуєвиконувати важливу соціально-економічну функцію. Вона є основою життєдіяльності і господарювання громадян.

Так земельні ділянки, які було надано громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального

житлового, гаражного і дачного будівництва, є матеріальною основою життєдіяльності і господарювання не лише окремих громадян, а певного суспільного прошарку населення України.

Позивач більше ніж 25 років використовував земельну ділянку. Про використання згаданої земельної ділянки свідчить, серед іншого, факт внесення позивачем на рахунок сільради податку за користування землею, що підтверджується платіжними документами, статистичною та податковою звітністю. На підставі Наказу «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», серія та номер 3978-СГ, виданого 04.06.2018 р. Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області; Акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність з додатком, б/н від 06.06.2018 р., підписаного Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та Драбинівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, земельні ділянки з кадастровими номерами :00:003:0358 та :00:003:0352 підпали під проведення інвентаризації, оскільки зміни до Державного акту на право постійного користування ІV -ПЛ № 020153 виданого 05.01.1998 року не були внесені та не зареєстровані в Книзі записів держаних актів на право постійного користування землею.

Однак, вказані земельні ділянки відносяться до земель державної власності та вже були передані у постійне користування позивача. Питання набуття права власності чи користування на земельні ділянки державної або комунальної власності урегульовано Земельним кодексом України.

Так, пунктом "а" частини третьої статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

За змістом частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Як визначено пунктом "а" частини третьої статті 122 Земельного кодексу України (у редакції, що була чинною до 01 січня 2013 року) районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання. А відповідно до частини першої статті 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Таким чином, до 01 січня 2013 року рішення про передачу земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення у користування приймалось районними державними адміністраціями на підставі відповідного клопотання зацікавленої особи та відповідно до розробленої такою особою документації із землеустрою.

Законом України від 06 вересня 2012 року №5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", що набув чинності з 01 січня 2013 року, статтю 122 Земельного кодексу України викладено у новій редакції. Зокрема, частиною четвертою згаданої статті передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Так, п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за №1391/29521, визначено, що Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

З 01 січня 2013 року право розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності перейшло до Держгеокадастру та його територіальних органів.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Таким чином, земельна ділянка може бути передана до земель запасу у разі, коли вона не перебуває у власності чи користуванні.

Оскільки згадані вище земельні ділянки площею 4,4698 га та 1,5171 га були передані у постійне користування позивачу СФГ "Обрій", а тому відсутні всі підстави для їх приєднання до земель запасу.

У ході проведення інвентаризації та передачі землі відповідач та третя особа не повідомили позивача про наміри приєднання земельних ділянок до земель запасу, не витребували жодних пояснень щодо користування земельними ділянками, не врахували, що земельні ділянки передані позивачу у постійне користування згідно розпорядження представника Президента України № 313 від 21.08.1993, яке на даний час є чинним.

Згідно статті 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; д) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; е) конфіскація за рішенням суду; є) не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Підстави для припинення прав є вичерпним і вони не були застосовані щодо земель, на яких знаходяться будівлі, що перебувають у власності позивача, оскільки відсутні докази щодо відмови позивача від права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

За статтею 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вже зазначалось, дія Державного акту на право постійного користування не була припинена, а отже Державний акт залишається чинним.

Доказів на підтвердження припинення права користування та про відмову від наданого права на земельну ділянку суду не надано.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що Наказ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», серія та номер 3978-СГ, виданий 04.06.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області прийнято всупереч наявності у позивача законного права користування спірними земельними ділянками, а відтак підлягає визнанню недійсним.

Згідно частини 5 статті 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині визнання недійсним Наказу, вимога про зобов"язання Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області виправити помилки, які перешкоджають реалізації права належного користувача - Селянського (фермерського) господарства «Обрій» () у відомостях про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі ( площа, цільове призначення та відомості про належного користувача) - кадастровий номер :00:003:0358 , зареєстрованої державним реєстратором Драбинівської сільської ради Новосанжарського району 13.07.2018, номер запису 27102450 та кадастровий номер :00:003:0352 , зареєстрованої державним реєстратором Драбинівської сільської ради Новосанжарського району 12.07.2018, номер запису 2706927, підлягають задоволенню.

У відповідності до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги Селянського (фермерського) господарства «Обрій» підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити

2. Визнати недійсним наказ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», серія та номер 3978-СГ, виданий 04.06.2018 Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області.

3 Визнати недійсним Акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність з додатком, б/н від 06.06.2018, підписаний Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та Драбинівською сільською радою Новосанжарського району, Полтавської області щодо передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність у частині передачі земельних ділянок - кадастровий номер :00:003:0358 , площею 4,4698 га, та кадастровий номер :00:003:0352 , площею 1,5171 га, державної власності у комунальну власність.

4. Зобов"язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області виправити помилки, які перешкоджають реалізації права належного користувача - Селянського (фермерського) господарства «Обрій» () у відомостях про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі ( площа, цільове призначення та відомості про належного користувача) - кадастровий номер :00:003:0358 , зареєстрованої державним реєстратором Драбинівської сільської ради Новосанжарського району 13.07.2018, номер запису 27102450 та кадастровий номер :00:003:0352 , зареєстрованої державним реєстратором Драбинівської сільської ради Новосанжарського району 12.07.2018, номер запису 2706927

5. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул..Уютна,23, м.Полтава, 36039, ) на користь Селянського (фермерського) господарства «Обрій» (вул..Набережна,104А, с.Крута Балка, Новосанжарський район, Полтавська область, 39350, ) судовий збір у розмірі 5763,00грн.

. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 02.09.2019

Суддя Кльопов І.Г.