УХВАЛА

м. Київ

10.09.2019Справа № 910/19181/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Максимець В.О., розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "М-Стар" на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/19181/17

Представники сторін та державний виконавець в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "М-СТАР" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення грошових коштів в розмірі 100 000,0 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/19181/17 позов задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "М-СТАР" грошові кошти у розмірі 64 318 грн. 37 коп. В іншій частині в позові відмовлено.

02 квітня 2018 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/19181/17 видано наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.06.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/19181/17 залишено без змін.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 19.07.2019 товариство з обмеженою відповідальністю "М-Стар" подало скаргу на бездіяльність відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби у справі № 910/19181/17. У поданій скарзі стягувач просив суд поновити строк на оскарження;

- визнати бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В., що допущена у виконавчому провадженні № 57896514 за період з 27.02.2019 по 11.07.2019 та виразилась у абсолютному невиконанні наказу Господарського суду міста Києва, неправомірною;

- зобов`язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. накласти у межах суми стягнення та з урахуванням виконавчого збору, авансового внеску арешт на грошові кошти, рухоме і нерухоме майно, акції, облігації та інші цінні папери, що належить акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк";

- зобов`язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. та головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. здійснити реєстрацію обтяжень рухомого та нерухомого майна акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна;

- зобов`язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. внести до слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві подання про притягнення голови правління акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до кримінальної відповідальності за умисне невиконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/19181/17, що набрало законної сили, вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України;

- зобов`язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. невідкладно виконати по виконавчому провадженню № 57896514 звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать останньому від інших осіб або він володіє ними спільно з іншими особами.

За результатами проведення автоматизованого розподілу cкаргу по справі № 910/19181/17 передано на розгляд судді Кирилюк Т.Ю.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "М-Стар" на бездіяльність відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/19181/17 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 08.08.2019 заявник на виконання вимог ухвали суду про залишення скарги без руху подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2019 скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "М-Стар" на бездіяльність відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 910/19181/17 призначено до розгляду на 10.09.2019.

У поданій до суду скарзі, заявником подано клопотання про поновлення строків на звернення зі скаргою.

Однак виходячи зі змісту долучених до скарги документів та доказів, що містяться в матеріалах справи, інформація про хід виконавчого провадження стала відома стягувачу 10.07.2019. Таким чином, заявником не пропущений строк для звернення до суду із скаргою, у зв`язку з чим відсутні підстави для поновлення строків.

У судове засідання 10.09.2019 стягувач, боржник не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги.

Відповідно до частини другої статті 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У судове засідання 10.09.2019 представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не з`явився, однак через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) подав клопотання про відкладення розгляду скарги, мотивуючи відсутністю об`єктивної можливості направити у судове засідання представника.

Зважаючи на необґрунтованість доводів, викладених у клопотанні та враховуючи, що у Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було достатньо часу для подання письмових пояснень щодо розглядуваної скарги та викладення правової позиції, суд відмовив представнику Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у задоволенні клопотання.

Обґрунтовуючи подану скаргу, заявник зазначив, що заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихін С.В. у період часу з 27.02.2019 по 11.07.2019 не вжив передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/19181/17, чим допустив бездіяльність у виконавчому провадженні № 57896514.

Згідно статті 124 Конституції України та статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною першою статті 327 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

З метою виконання рішення суду, стягувач звернувся до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження.

У зв`язку з тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження про стягнення коштів з акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 31.01.2019 виконавчий документ (наказ Господарського суду міста Києва від 02.04.2018 по справі № 910/19181/17) на підставі частини четвертої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" передано до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Пунктом 2 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, передбачено, що виконавець, якому передано виконавчий документ, виносить постанову про прийняття до виконання виконавчого документа не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа.

Постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 27 лютого 2019 року прийнято виконавче провадження № 57896514 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 02.04.2018 по справі № 910/19181/17.

Згідно статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, законодавчо закріплено імперативний обов`язок державного виконавця (усіх рівнів відповідно до визначеної структури) дотримуватись вимог Закону під час здійснення заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Згідно статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Доказів, які б підтверджували, що Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в повному обсязі вчинено виконавчі дії та вжито заходи щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/19181/17 матеріали справи не містять та суду не надано.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд визнає доведеним твердження скаржника щодо протиправної бездіяльності заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка виявилась у не вчиненні ним всіх дій згідно наданих йому Законом прав та покладених обов`язків щодо примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2018 у справі № 910/19181/17.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення скарги товариства з обмеженою відповідальністю "М-Стар" в частині визнання бездіяльності заступника начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В., що допущена у виконавчому провадженні № 57896514 неправомірною.

Щодо інших вимог стягувача, викладених в скарзі, суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки вказані дії щодо накладення арешту на грошові кошти Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", рухоме і нерухоме майно, акції, облігації та цінні папери, зобов`язання заступника начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В. та головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель І.В. здійснити реєстрацію обтяжень рухомого та нерухомого майна акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, зобов`язання внести до слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві подання про притягнення голови правління акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до кримінальної відповідальності, зобов`язання невідкладно виконати по виконавчому провадженню № 57896514 звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать останньому від інших осіб або він володіє ними спільно з іншими особами, судом відхиляються, як такі, що виходять за межі повноважень Господарського суду, оскільки задоволення описаних вимог заявника вважається втручанням у діяльність державного органу. Вчинення конкретних виконавчих дій, вибір виконавчої дії, є компетенцією і прерогативою органів Державної виконавчої служби, а не суду.

За таких обставин, скарга товариства з обмеженою відповідальністю "М-Стар" підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 232, 326, 327, 342, 343, Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "М-Стар" на бездіяльність відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби задовольнити частково.

2. Визнати бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С.В., що допущена у виконавчому провадженні № 57896514 неправомірною.

3. В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кирилюк Т.Ю.