УХВАЛА

м. Київ

02.09.2019Справа № 910/77/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши заяву Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Гненного Дмитра Анатолійовича про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Пушкін-Парк" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення 36 372,24 грн., за участю представників заявника - не з`явився, стягувача - не з`явився, боржника - не з`явився, ДП «Еко» - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 36372 (тридцять шість тисяч триста сімдесят дві) грн. 24 коп. переплати та 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору.

25.06.2019 року Господарським судом міста Києва на виконання вищевказаного рішення було видано наказ.

01.08.2019 року до Господарського суду міста Києва звернувся Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Гненний Дмитро Анатолійович з заявою про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2019 року вищевказану заяву призначено до розгляду на 02.09.2019 року.

Частинами 1 та 4 статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Предметом дослідження суду, у даному випадку, має бути факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.07.2018 року у справі № 925/1048/17, від 10.07.2019 року у справі № 912/2199/17 та від 01.08.2019 року у справі № 927/313/18.

Дійсно, рішенням господарського суду міста Києва від 25.05.2018 року у справі № 910/1870/18 стягнуто з Державного підприємства «Еко» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» заборгованість в розмірі 14 049 592 грн. 36 коп., пеню в розмірі 2 281 413 грн. 07 коп., 3% річних в розмірі 187 513 грн. 40 коп., інфляційні втрати в розмірі 569 406 грн. 03 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 256 318 грн. 87 коп.

Рішення суду про стягнення заборгованості за договором підтверджує наявність зобов`язання боржника перед кредитором із метою його офіційного визнання та подальшого примусового виконання.

Підтвердженням можливості примусового виконання судового рішення, а, отже, і існуючого обов`язку боржника, є відповідний виконавчий документ.

Таким чином, в даному випадку, вирішуючи питання про звернення стягнення на кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, суд повинен з`ясувати факт беззаперечності такої заборгованості, а саме чи не виконано відповідне судове рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у разі, якщо Державне підприємство «Еко» сплатило (повністю або частково) боржнику грошові кошти, які стягнуті згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2018 у справі №910/1870/18, то задоволення судом даної заяви може привести до подвійного стягнення суми боргу.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, заявником не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2018 у справі №910/1870/18 станом на момент розгляду даної заяви залишається не виконаним, і стягнута за ним заборгованість є непогашеною, що позбавляє суд можливості дійти беззаперечного висновку про наявність у Державного підприємства «ЕКО» заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «Київенерго».

Зі змісту статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що зверненню виконавця до суду передує певна дія, а саме направлення відповідних запитів, установлення строків для надання відповіді, отримання відомостей про належне боржникові майно, що перебуває у зазначених осіб, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржникові. Метою направлення запитів є, зокрема, збирання доказів на підтвердження наявності та її безспірності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2019 року у справі № 912/2199/17.

Проте, приватним виконавцем не надано доказів на підтвердження надіслання ним у порядку, визначеному статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження» відповідних запитів Державному підприємству «ЕКО» для отримання відомостей про майно чи грошові кошти, які перебувають у нього і мають бути передані боржникові (ПАТ «Київенерго»).

Окрім того, у поданій заяві приватний виконавець вказує на те, що сума заборгованості по виконавчому провадженню складає 42 247,66 грн., проте, без наведення відповідних обґрунтувань просить суд звернути стягнення на кошти у розмірі 114 315,29 грн.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Гненного Дмитра Анатолійовича про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 232-235, 366 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Гненного Дмитра Анатолійовича про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О.Чебикіна