Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/511/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю" ДЕМ-ВУД"

до ОСОБА_1 UNIVERSAL LLP

про стягнення 97741,04 доларів США (за курсому НБУ станом на 30.03.2018р. складає 2594388,61 грн.)

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕМ-ВУД" звернулось до суду з позовом про стягнення з MILROND UNIVERSAL LLP 97741,04 доларів США (за курсом НБУ станом на 30.03.2018 складає 2594388,61 грн).

Ухвалою суду від 19.06.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Оскільки відповідач знаходиться за адресою: Norther Ireland, з метою належного вручення даної ухвали відповідачу - MILROND UNIVERSAL LLP, в порядку ст. 367 ГПК України, суд звертався до компетентного органу Республіки Молдова із судовим дорученням про вручення документів відповідачу. У зв`язку із вказаним, згідно ухвали суду від 05.12.2018 (а.с. 77-78), підготовче засідання було призначено на 03.09.2019 (резервна дата 30.09.2019) та зупинено провадження у справі.

У підготовчому засіданні 05.12.2018, суд ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті на 03.09.2019. У зв`язку із зверненням господарського суду з судовим дорученням про вручення виклику до суду до компетентного органу іноземної держави, провадження у справі зупинялося до 03.09.2019.

03.09.2019 на адресу суду від представника позивача надійшла заява, згідно якої останній просить суд розглянути справу без його участі та повідомляє, що позовні вимоги підтримує повністю, розрахунки на даний час відповідачем не проведено.

Згідно з ч.1 ст.15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах від 15.11.1965 p., чинної для України з 01.12.2001 р. (далі - Конвенція), судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що судовий документ було вручено або доставлено особисто відповідачеві і це було здійснено в належний строк, достатній для здійснення захисту.

У випадку, передбаченому ч.2 ст.15 Конвенції, суд може постановити рішення, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Враховуючи, що з дати направлення ухвали господарського суду Житомирської області від 05.12.2018 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті станом на 03.09.2019 сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спор, відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дем Вуд" (позивач, постачальник) та MILROND UNIVERSAL LLP (відповідач, покупець) було укладено Контракт №3 (далі - Контракт (а.с. 13-14)), за умовами якого продавець продає, а покупець купує у продавця пиломатеріали обрізні соснові, в подальшому товар, асортимент якого вказано в додатку до даного контракта і складає його невід`ємну частину (п. 1.1. Договору).

За умовами п. 2.1. Контракта, загальна сума останнього складає 100000,00дол. США.

Поставка товару здійснюється окремими партіями у відповідності до Специфікації до даного Контракта, які погоджені між продавцем та покупцем.

Відповідно до п. 2.3. Контракта, розрахунковою валютою є дол. США.

04.08.2017 сторонами підписано Додаток №1 до Договору (а.с. 15), згідно якого сторони дійшли взаємної згоди і визначили, що оплата за товар здійснюється за кожну його окрему партію в термін до 180 днів із дати його митного оформлення. Також сторонами погоджено, що у випадку виникнення будь-яких спорів та претензій чи непорозумінь із Контракта №3 від 24.02.2017 або пов`язані із ним, будуть вирішуватись шляхом переговорів. А у випадку недосягнення домовленостей, всі без виключення питання, вирішуються з використанням права України в Господарському суді Житомирської області. Рішення Господарського суду Житомирської області є кінцевим для обох сторін і апеляційному оскарженню не підлягає.

Позивач вказує, що на виконання своїх зобов`язань за Контрактом, поставив відповідачу товар на загальну суму 97741,04 дол. США, що підтверджується відповідними вантажно-митними деклараціями, проте відповідач, кошти, за отриманий товар не сплатив.

Не проведення відповідачем у повному обсязі розрахунків за отриманий товар стало підставою для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зсилається на ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 692 ЦК України, 173, 193, 198 ГК України.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Контракта №3 від 24.02.2017, з додатком №1 до нього (а.с. 10-15), який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 2 статті 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Вантажно-митними деклараціями (а.с. 16-21) підтверджено, що на виконання умов Контракта, в період з 04.08.2017 по 19.09.2017 позивач поставив відповідачу товар, на загальну суму 97741,04 дол. США.

За умовами п. 1 Контракта сторони дійшли взаємної згоди і визначили, що оплата за товар здійснюється за кожну його окрему партію в термін до 180 днів із дати його митного оформлення.

Однак відповідач свій обов`язок по оплаті отриманого товару на день вирішення спору не виконав, доказів погашення заборгованості у сумі 97741,04 дол. США суду не надав, викладені у позовній заяві обставини не спростував.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у сумі 97741,04 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.03.2018 становить 594388,61 грн, є правомірною.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів суду належними та достатніми доказами обґрунтованість заявлених позовних вимог. При цьому відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 97741,04 доларів США (за курсому НБУ станом на 30.03.2018р. складає 2594388,61 грн) є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з MILROND UNIVERSAL LLP (21 Botanik Avenue Suite 15, Belfast BT7 1jj, Norther Ireland, NC001258) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю" ДЕМ-ВУД" (10025, Житомирська обл., Житомирський р-н, м. Житомир, вул. Корольова, буд. 132, ід. код 40780943)

- 97741,04 доларів США (що за курсом НБУ станом на 30.03.2018 еквівалентно 2594388,61 грн);

- 38915,84 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.09.19

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу;

2 - позивачу (10025, Житомирська обл., Житомирський р-н, м.Житомир, вул.Корольова, буд.132) - рек.;

3 - відповідачу - Milround Universal llP (21 Botanik Avenue Suite 15, Belfast BT7 1jj, Norther Ireland, NC001258) - рек.