ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/511/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Разюк Г.П., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання: Клименко О. В.

за участю представників учасників справи:

від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАНА, м. Херсон не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАНА ОІЛ, м. Херсон не з`явився;

від Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ ВОСХОД, м. Херсон не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 24.06.2019 року, суддя Литвинова В.В., м. Херсон, повний текст ухвали складено 24.06.2019 року

у справі № 923/511/19

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м.Київ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАНА, м. Херсон

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАНА ОІЛ, м. Херсон

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ ВОСХОД, м. Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 2 028 603 грн. 35 коп. за договором про надання кредиту у формі овердрафту, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, заяви про забезпечення позову та ухвали суду першої інстанції.

В червні 2019 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ звернулося до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАНА, м. Херсон, Товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАНА ОІЛ, м. Херсон, Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ ВОСХОД, м. Херсон, в якій просило суд солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАНА, м. Херсон та Товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАНА ОІЛ, м. Херсон на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ заборгованість за Генеральним договором про надання кредиту у формі овердрафту від 03.04.2019 року №129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О та Договором поруки від 03.04.2019 року № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О-ПЗ, яка станом на 12.06.2019 року складає у сумі 2 028 603 грн. 35 коп., з яких 1989041 грн. 44 коп. борг по основному тілу кредиту, 38 561 грн. 91 коп. прострочена заборгованість по процентам, нарахованим за період користування коштами з 01.05.2019 року по 31.05.2019 року, 1000 грн. заборгованості по сплаті комісії; солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАНА, м. Херсон та Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ ВОСХОД, м. Херсон на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ заборгованість за Генеральним договором про надання кредиту у формі овердрафту від 03.04.2019 року №129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О та Договором поруки від 03.04.2019 року № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О-П4, яка станом на 12.06.2019 року складає у сумі 2 028 603 грн. 35 коп., з яких 1989041 грн. 44 коп. борг по основному тілу кредиту, 38 561 грн. 91 коп. прострочена заборгованість по процентам, нарахованим за період користування коштами з 01.05.2019 року по 31.05.2019 року, 1000 грн. заборгованості по сплаті комісії; а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідачів судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2019 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю ВІТАНА, м. Херсон було укладено Генеральний договір про надання кредиту у формі овердрафту від 03.04.2019 № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у формі овердрафту із загальним лімітом 2 000 000 грн. Виконання зобов`язань за Генеральним договором було забезпечено порукою Товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАНА ОІЛ, м. Херсон, згідно Договору поруки від 03.04.2019 року № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О-П3, та порукою Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ ВОСХОД, м. Херсон, згідно Договору поруки від 03.04.2019 року № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О-П4. Свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі, натомість, Товариство з обмеженою відповідальністю ВІТАНА, м. Херсон свої зобов`язання за вищевказаним договором не виконало, а тому, станом на 13.06.2019 року, заборгованість позичальника перед позивачем складає 2 028 603 грн. 35 коп., що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до суду про стягнення солідарно суми заборгованості як з позичальника за кредитом, так і його поручителів.

Одночасно з поданням позову позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ просило суд, в порядку ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України накласти арешт на грошові кошти в межах ціни позову 2 028 603 грн. 35 коп., що містяться на банківських рахунках:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА" (вул. Залізнична, буд. 23, каб. 21, м. Херсон, 73000, ) відкриті в АБ "УКГАЗБАНК" (МФО 320478) рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також відкритий в AT "ПУМБ" (МФО 334851) рахунок № НОМЕР_4 ;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА-ОІЛ" (вул. Залізнична, буд. 23, каб. 24, м. Херсон, 73000, ) відкриті в АБ "УКГАЗБАНК" (МФО 320478) рахунки №№ 1147.980, 1147.840, 1147.978;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ВОСХОД2 (провул. Учбовий, буд. 28/501, м. Херсон, 73000, ) відкритий в АБ "УКГАЗБАНК" (МФО 320478) рахунок № НОМЕР_5 , а також відкритий в AT "ОТП Банк" рахунок № НОМЕР_6 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що з огляду на характер наявного між сторонами спору та предмет позову, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти на вищевказаних банківських рахунках відповідачів у розмірі в межах ціни позову 2 028 603 грн. 35 коп., можуть виникнути істотні перешкоди як для виконання судового рішення, так і ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

21.06.2019 року до Господарського суду Херсонської області позивачем було надано доповнення до заяви про забезпечення позову по справі № 923/511/19, в якому позивач просив суд доповнити вимоги заяви про забезпечення позову наступного змісту: "3.Вирішити питання про зустрічне забезпечення у сумі 5 000,00 грн., яке буде сплачено АБ УКРГАЗБАНК» на депозитний рахунок Господарського суду Херсонської області протягом 10 днів з дня отримання ухвали суду. Ухвалу суду щодо зустрічного забезпечення прошу направити на адресу -вул. Перекопська, 21, м. Херсон, 73002.".

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.06.2019 року у справі №923/511/19 (суддя Литвинова В.В.) заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ про забезпечення позову залишено без задоволення, у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ про застосування зустрічного забезпечення відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що надані позивачем матеріали не містять будь-яких доказів на підтвердження розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову. При цьому, судом першої інстанції встановлено, що жодних обґрунтованих причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечувати позов та будь-яких належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем надано не було. За вищенаведених обставин, господарський суд Херсонської області дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову. Оскільки судом першої інстанції позивачу було відмовлено у забезпеченні позову, застосування заходів зустрічного забезпечення також було визнано недоцільним, а тому відмовлено в їх застосуванні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, тому звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Херсонської області про забезпечення позову від 24.06.2019 року у справі № 923/511/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача щодо забезпечення позову з урахуванням доповнень, а також стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ суму судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що в заяві про забезпечення позову позивач вказав на укладення 03.04.2019 року з Товариством з обмеженою відповідальністю ВІТАНА, м. Херсон Генерального договору про надання кредиту у формі овердрафту № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О, який за своєю суттю є формою короткострокового кредиту, що надається позичальнику. Скаржник свої зобов`язання за вказаним договором виконав та надав Товариству з обмеженою відповідальністю ВІТАНА, м. Херсон кредитні кошти у формі овердрафту з загальним лімітом 2 000 000,00 грн., разом з тим останній, як і його поручителі, від виконання обов`язку з повернення зазначених коштів, а також сплати відповідних нарахувань ухиляються, про що свідчить те, що відповідачі ігнорують та відмовляються отримувати листи-вимоги позивача від 07.06.2019 року (№ 516/350/2019, № 516/351/2019) про погашення простроченої кредитної заборгованості. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю ВКФ ВОСХОД, м. Херсон, починаючи з 12.06.2019 року, значно зменшило рух коштів по рахунку № НОМЕР_7 відкритому в АБ «УКГАЗБАНК», а залишки коштів на рахунку почало використовувати лише для виплат заробітної плати, тощо.

З урахуванням зазначеного, вищенаведені обставини, на думку скаржника, свідчать про вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання кредитних зобов`язань та в подальшому від виконання судового рішення.

Також скаржник зазначив, що загальний обсяг надходжень та видатків за поточними рахунками боржників в АБ «УКРГАЗБАНК» є достатніми для закриття простроченої кредитної заборгованості та подальшого здійснення господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАНА, м. Херсон, Товариства з обмеженою відповідальністю ВІТАНА ОІЛ, м. Херсон та Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ ВОСХОД, м. Херсон, а тому заходи забезпечення позову у вигляді арешту коштів на цих рахунках боржників не призведуть до повного припинення їх діяльності та відповідають принципу адекватності заходів забезпечення позову.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 року за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 24.06.2019 року у справі № 923/511/19 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до судового розгляду.

27.08.2019 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк УКРГАЗБАНК, м. Київ надійшло клопотання про відкладення розгляду справи № 923/511/19 на іншу дату у зв`язку з неможливістю забезпечення явки представника позивача.

Відповідачі по справі своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзив на апеляційну скаргу не надали, що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В судове засідання представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення про вручення ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду про відкриття та призначення справи до розгляду.

Клопотання скаржника про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю забезпечення явки його представника, судовою колегією розглянуто та відхилено у зв`язку з недоведеністю, оскільки до даного клопотання не додано жодного доказу на підтвердження зайнятості представника цієї юридичної особи в інших судових засіданнях 02.09.2019 року, відповідач має право направити для участі в судових засіданнях керівника юридичної особи або укласти договір про надання правової допомоги з іншим адвокатом, який виступатиме його представником. Крім того, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду явка сторін не визнавалась обов`язковою.

Так, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, судова колегія зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, клопотання про відкладення розгляду справи відхилено, зокрема ще й тому, що скорочений строк розгляду справи закінчився і можливості відкласти розгляд справи взагалі немає, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників учасників справи, повідомлених належним чином про час та місце розгляду скарги.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, а саме, про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Херсонської області від 24.06.2019 року у справі № 923/511/19 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України, і відсутні підстави для її скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Херсонської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, одночасно із поданням позову у даній справі, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київ звернулось до Господарського суду Херсонської області із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову 2 028 603 грн. 35 коп., що містяться на банківських рахунках:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА" (вул. Залізнична, буд. 23, каб. 21, м. Херсон, 73000, ) відкриті в АБ "УКГАЗБАНК" (МФО 320478) рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також відкритий в AT "ПУМБ" (МФО 334851) рахунок № НОМЕР_4 ;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА-ОІЛ" (вул. Залізнична, буд. 23, каб. 24, м. Херсон, 73000, ) відкриті в АБ "УКГАЗБАНК" (МФО 320478) рахунки №№ 1147.980, 1147.840, 1147.978;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ВОСХОД2 (провул. Учбовий, буд. 28/501, м. Херсон, 73000, ) відкритий в АБ "УКГАЗБАНК" (МФО 320478) рахунок № НОМЕР_5 , а також відкритий в AT "ОТП Банк" рахунок № НОМЕР_6 .

Заява про забезпечення позову ґрунтується на таких обставинах:

- предметом спору у даній справі є правовідносини в частині виконання кредитних зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА", м. Херсон за договором про надання кредиту у формі овердрафту від 03.04.2019 року № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О який укладений між позичальником та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київ,

- на думку позивача, в разі невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти на вищевказаних банківських рахунках відповідачів у розмірі в межах ціни позову 2 028 603 грн. 35 коп., можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення, так і ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Передбачивши різні види забезпечення позову, закон не встановлює конкретно, який вид в яких судових справах застосовується. Це питання вирішується судом за заявою заявника (особи, яка бере участь у справі), враховуючи причини, у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов, характер спірних правовідносин тощо.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За приписами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника по забезпеченню позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

При вжитті таких заходів суд повинен з`ясувати наявність зв`язку між конкретним видом забезпечувальних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість заподіяння шкоди позивачу без наведення відповідного обґрунтування ухилення відповідної особи від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як було встановлено вище, предметом позову у даній справі є вимоги майнового характеру про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту у формі овердрафту № 129/2019/ХОД-КБ-ГКД-О.

У даному випадку, заявник просив суд застосувати такий вид заходу забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову 2 028 603 грн. 35 коп., що містяться на банківських рахунках: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА", м. Херсон, відкриті в АБ "УКГАЗБАНК" рахунки №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також відкритий в AT "ПУМБ" рахунок № НОМЕР_4 ; Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАНА-ОІЛ", м. Херсон, відкриті в АБ "УКГАЗБАНК" рахунки № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 ; Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «ВОСХОД», м.Херсон, відкритий в АБ "УКГАЗБАНК" рахунок № НОМЕР_5 , а також відкритий в AT "ОТП Банк" рахунок № НОМЕР_6 .

Адекватність певного заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17).

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

До того ж, заявник самостійно обирає конкретний вид забезпечення позову, а суд дає тільки оцінку його співмірності заявленим позовним вимогам.

Крім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. В даному випадку матеріали справи не містять належних доказів доля застосування судом саме такого виду забезпечення позову, як накладення арешту.

Системний аналіз правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 ГПК України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарським процесуальним кодексом України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При цьому, судова колегія зазначає, що така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, також має бути підтверджена відповідними доказами, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник.

Так, єдиною підставою для вжиття таких заходів, на яку посилається заявник, в даному випадку є твердження, що відповідачі по справі ухиляються від виконання обов`язку з повернення кредитних коштів, а також сплати відповідних нарахувань, про що свідчить ігнорування та відмови отримувати листи-вимоги позивача від 07.06.2019 року (№516/350/2019, № 516/351/2019) про погашення простроченої кредитної заборгованості, а також зменшення руху коштів відповідачів по своїм рахункам відкритим в установі позивача.

Судова колегія зазначає, що вищезазначені обставини, на які позивач посилається як на підставу для забезпечення позову, можуть свідчити лише про ухилення відповідачів по справі від виконання свої обов`язків за договорами, проте будь-яким чином не свідчить про можливість ухилення таких осіб від виконання майбутнього рішення суду. До того ж зазначені обставини матеріалами справи не підтверджені, а зменшення руху коштів за тими чи іншими рахунками юридичної особи є її правом та обмежуватись будь-ким не може, оскільки протилежне свідчить про втручання в господарську діяльність такої особи.

З урахуванням викладеного, судова колегія зазначає, що обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність забезпечення позову в даному випадку, свідчать лише про потенційну можливість того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести неможливості в подальшому виконання рішення суду, що в свою чергу не можу бути підставою для забезпечення позову.

Крім того, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що накладення арешту на грошові кошти в межах ціни позову 2 028 603 грн. 35 коп., що містяться на вищевказаних банківських рахунках відповідачів призведе до фактичного задоволення на певний час позовних вимог з огляду на позбавлення відповідачів права на час розгляду справи розпоряджатись такими грошовими коштами, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у п. 39 справи «Устименко проти України" принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Саме до цього й може призвести задоволення заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київ про забезпечення позову без з`ясування обставин справи по суті спору та без дослідження і надання правової оцінки наданих учасниками спору доказів по справі.

Крім цього, накладення арешту на вищевказані рахунки відповідачів ставить під загрозу здійснення ними господарської діяльності, внаслідок позбавлення можливості розпорядження обіговими коштами, і призведе до неможливості сплати податків до бюджетів всіх рівнів, виплати заробітної плати тощо.

Що стосується твердження скаржника щодо того, що суд першої інстанції не звернув уваги на виписки по банківським рахункам № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 за період з 03.04.2019 року по 12.06.2019 року та копії листів-вимог позивача від 07.06.2019 року ( № 516/350/2019, № 516/351/2019, № 516/349/2019) з підтвердженням про їх відправлення та вручення відповідачам по справі, колегія суддів зазначає, що вищевказані письмові документи, як вже зазначалось, свідчать лише про припущення позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування.

До того ж, посилання скаржника на те, що відповідачі по справі жодним чином не реагують на листи вимоги, надіслані на їх адресу позивачем по справі, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД», м. Херсон, взагалі відмовилося отримувати конверт з листом позивача, надісланого на його адресу, також не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі є такими, що спростовуються наявними матеріалами справи та висновками суду, а тому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київ про забезпечення позову.

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив його з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київ необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Херсонської області від 24.06.2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 923/511/19 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 136-140, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київ на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 24.06.2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 923/511/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 24.06.2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 923/511/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені статтею 288 Господарського процесуального кодекс України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 02.09.2019 року.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Г.П. Разюк
Л.В. Лавриненко