РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.09.2019Справа № 910/8336/19

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про поновлення коштів на особовому рахунку у розмірі 38 502,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (надалі по тексту - відповідач) про поновлення коштів на особовому рахунку у розмірі 38 502,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно було здійснено донарахування вартості здійсненого перевезення згідно Договору № 10031/ПЗ-2018 про надання послуг від 14.02.2018 і як наслідок безпідставно списано з особового рахунку позивача грошові кошти у розмірі 38 502,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/8336/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/8336/19 позивач та відповідач повідомлялися належним чином.

29.07.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог посилаючись на те, що донарахування вартості здійсненого перевезення було здійснено відповідачем правомірно на підставі п. 4.10 Договору № 10031/ПЗ-2018 про надання послуг від 14.02.2018. Крім того, відповідач просив поновити строк на подачу відзиву на позовну заяву та долучити відзив до матеріалів справи.

Судом поновлено строк на подачу відзиву на позовну заяву та долучено відзив до матеріалів справи.

07.08.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву.

30.08.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

14.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія «Мелагрейн» (замовник) укладено договір № 10031/ПЗ-2018 про надання послуг (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інші послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п.1.2 Договору, перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 зі змінами та доповненнями, збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356, Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за №1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.

Надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (п.1.3 Договору).

Відповідно до п. 8.1 Договору, сторони домовились про використання електронного документообігу.

Згідно з п. 12.1 Договору, договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «МЕСПЛАН» або АС «Клієнт УЗ», або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018.

Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, 10.10.2018 на станції «Красне» прийнято до перевезення маршрут в кількості 45 вагонів за залізничною накладною № 35350727 відправленням до станції призначення "Батево", відправник Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія «Мелагрейн».

Відповідно до переліку № 20181010 від 10.10.2018 та переліку № 20181227 від 27.12.2018 плата за перевезення вантажу по маршрутній відправці за № 35350727 від 10.10.2018 відправленням зі станції «Красне» до станції призначення «Батево» склала 675 626,40 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем 27.12.2018 була безпідставно донарахована і списана з особистого рахунку плата за використання власних вагонів перевізника у розмірі 38 502,00 грн. за маршрутом № 35350727 від 10.10.2018 відправленням зі станції «Красне» до станції призначення «Батево».

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно зі ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до п. 2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, перевезення вантажів здійснюється вагонними, дрібними, контейнерними, груповими або маршрутними відправками.

Відповідно до п.1.2 Правил планування перевезень вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873, перевезення вантажів залізницями здійснюються на підставі договорів про організацію перевезень за місячними планами, за пред`явленням, за окремими замовленнями відправників (вантажовласників або за їх дорученням - експедиторських організацій).

Пунктом 2.1 Правил планування перевезень вантажів встановлено, що місячне планування перевезень вантажів у межах України, на експорт у треті країни та країни СНД, у Латвійську Республіку, Литовську Республіку та Естонську Республіку (далі - країни Балтії) здійснюється на підставі замовлень відправників у порядку, встановленому цими Правилами.

Відповідно до пункту 7.1.1. Правил планування перевезень вантажів, планування перевезення вантажів у межах України здійснюється з використанням автоматизованої системи документообігу (далі - АС МЕСПЛАН) відповідно до Правил та цього Порядку.

З урахуванням пункту 7.1.7. Правил планування перевезень вантажів, основними реквізитами плану є: вид плану; дата надання замовлення; станція відправлення; відправник; станція призначення; код вантажу; вантажоодержувач; кількість вагонів; кількість тон.

За твердженням позивача відповідачем була безпідставно донарахована і списана з особистого рахунку плата за використання власних вагонів перевізника у розмірі 38 502,00 грн. за маршрутом № 35350727 від 10.10.2018 відправленням зі станції «Красне» до станції призначення «Батево».

Відповідач зазначає, що позивач помилково ототожнює розрахункову вагонну складову з платою за користування вагонами та контейнерами. Плата за користування вагонами, на яку посилається позивач, є іншим видом плати, порядок нарахування та документального оформлення якої регулюється Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999.

Відповідач зазначає, що розмір плати за маршрутними відправками та вагонними відправками визначається з урахуванням нормативної кількості кілометрів за одну добу.

Відповідно до переліку № 20181010 від 10.10.2018 з позивача було стягнуто плату за маршрутом № 35350727 від 10.10.2018 відправленням зі станції «Красне» до станції призначення «Батево».

Проте з накладної № 35350727 вбачається, що кількість вагонів, які зазначені у графі 19 перевізного документу - 45, не відповідає кількості вагонів, встановленій для формування маршруту.

Таким чином, за твердженням відповідача, донарахування вартості перевезення було здійснено відповідачем правомірно на підставі п. 4.10 Договору № 10031/ПЗ-2018 про надання послуг від 14.02.2018.

Згідно з п. 2.5. Правил планування перевезень вантажів разом з проектом місячного плану на перевезення вантажів відправники за наявності достатньої кількості вантажу надають управлінням залізниць відправлення плани перевезень вантажів маршрутами за встановленою формою (додаток 4, форма ГУ-114). Календарні плани перевезень вантажів маршрутами можуть коригуватися залізницею за заявою відправника, наданою за дві доби до початку декади. Плани перевезення маршрутами у цілому для залізниці і за родами вантажів затверджуються начальником залізниці з повідомленням начальників дирекцій залізничних перевезень, які в свою чергу доводять ці плани до відома станцій, а станції - до відома відправників. У разі неподання вантажовідправником плану перевезень вантажів маршрутами у встановлений термін або надання плану у занижених (у порівнянні з місячними обсягами) розмірах кількість планових маршрутів встановлює начальник станції. В окремих випадках за заявами вантажовідправників начальник дирекції може дозволити напередодні дня навантаження зміну станції призначення маршруту у межах передбаченого планом перевезень залізниць призначення, крім експорту.

Саме у документ форми ГУ-114, який є додатком №4 до Правил планування перевезень вантажів, вантажовідправник вносить інформацію, зокрема, щодо кількості маршрутів та вагонів у маршрутках з зазначенням станції та дати відвантаження.

Отже, виключно на підставі інформації, яка міститься у документі форми ГУ-114 Акціонерне товариство «Укрзалізниця» вбачає необхідність замовника в одержанні вагонів однією партією в кількості, необхідній для формування маршруту.

Позивачем не надавався документ за формою ГУ-114 залізниці відправлення, докази надання вказаних документів в матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу, що зазначення у залізничних накладних позивачем інформації про маршрутне відправлення не свідчить про погодження залізницею перевезення маршрутного відправлення. Оскільки, для такого погодження передбачено подачу документу спеціально визначеної форми - ГУ-114.

Отже, надання вагонів у кількості, замовленій Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн" для формування маршрутів, здійснюється на підставі інформації, зазначеної у документах форми ГУ-114, а не на підставі планів та заявок в АС «Месплан».

Відповідно до п. 2.3.2 Договору перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами та заявками Замовника згідно інформації АС «МЕСПЛАН».

З наданої до матеріалів справи залізничної накладної № 35350727 , яка оформлюється первинно замовником перевезення (позивачем), вбачається, що кількість вагонів, які зазначені у графі 19 накладних, не відповідає кількості вагонів, яка є необхідною для формування маршруту, зважаючи на наступне.

Відповідно до Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, перевезення вантажів маршрутами відправника здійснюється згідно з планами перевезень, якими передбачається максимальна концентрація вантажопотоків з метою раціонального використання технічних засобів відправників, одержувачів та залізниць.

Маршрутом відправника (далі - маршрут) уважається поїзд установленої маси або довжини, сформований відправником відповідно до Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.96 №411, та плану формування поїздів на залізничній під`їзній колії підприємства або за договором із залізницею - на коліях залізничної станції призначенням на одну станцію або з розпиленням на кількох станціях з обов`язковим зменшенням кількості його переробок на попутних технічних станціях.

Прямим є маршрут, який складається з вагонів, завантажених призначенням на одну станцію на адресу одного або декількох одержувачів, а також на адресу розподільного пункту (коли вантаж призначено для залізничних підприємств).

Ознаки маршрутної відправки визначені і у п.2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, відповідно до якої маршрутна відправка - партія вантажу за однією накладною в кількості, яка відповідає ваговій нормі, встановленій для маршруту ("ядра" маршруту).

Відповідно до пункту 6.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, за одним перевізним документом приймаються до перевезення вантажі маршрутом або групою вагонів із дотриманням таких умов: вантажі мають бути одного найменування; вантажі приймаються до перевезення від одного відправника з однієї станції відправлення і адресуються на одну станцію призначення одному одержувачу.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 4 Правил перевезень вантажів маршрутними відправками, маса та довжина маршрутів установлюються в залежності від їх призначення відповідно до плану формування поїздів. Залізниця повідомляє відправників про встановлені норми маси та довжини маршрутів.

До матеріалів справи відповідачем долучено наказ Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" від 08.12.2017 №757 "Про введення в дію "Порядку направлення вагонопотоків і організації їх у вантажні потяги на 2017-2018 роки (План формування потягів)".

Пунктом 2.4.8 "Порядку направлення вагонопотоків і організації їх у вантажні потяги на 2017-2018 (План формування потягів)", затверджених наказом Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» від 08.12.2017 №757, встановлено, що відправницьким маршрутом не визнається маршрут, у складі якого менше 50 вагонів.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Пунктом 3.2.1 Договору сторонами визначено порядок нарахування вартості перевезення.

Так, розмір плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах визначається з урахуванням нормативної кількості кілометрів за одну добу.

Відповідно до п. 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням у такі терміни: у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками 1 доба на кожні повні та неповні 320 км.

Умовою формування ціни як за маршрутну відправку (із застосуванням терміну доставки 320км/доба) є дотримання саме вантажовідправником критеріїв, встановлених Правилами перевезень вантажів маршрутними відправками та Планом формування поїздів - не менше 50 вагонів за одним перевізним документом.

Враховуючи вищевикладене, без дотримання вантажовідправником умов Правил оформлення перевізних документів, Правил перевезень вантажів маршрутними відправками, зокрема, щодо маси та довжини маршруту, підстави для встановлення ціни договору з застосуванням швидкості доставки 320 км/доба як для маршрутної відправки у Акціонерного товариства «Укрзалізниця» відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що донарахування провізної плати не суперечить умовам укладеного між сторонами Договору та законодавству.

Відповідно до пункту 4.2 Договору, опала послуг здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у пункті 14.2 Розділу 14 Договору.

Відповідно до пункту 2.1.6.1 Договору замовник зобов`язаний самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов цього Договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообігу, термін перебування вагону за межами України та інших послуг перевізника.

Пунктом 4.10 Договору передбачено право перевізника у разі виявлення неправильного нарахування платежів здійснити перерахунок, після чого надлишок стягнутої суми перераховується на особовий рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати стягуються недоотримані грошові кошти.

Відтак, враховуючи обов`язок замовника, визначений у пункту 2.1.6.1 Договору, порушення позивачем при оформленні замовлення з перевезення пунктів 2, 2.1, 2.5 Правил планування, п. 6.1 Правил оформлення перевізних документів, стягнення грошових коштів у розмірі 38 502,00 грн. з сум внесеної попередньої оплати на підставі п.4.10 Договору здійснено правомірно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів в спростування заперечень відповідача та доказів погодження з залізницею саме маршрутних відправлень, донарахування провізної плати та наступне її стягнення відповідачем з рахунку позивача є обґрунтованим, а тому позовні вимоги визнаються необгрнтуованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення коштів на особовому рахунку у розмірі 38 502,00 грн. - відмовити повністю.

2.Витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Мелагрейн" (03150, м.Київ, вулиця Горького, будинок 48-Б, квартира 2, ідентифікаційний код 37147952).

Відповідач: Акціонерне товариство "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815).

Повний текст рішення складено 10.09.2019

Суддя С.В. Стасюк