ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2666/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф., розглянув заяву (вх.№4-55/19 від 06.09.2019 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛ ПІВДЕНЬ» до Служби автомобільних доріг у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Інтервіас Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє бувництво», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «АВТОСТРАДА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСТДОРСТРОЙ» про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛ ПІВДЕНЬ» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову від 06.09.2019р. за вх.№4-55/19, в якій просить суд:

- Заборонити Службі автомобільних доріг у Вінницькій області () та Товариству з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Інтервіас Україна» () вчиняти будь-які дії, направлені на виконання умов договору №135/19-П від 04.09.2019р. ( у тому числі, але не виключно, виконувати роботи з предмету договорів, підписувати звітні документи, перераховувати грошові кошти в якості оплати за Договорами тощо), до розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛ ПІВДЕНЬ» по суті та ухвалення судом відповідного рішення.

Так, в обґрунтування заявленого, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛ ПІВДЕНЬ» зазначає, що 05.06.2019 року Службою автомобільних доріг у Вінницькій області було оголошено тендер UA-2019-06-05-000392-с на закупівлю робіт (поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення М-21 Виступовичі- Житомир- Могилів Подільський (через місто Вінницю) на ділянці км 331+390 км 334+312, Вінницька область). Очікувана вартість Закупівлі становить 76 100 000,00грн.

Процедура Закупівлі відкриті торги з публікацією англійською мовою. Для участі у Закупівлі тендерні пропозиції подали 5 учасників, а саме: 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє бувництво», 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСТДОРСТРОЙ», 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛ ПІВДЕНЬ», 4 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «АВТОСТРАДА» та 5 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Інтервіас Україна».

Як зазначає заявник, відповідно до Протоколу розгляду тендерних пропозицій №35-р від 23.07.2019р. Замовник допустив до участі в аукціоні Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє бувництво», Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСТДОРСТРОЙ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «АВТОСТРАДА» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Інтервіас Україна», решті учасників, а саме: Товариству з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛ ПІВДЕНЬ» - відхилив у тендерній пропозиції.

16.08.2019р. відбувся аукціон, переможцем Закупівлі визнана пропозиція - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Інтервіас Україна».

Далі за результатами Закупівлі 04.09.2019року між Службою автомобільних доріг у Вінницькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Інтервіас Україна» було укладено Договір №135/19-П.

Позивач зазначає, що тендерні пропозиції всіх учасників Закупівлі не відповідають вимогам тендерної документації Замовника, з урахуванням чого процедура Закупівлі мала бути відмінена на підставі абз.3 ч.5 ст. 28 Закону України «Про публічні закупівлі». Тому на думку Заявника, Замовник всупереч положень чинного законодавства України, порушуючи принципи проведення закупівель, відхилив окремі пропозиції та допустив до участі в аукціоні пропозиції інших учасників, що містять протиріччя та грубі порушення умов тендерної документації.

З огляду на вищевикладене, невжиття заходів забезпечення позову на думку Заявника істотно ускладнить або унеможливить взагалі виконання майбутнього рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає наступне.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, законодавець дозволяє суду забезпечити існуючий або майбутній позов не тільки з мотивів неможливості чи ускладнення виконання рішення суду, але й у зв`язку з неможливістю чи ускладненням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до положень статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник припускає вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, можливість ускладнення або унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.

Між тим, на думку суду, наведені позивачем обставини не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів. Заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачами дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

В той же час, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до усталеної практики господарських судів, при вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛ ПІВДЕНЬ» повинно обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Пунктом 7 ч.1 ст.139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

При цьому зроблені заявником висновки не можуть грунтуватися на побоюваннях та припущеннях, а лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Згідно частин 2, 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Так, згідно зі статтями 73, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛ ПІВДЕНЬ» заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб та імовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі їх невжиття, у зв`язку з чим господарський суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛ ПІВДЕНЬ» про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.136, ст.137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАГІСТРАЛ ПІВДЕНЬ» про забезпечення позову за вх.ГСОО№4-55/19 від 06.09.2019р. по справі №916/2666/19 відмовити.

Ухвала набрала чинності 09.09.19 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя С.Ф. Гут