РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.09.2019Справа № 910/8527/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Приватного підприємства "Шериф-Охорона" (02093, м.Київ, вул.Поліська буд.22,кв.126, )

до Фізичної особи-підприємця Форостецького Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про стягнення 27 121,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Шериф-Охорона" звернулось до Господарського суду міста Києва із вказаним позовом до Фізичної особи-підприємця Форостецького Олександра Сергійовича про стягнення 19 200,00 грн. заборгованості за надані послуги охорони по договору №160 К/Н від 01.02.2016 за період з травня 2016 по грудень 2018 включно, 2852,02 грн. пені, 3964,67 грн. інфляційних збитків, 1104,85 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8527/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам строк на подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень проти спрощеного позовного провадження.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 04.07.2019 була надіслана позивачу та відповідачу на адреси, зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте повернена з адреси відповідача до суду із зазначенням причини повернення "за закінченням встановленого строку зберігання". Відомостей щодо зміни місцезнаходження відповідача суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач письмового позову на відзив не надав.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 між позивачем ПП «Шериф-Охорона» (виконавець за договором) та відповідачем - ФОП Форостецьким О.С. (замовник) був укладений договір № 160-К/Н про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів, за умовами якого замовник доручив, а відповідач прийняв під охорону на пункт централізованого спостереження приміщення за адресою: м.Київ, проспект Тичини, 8 (надалі - об`єкт).

Відповідно до пп.1.2-1.3 договору, охорона об`єкта здійснюється шляхом негайного виїзду групи мобільного реагування за викликом замовника, з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання засобів тривожної сигналізації, а при необхідності - затримання осіб, які протиправно проникли на об`єкт для наступної передачі їх правоохоронним органам, період охорони: цілодобово.

Згідно п.7.1 договору, вартість послуг виконавця не залежить від фактичного часу охорони та становить 600,00 грн. за один місяць до двох виїздів ГМР на місяць.

Оплата за договором здійснюється на умовах передплати і проводиться щомісячно, в термін перших п`ятнадцяти календарних днів місяця, в якому надаються послуги. Оплата відбувається шляхом перерахування грошових коштів на наданий виконавцем розрахунковий рахунок у відповідності до чинного законодавства України (п.7.2 договору).

Сторони у п.8.1.1 договору визначили строк надання послуг: з 05 лютого 2016 по 31 грудня 2016 року.

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2016 року, але в будь-якому випадку, до моменту повного виконання обома сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п.8.1 договору).

За умовами п.8.2 договору, якщо за п`ятнадцять днів до дати закінчення строку дії договору жодна із сторін не надасть іншій стороні письмового повідомлення про припинення або переукладення договору, то даний договір вважається пролонгованим, а строк дії продовжений на один рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг на об`єкті не виконував належним чином, згідно розрахунку позивача, за період з лютого 2016 по грудень 2018 року було надано послуги охорони, вартістю 21 000,00 грн., які відповідач оплатив частково на суму 1800,00 грн., вимога позивача за вих..№ 253/12 від 03.12.2018 про розірвання договору № 160 К/Н із вимогою погашення боргу залишена без реагування.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Факт існування неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині своєчасної оплати наданих послуг, у т.ч. у визначений п.7.2 договору строк на умовах передплати належним чином підтверджений наявними в матеріалах справи документами та відповідачем не спростований.

Згідно розрахунку позивача, загальна вартість отриманих відповідачем послуг за період з лютого 2016 по грудень 2018 року склала 21 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, за платіжними дорученнями № 14 від 29.03.2016 на суму 600,00 грн., № 20 від 14.09.2019 на суму 1200,00 грн. відповідачем оплачено 1800,00 грн., борг становить 19 200,00 грн.

Доказів оплати відповідачем суми 19 200,00 грн. боргу за надані послуги за вказаний період, у т.ч. у встановлені строки, суду не надано.

13.12.2018 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу за вих.№253/12 від 03.12.2018 про розірвання договору № 160 К/Н та сплату боргу у семиденний термін з моменту отримання вимоги, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначених норм позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3964,67 грн. інфляційних втрат та 1104,85 грн. 3% річних, розрахунок яких здійснено по кожному платежу з 16-го числа звітного місяця, що є обґрунтованим.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що вказані нарахування проведено у відповідності до умов договору та вимог законодавства та підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4.1.1 договору передбачено, що за несвоєчасну оплату або неналежне виконання своїх обов`язків щодо оплати наданих виконавцем послуг замовнику нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день на суму невиконаних зобов`язань.

За прострочення виконання зобов`язання по договору позивачем заявлено до стягнення 2852,02 грн. пені, які після перевірки правильності нарахування задовольняються судом в межах розрахунку позивача.

Відповідач письмового відзиву, свого контррозрахунку суми позову не надав, належними засобами доказування доводів позивача не спростував.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Форостецького Олександра Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "Шериф-Охорона" (02093, м.Київ, вул.Поліська буд.22, кв.126, ) 19 200 (девятнадцять тисяч двісті) грн. 00 коп. основного боргу, 3964 (три тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 67 коп. інфляційних втрат, 1104 (одну тисячі сто чотири) грн. 85 коп. 3% річних, 2852 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят дві) грн. 02 коп. пені, 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

3.Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак