ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2019 Справа № 908/207/19

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Іванов О.Г.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.05.2019 у справі №908/207/19 (суддя Носівець В.В.; рішення ухвалене о 13:02 год. у місті Запоріжжя, повне рішення складено 30.05.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавське Сонечко", м.Лохвиця, Лохвицький район, Полтавська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", м.Запоріжжя

про стягнення 279759,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтавське Сонечко" (позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 279759,43 грн., що включає: основний борг у розмірі 276300,00 грн., три проценти річних у розмірі 1249,03 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2210,40 грн.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати поставленого товару за договором поставки №01/05-ПС від 01.05.2018.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.05.2019 у справі №908/207/19 (суддя Носівець В.В.) позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавське Сонечко" 276300,00 грн. основного боргу, 1249,03 грн. трьох процентів річних, 2210,40 грн. інфляційних втрат та 4196,40 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду вмотивоване тим, що вимоги в частині стягнення заборгованості, трьох процентів річних та інфляційних втрат є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з означеним рішенням, відповідач (ТОВ "Український Рітейл") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 21.05.2019 у справі №908/207/19 та ухвалити нове, яким відмовити ТОВ "Полтавське Сонечко" у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

ТОВ "Український Рітейл" вважає рішення необґрунтованим, таким, що порушує норми матеріального та процесуального права. На думку апелянта, з обставин справи та матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції не виконав покладених на нього процесуальним законом завдань, не повно і не всебічно дослідив обставини справи та фактичні дані, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення безпідставного рішення. Відповідач стверджує, що видаткова накладна, яку надав позивач у якості доказу поставки товару, не відповідає вимогам первинних документів, наведеним у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п.2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, оскільки не може підтверджувати факт здійснення поставки товару, з видаткової накладної неможливо встановити особу, яка відвантажила та отримала товар, також неможливо встановити повноваження осіб, які підписали цей документ. У наданій позивачем видатковій накладній у графі "Отримав" міститься підпис та печатка ТОВ "Український Рітейл", проте не зазначено посаду особи, яка вчинила підпис. Суд першої інстанції, оцінюючи зазначену вище видаткову накладну, як первинний документ та доказ, який фіксує факт здійснення господарської операції, не встановив та не надав належної оцінки відсутності таких обов`язкових реквізитів як посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції. Вказує і на те, що не погоджується із висновком суду першої інстанції, що печатка на видатковій накладній свідчить про поставку товару, оскільки відбиток печатки суб`єкта господарювання на первинному документів в силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не відноситься до обов`язкових реквізитів первинного документа. Зазначає, що аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі №906/953/17, №916/43/18. За висновком відповідача, позивачем не надано належних доказів поставки товару, а документи, що надані відповідачу та суду, не є належними в розумінні чинного законодавства.

Позивач (ТОВ "Полтавське Сонечко") у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що доводи відповідача стосовно непідтверженості поставки є безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що у спірних правовідносинах обов`язок щодо транспортування товару покладено на постачальника. Вважає, що поставка товару виконана відповідно до вимог Договору та чинного законодавства України; поставка товару підтверджується видатковою накладною та товарно-транспортною накладною, відомостями про вантаж, які дозволяють ідентифікувати отримувача товару, а саме: ТОВ "Український Рітейл", печаткою якого ці документи засвідчені. Товарно-транспортна накладна не є первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", проте є підтвердженням фактичного виконання господарської операції - поставки за договором від 01.05.2018 №01/05-ПС. Відповідачем не надано доказів того, що видаткову накладну підписано невстановленою особою, що відвантажила товар, оскільки посаду такої особи чітко зазначено комірник ОСОБА_1 , в той же час з боку ТОВ "Український Рітейл" видаткову накладну підписано Ретинським А.О., підпис якого засвідчено печаткою цього підприємства. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Господарського суду Запорізької області від 21.05.2019 залишити без змін.

Представники сторін в судове засідання 11.09.2019 не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, на відсутність відомостей про причини неявки представників та те, що неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів вважала за можливе розглянути цю справу за відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 11.09.2019 за результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції ухвалено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавське Сонечко" (Постачальник) укладений договір поставки №01/05-ПС від 01.05.2018 з протоколом розбіжностей (далі - Договір, а.с.12-33), за умовами якого Постачальник зобов`язався поставляти, а Покупець - приймати та оплачувати товар, далі "товар", на умовах цього Договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору, найменування, асортимент і ціна товару, що постачається, вказується в Додатку №1 "Специфікація", який є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору (в редакції протоколу розбіжностей) кожний четвер Покупець направляє Постачальнику по електронній пошті лист з інформацією по можливим об`ємам на продукцію яєць курячих у шкаралупі, свіжих, (код 01.47.21 Державного класифікатора продукції та послуг ДК 016-2010), нефасованих, які готовий придбати. Постачальник протягом 24-х годин підтверджує або відхиляє замовлення. Узгоджений сторонами період поставки зазначається в додатку №5 "Графік поставок", який заповнюється та направляється на електронну адресу постачальника, ціна на об`єм зазначена у додатку №5 "Графік поставок" - відправляється додатково листом на електронну адресу. Постачальник зобов`язується здійснити поставку товару по РЦ, в кількості та на дату, зазначені в замовленні, своїми транспортними засобами та за свій рахунок. Покупець має право зробити замовлення поза графіком і дане замовлення буде мати обов`язкову силу для постачальника при направленні замовлення постачальнику не менш ніж за 48 годин до моменту поставки та у випадку підтвердження постачальником даного замовлення в додатку №5 "Графік поставок".

Сторони погодили у п. 2.2. Договору, що замовлення передаються Покупцем електронним зв`язком.

Пунктом 2.6. Договору встановлено, що зобов`язання з поставки вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України. Замовлення вважається виконаним, а Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання з поставки, якщо він здійснив поставку товарів:

- у погоджені з Покупцем день та час;

- в асортименті та кількості, згідно замовлення;

- за цінами, затвердженими сторонами у специфікації;

- з повним пакетом правильно заповненої супровідної документації;

- у повній відповідності до діючого законодавства України та умов договору.

За визначенням п. 3.7. Договору, разом із товаром Постачальник зобов`язаний надати наступні товаросупровідні документи:

- товарно-транспортну накладну;

- видаткову накладну;

- посвідчення якості товару;

- інші документи на товар, надання яких передбачено законодавством України.

Відповідно до п. 6.6. Договору вимоги про оплату товару зазначаються в додатку №6 до даного договору.

Згідно з п. 3 додатку №6 до Договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 7 (семи) календарних днів з дня поставки товару Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

Постачальник 20 листопада 2018 року поставив Покупцю товар на суму 276300,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №973 від 19.11.2018 та товарно-транспортною накладною №Р973 від 19.11.2018, копії яких надано позивачем і залучено до матеріалів справи (а.с.50-51).

Отримання товару підтверджується підписами уповноважених осіб відповідача та печаткою підприємства на вказаних видатковій та товарно-транспортній накладних.

У видатковій накладній №973 від 19.11.2018 у графі "отримав" міститься підпис представника відповідача із зазначенням його прізвища, який скріплений круглою печаткою відповідача - Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл". У товарно-транспортній накладній №Р973 від 19.11.2018 у графі "прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)" також міститься підпис представника відповідача, який скріплений круглою печаткою відповідача - юридичної особи та зазначено його прізвище.

Відповідач за поставлений товар не розрахувався.

Претензією вих.№218 від 13.12.2018, яка отримана ТОВ "Український Рітейл" 18.12.2018 (а.с.48), позивач звернувся до відповідача з вимогою погасити заборгованість за отриманий товар в розмірі 276300,00 грн. та повідомити ТОВ "Полтавське Сонечко" про результати розгляду претензії в місячний строк, що обчислюється з дня її одержання.

Відповідач відповіді на означену претензію позивачу не надав, оплату за договором поставки №01/05-ПС від 01.05.2018 на рахунок позивача у повному обсязі не здійснив.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати отриманого товару у визначений договором строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Спірні правовідносини виникли з приводу виконання договору поставки товару.

Згідно з частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частина перша статті 265 Господарського кодексу України визначає, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень частини шостої статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України та статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За вимогами частин першої та другої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідач вважає, що поставка товару не підтверджена належними доказами. Видаткова накладна не відповідає вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", не містить усіх обов`язкових реквізитів. У графі "отримав" видаткової накладної не зазначено посаду особи, яка вчинила підпис, а печатка підприємства не є обов`язковою і не свідчить про належне оформлення документу.

За приписами частини першої статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Частиною першою статті 334 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з частиною другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів документа кореспондується з п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджений наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, за приписами абзацу 9 частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Cудом встановлено, що наявна в матеріалах справи копія видаткової накладної №973 від 19.11.2019 містить назву підприємств Постачальника і Покупця, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; реквізити договору, на виконання якого здійснена поставка, прізвища, особисті підписи уповноважених осіб сторін, засвідчені відтиском печатки товариств, що спростовує доводи апелянта щодо відсутності належних доказів прийняття товару уповноваженою особою відповідача.

Як убачається з означеної накладної, в цьому документі міститься розшифрування підпису (прізвище) особи, що отримала товар зі сторони Покупця, який виконаний рукописом.

При цьому відтиск печатки на видатковій накладній підтверджує участь ТОВ "Український Рітейл", як юридичної особи, у здійсненні господарської операції. Відповідач не заперечував проти автентичності відтиску печатки, здійсненого на видатковій накладній, а матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами.

Також на підтвердження отримання товару, який відпускався відповідачеві позивачем надано товарно-транспортну накладну, дата якої збігається з датою видаткової накладної. В товарно-транспортній накладній №Р973 від 19.11.2018 містяться дані, які дозволяють ідентифікувати за необхідності відповідальну особу відповідача, яка безпосередньо здійснювала прийом товару за видатковою накладною №973 від 19.11.2018.

Крім того, пунктом 3.3. Договору сторони погодили, що Покупець вправі відмовитись від приймання товару, поставленого Постачальником, оформивши акт розбіжностей (в порядку п. 3.6. даного договору), якщо при передачі товару буде виявлено невідповідність товару вимогам даного Договору.

Пунктом 3.5. Договору також передбачено, якщо при прийманні товару виявиться невідповідність супровідних документів товару, що поставляється, умовам договору або вимогам законодавства (кількість, якість, інші обов`язкові реквізити первинних документів), Покупець вправі відмовитися від приймання товару, оформивши акт розбіжностей, в порядку п. 3.6. даного договору, або відстрочити дату розрахунку з Постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів.

За приписами статті 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

В матеріалах справи відсутні докази щодо здійснення відповідачем дій, направлених на відмову у прийманні товару, встановлення строку для відстрочення дати розрахунків на строк надання необхідних документів або складання акту розбіжностей.

Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовна вимога про стягнення з ТОВ "Український Рітейл" 276300,00 грн. суми основного боргу за договором поставки є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунками позивача, відповідач повинен сплатити суму 1249,03 грн. трьох процентів річних за період з 28.11.2018 по 21.01.2019 та суму 2210,40 грн. інфляційних втрат за грудень 2018 року.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд правильно визнав їх обґрунтованими, а вимоги про сплату суми трьох процентів річних та інфляційних втрат такими, що підлягають задоволенню.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 21.05.2019 у справі №908/207/19 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 13.09.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя О.Г. Іванов