РІШЕННЯ

04 вересня 2019 року Справа № 913/204/19

Провадження № 18/913/204/19

За позовом Луганського міжрайонного управління водного господарства, смт. Білокуракине Луганської області

до 1-го відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобуріння», м. Бахмут Донецької області

2-го відповідача комунального підприємства «Інноваційно-інформаційний центр», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 74705 грн.

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Рвачов О.О.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 А.В., в.о. начальника, наказ № 100-ос від 14.04.2017;

від 1-го відповідача: представник не прибув.

від 2-го відповідача: представник не прибув.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 74705 грн за спожиту електричну енергію за договором про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію від 29.05.2017 № 1.

Позивач у позовній заяві обґрунтував свої вимоги наступним:

- 29.05.2017 між Позивачем Луганським міжрайонним управлінням водного господарства (далі Луганське МУВГ) та Відповідачем-1 ТОВ «Шахтобуріння» було укладено договір про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію № 1 (надалі - Договір);

- згідно Договору Відповідач-1 зобов`язався відшкодовувати Позивачу грошові кошти, за використання ним електричної енергії при будівництві телевежі за місцем розташування с. Бахмутівка, Новоайдарського району, Луганської області;

- Луганському МУВГ Відповідачем-1 було відшкодовано суму у розмірі 238112,66 грн на підставі наступних рахунків:

1. Рахунок № 1 від 29.05.2017 на суму 1005,84 грн за спожиті 379кВт/ч оплата 30.05.2017 в сумі 1005,84 грн;

2. Рахунок № 2 від 20.06.2017 на суму 3361,12 грн. за спожиті 1258 кВт/ч - оплата 23.06.2017 в сумі 3361,12 грн;

3. Рахунок № 3 від 24.07.2017 на суму 3840,52 грн за спожиті 1431 кВт/ч - оплата 31.07.2017 в сумі 3840,52 грн;

4. Рахунок № 4 від 05.09.2017 на суму 3499,78 грн за спожиті 2183 кВт/ч - оплата 21.09.2017 в сумі 3499,78 грн;

5. Рахунок № 5 від 21.09.2017 на суму 45914,16 грн за спожиті 24036 кВт/ч - оплата 22.09.2017 в сумі 45914,16 грн;

6. Рахунок № 6 від 08.11.2017 на суму 63128,59 грн за спожиті 23636 кВт/ч - оплата 08.11.2017 в сумі 63128,59 грн;

7. Рахунок № 8 від 08.11.2017 на суму 71437,54 грн за спожиті 26850 кВт/ч; оплата 17.11.2017 в сумі 10000,00 грн, 01.12.2017 в сумі 57000,00 грн та 20.12.2017 в сумі 3362,65 грн; недоотримано по рахунку 1074,89 грн;

8. Рахунок № 10 від 20.12.2017 на суму 70816,08 грн за спожиті 26322 кВт/ч оплата 22.12.2017 в сумі 47000,00 грн, недоотримано по рахунку 23816,08 грн;

- загальна заборгованість становить 24890,97 грн;

- з заяви поданої ТОВ «Шахтобуріння» про скасування судового наказу № б/н, виданого 26.12.2018 по справі № 913/602/18 Луганському МУВГ стало відомо, що кінцевим споживачем електричної енергії з 21.12.2017 по 31.12.2017 фактично було КП «Інноваційно-інформаційний центр» (Відповідач-2), що підтверджується листом № 6 від 08.01.2019, надісланим директору ТОВ Шахтобуріння» директором КП «Інноваційно-інформаційний центр»;

- Відповідач-2 КП «Іноваційно-інформаційний центр» в подальшому фактично споживав електричну енергію, про що ТОВ «Шахтобуріння» не повідомило ЛМУВГ у встановленому законодавством порядку про зміну споживача; рахунки за спожиту електричну енергію, надалі нараховувалась на ТОВ «Шахтобуріння»;

- з 20.12.2017 по 31.12.2017 за спожиті 9529 кВт/ч м нараховано 27327,86 грн які по теперішній час не сплачено;

- перевищення електричної енергії за встановлені ліміти склало 9406 кВт/ч на суму 22486,17 грн;

- таким чином за даними бухгалтерської звітності Луганського МУВГ станом на 31.12.2017 дебіторська заборгованість Відповідачів становить 74705,00 грн за спожиті 28187 кВт/ч електричної енергії, яка заявлена позивачем до стягнення з відповідачів.

1-й відповідач ТОВ «Шахтобуріння» відзивом на позовну заяву від 31.05.2019 № 107 проти позову заперечив посилаючись на його необґрунтованість та зокрема вказав наступне:

- згідно п. 6.5 Договору підставою для проведення оплати за спожиту електричну енергію є підписаний Сторонами акт виконаних робіт, який оформлюється па підставі розрахунків за показниками приборів обліку (лічильника); за період споживання електричної енергії Сторонами за Договором було підписано актів на загальну суму 238112,66 грн та сплачено TOB «Шахтобуріння» на користь Луганського міжрайонного управління водного господарства 238112,66 грн; таким чином, за даними бухгалтерського обліку станом на 02.01.2019 відсутня кредиторська заборгованість ТОВ «Шахтобуріння» перед Луганським міжрайонним управлінням водного господарства, що підтверджується платіжними дорученнями, актами виконаних робіт до Договору;

- позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про наявність заборгованості боржника перед ним, а саме: оформлених належним чином та підписаних Сторонами Договору актів виконаних робіт з 21.12.2017 по 31.12.2017;

- рахунок від 22.01.2018 № 1 за січень 2018 на суму 74981,86 грн, доданий Позивачем до матеріалів справи, є безпідставним, оскільки термін дії Договору сплинув 31.12.2017;

- кінцевим споживачем електричної енергії з 21.12.2017 по 31.12.2017 фактично було КП «Інноваційно-інформаційний центр», що підтверджується листом від 08.01.2019 № 6.

2-й відповідач КП «Інноваційно-інформаційний центр» відзивом на позовну заяву від 27.05.2019 № 106 проти позову заперечив посилаючись на його необґрунтованість та зокрема вказав наступне:

- Комунальне підприємство «Інноваційно-інформаційний центр» засноване Луганською обласною радою, здійснює свою діяльність у сфері телевізійного та радіомовлення, а також бездротового електрозв`язку;

- розпорядженням голови обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 04.05.2017 № 268 «Про затвердження акта приймання-передачі майна» за КП «Інноваційно-інформаційний центр» на праві господарського відання закріплена радіотелевізійна башта зі встановленим на ній обладнанням, що знаходиться на території Бахмутівської селищної ради Новоайдарського району Луганської області, а 18.01.2018 вказане право господарського відання зареєстроване за підприємством у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- будівництво вищезазначеної радіотелевізійної станції (надалі РТС) здійснювало ТОВ «Шахтобуріння» на підставі договорів будівельного генпідряду №№ 32 та 87, укладених 31.05.2017 та 12.12.2017 відповідно з Управлінням капітального будівництва Луганської обласної державної адміністрації;

- фактично роботи з будівництва РТС були закінчені 20.12.2017, що підтверджується Сертифікатом, виданим Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Луганській області серія ЛГ №48, в якому зазначено, що сертифікат видано на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 21 грудня 2017, а отже, з 21.12.2017 КП «Інноваційно-інформаційний центр» розпочало трансляцію телевізійних та радіопрограм з РТС у тестовому режимі;

- КП «Інноваційно-інформаційний центр» підтверджує факт споживання електричної енергії на РТС за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с/рада Бахмутівська в період з 21.12.2017 по 04.01.2018 (включно);

- однак, з доданих Позивачем до позовної заяви документів не вбачається, яка ж кількість електричної енергії була спожита та сплачена Позивачем постачальнику електричної енергії в період з 21.12.2017 по 04.01.2018 (включно);

Ухвалою господарського суду від 04.06.2019 у даній справі, на підставі ч. 11 ст. 176 ГПК України позовну заяву Луганського міжрайонного управління водного господарства від 12.04.2019 № 188 було залишено без руху.

Суд зобов`язав позивача протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали:

- письмово вказати, яка сума підлягає стягненню з кожного з відповідачів, якщо сума підлягає стягненню з обох відповідачів солідарно, вказати про це та навести правові підстави цих вимог;

- подати обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми відокремлено щодо кожного з відповідачів;

- вказати докази, які підтверджують викладені у позовній заяві та розрахунку обставини.

Додатковою позовною заявою від 18.06.2019 № 266 (яка фактично є заявою про усунення недоліків первісної позовної заяви) позивач просив стягнути на свою користь борг за спожиту електричну енергію в сумі 74705 грн лише з 1-го відповідача (ТОВ «Шахтобуріння»), не пред`являючи вимог до 2-го відповідача (КП «Інноваційно-інформаційний центр»).

Позивач обґрунтував це тим, що між Луганським МУВГ та КП «Інноваційно-інформаційний центр» не було укладено жодних договірних зобов`язань, тому, згідно договору між Луганським МУВГ та ТОВ «Шахтобуріння» платити повинно останнє.

Ухвалою від 04.07.2019 строк підготовчого провадження було продовжено на 30 днів до 14.08.2019 включно.

Ухвалою від 04.07.2019 господарський суд також роз`яснив та пропонував позивачу у строк до 30.07.2019 (включно) подати суду відповідну письмову заяву стосовно позовних вимог до 2-го відповідача (КП «Інноваційно-інформаційний центр»), з урахуванням ст.ст. 226 та 231 ГПК України (про залишення позову без розгляду, про відмову від позову).

Позивач відповідну заяву (стосовно позовних вимог до 2-го відповідача) суду не подав.

Таким чином, підлягають розгляду судом позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 74705 грн з обох відповідачів (як було заявлено первісно у позовній заяві), так як позивач не відмовився від позову до 2-го відповідач та не подав заяву про залишення позову до 2-го відповідача без розгляду.

Ухвалою від 30.07.2019 господарський суд закрив підготовче провадження у даній справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.08.2019 (11.30).

14.08.2019 господарським судом розпочато розгляд справи по суті.

14.08.2018 в судовому засіданні оголошено перерву до 04.09.2019 (11-30).

Відповідачі явку своїх представників в судове засідання 04.09.2019 не забезпечили; останні були належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав:

Фактичні обставини встановлені судом:

- 29.05.2017 між Позивачем (Луганським МУВГ) та 1-м Відповідачем (ТОВ «Шахтобуріння») укладено договір про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію (надалі - Договір);

- згідно з п. 1.1. Договору Сторона 1 (1-й Відповідач) відшкодовує витрати, понесені Стороною 2 (Позивачем) з оплати електричної енергії, яка була спожита, а також пені, інфляції, річні відсотки, які нараховуються енергопостачальником у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії;

- пунктами 1.2. 9.1. Договору встановлено наступне:

1.2. Сторона 1 встановлює прибор обліку (лічильник) для здійснення розрахунків спожитої електроенергії відповідно показників даного прибору обліку (лічильника).

1.3. Орієнтовна сума договору складає 17000 грн з ПДВ;

2.3. Сторона 1 зобов`язується:

2.3.2. Відшкодовувати витрати за спожиту електроенергію відповідно до показників встановлених засобів обліку, згідно отриманого акту (додаток 2), але не пізніше 20 числа кожного місяця;

2.3.3. Після отримання від Сторони 2 акту виконаних робіт здійснювати оплату на розрахунковий рахунок Сторони 2;

2.3.4. Забезпечити письмове звернення до Сторони 2 за три робочих дні до закінчення терміну дії Договору у разі виникнення необхідності продовжити дію договору;

6.1. Облік та розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за показниками приборів обліку (лічильника).

6.2. На підставі розрахунків та/або показників засобів обліку електроенергії оформлюється трьох сторонній акт виконаних робіт.

6.5. … акт виконаних робіт за звітний період є підставою для проведення оплати по даному Договору.

9.1. Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків до їх повного здійснення;

- сторони за позовом не подали доказів, що Сторона 1 за договором, до закінчення терміну дії Договору письмово зверталася до Сторони 2 з заявою про продовження дію договору;

- таким чином, строк договору закінчився 31.12.2017, що також визнано 1-м відповідачем у відзиві на позовну заяву;

- між Сторонами за Договором складено та підписано без зауважень повноважними представниками 6 актів виконаних робіт (про відшкодування зі Сторони 1 за договором спожитої активної електроенергії) на загальну суму 238112,66 грн, зокрема:

- акт від 31.07.2017 б/н на відшкодування 6839,56 грн;

- акт від 31.08.2017 б/н за серпень на відшкодування 4867,70 грн;

- акт від 21.09.2017 № 5 за вересень на відшкодування 45914,16 грн;

- акт від 08.11.2017 № 7 за жовтень на відшкодування 63128,59 грн;

- акт від 20.11.2017 № 10 за листопад на відшкодування 70362,65 грн;

- акт від 20.12.2017 № 12 за грудень на відшкодування 47000 грн;

- Стороною 1 за договором (ТОВ «Шахтобуріння», 1-м Відповідачем) відшкодовані Стороні 2 (Луганському МУВГ, Позивачу) за спожиту електроенергію грошові кошти в сумі 238112,66 грн, що підтверджується матеріалами справи та визнано Позивачем та 1-м Відповідачем.

Вказані факти підтверджується поданими Позивачем та 1-м Відповідачем письмовими доказами (завіреними копіями документів): договором про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію від 29.05.2017 № 1 (а.с. 13-15); актами виконаних робіт (а.с. 29-34); платіжними дорученням 1-го Відповідача (а.с. 146-155).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із позовної заяви та додаткового пояснення від 18.06.2019 № 268 (а.с. 177) витікає, що до стягнення з відповідачів Позивачем заявлено заборгованість в загальній сумі 74705 грн (52218,83 + 22486,17), з якої:

- 52218,83 грн заборгованість з відшкодування вартості електроенергії, спожитої відповідачами у період: листопад грудень 2017 р.;

- 22486,17 грн заборгованість з відшкодування вартості електроенергії спожитої у грудні 2017 р. з перевищенням встановлених лімітів.

Як було вказано вище, відповідно до пунктів 6.2, 6.5. Договору, підставою для проведення оплати за Договором є акт виконаних робіт, який оформлюється на підставі показників засобів обліку електроенергії.

Позивач не подав суду актів (акту) виконаних робіт та інших належних та допустимих (у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України) доказів які б підтверджували споживання 1-м Відповідачем (Відповідачами) електроенергії у листопаді - грудні 2017 р. у певній кількості та вартістю 52218,83 грн, яка заявлена до стягнення з відповідачів.

Відповідач не подав суду належних та допустимих (у розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України) доказів, які б підтверджували перевищення споживання Відповідачами у грудні 2017 р. договірної величини споживання електроенергії (її кількості та вартості).

Додані до позовної заяви від 12.04.2019 № 188 (а.с. 4-6) та до позовної заяви від 18.06.2019 № 266 (яка по суті є заявою про виправлення недоліків позовної заяви) (а.с. 172-174) позивачем копії документів (рахунки (а.с. 35-42), листи між сторонами за позовом (а.с. 45-46), довідка позивача (а.с. 178), акти звіряння взаємних розрахунків між Позивачем та ТОВ «ЛЕО» (а.с. 175-176) та інш.), є неналежними доказами, що не підтверджують обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог.

Крім того, Позивач взагалі не обґрунтував та не визначив підстав позову до 2-го відповідача (не вказав підстав виникнення у 2-го відповідача обов`язку відшкодовувати позивачу вартість спожитої електроенергії, не вказав підстав виникнення у позивача права вимагати він 2-го відповідача оплати електроенергії тощо).

За таких обставин, у задоволенні позову до обох відповідачів слід відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України судові витрати (витрати на судовий збір) покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 86, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В позові Луганського міжрайонного управління водного господарства до товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобуріння» та до комунального підприємства «Інноваційно-інформаційний центр» про стягнення 74705 грн відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

04 вересня 2019 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 11 вересня 2019 р. і може бути оскаржене протягом 20 днів з цієї дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко