ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" вересня 2019 р. Справа № 924/409/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали

за позовом фізичної особи-підприємця Михайлової Тетяни Володимирівни м.Суми

до фізичної особи-підприємця Кужель Олександра Анатолійовича, Хмельницька область Теофіпольський район смт.Теофіполь

про стягнення 15988,12 грн., з яких 14942,17 грн. основного боргу, 1045,95 грн. штрафу у розмірі 7% від суми боргу

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

встановив: 02.05.2019 року до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Михайлової Тетяни Володимирівни м.Суми до фізичної особи - підприємця Кужель Олександра Анатолійовича, Хмельницька область Теофіпольський район смт. Теофіполь про стягнення 15988,12 грн., з яких 14942,17 грн. основного боргу, 1045,95 грн. штрафу у розмірі 7% від суми боргу.

В обґрунтування позову вказує на порушення відповідачем встановленого договором поставки №МХ-0002374/1 від 24.04.2018р. обов'язку оплати товару у встановлений строк, посилається на положення ст.ст.16,525,526,625 ЦК України.

Сторони повноважних представників в засідання не направили, відповідач відзиву на позов не надав, причини неподання відзиву не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч.2 ст.178 ГПК України.

Як убачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець Кужель Олександр Анатолійович, Хмельницька область Теофіпольський район, смт.Теофіполь, вул. Заводська, буд.4, кв.18, зареєстрований Теофіпольською районною державною адміністрацією 07.05.2012р. та не перебуває в стадії припинення.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

24.04.2018 р. між фізичною особою-підприємцем Михайловою Тетяною Володимирівною (продавець) та фізичною особою-підприємцем Кужель Олександром Анатолійовичем (покупець) укладено договір купівлі-продажу №МХ0002374/1, за умовами якого продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупцеві товар (партію товару) в кількості і в строки згідно умов цього договору, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити товар (партію товару) в порядку і на умовах цього договору. (п. 1.1 договору).

Предметом поставки є товар (партія товару) найменування, асортимент та кількість якого вказується у видатковій накладній. (п.1.2 договору).

Загальна кількість товару, що підлягає поставці, одиниці вимірювання, його часкове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються за згодою сторін у замовленні, видатковій накладній, рахунку на оплату. (п.2.1 договору).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що всі видаткові накладні, за якими здійснюється поставка (приймання-передача) товару після підписання сторонами є невід'ємними додатками до цього договору та складаються українською або російською мовою.

Згідно п.3.1 договору поставка партій товарів здійснюється згідно із заявкою покупця, наданою продавцю засобами електронного чи факсимільного зв'язку або іншим зручним способом, погодженим сторонами.

Передача товару від продавця покупцю здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата підписання сторонами видаткової накладної є датою поставки товару. (п.3.2 договору).

В момент приймання товару покупець здійснює перевірку відповідності кількості та якості (комплектності) товару за правилами Інструкції №П-6, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р. з урахуванням вимог, встановлених цим договором. (п.3.3 договору).

У разі підписання представником покупця видаткової накладної, вважається, що товар прийнятий покупцем і у нього не має претензій щодо його асортименту, комплектності, кількості та якості, крім виявлення покупцем прихованих недоліків товару. У цьому випадку сторонами протягом п'яти календарних днів, але не пізніше двох місяців від дати передачі товару за видатковою накладною, складається акт з переліком таких недоліків. Акт складений і підписаний без участі представника постачальника є недійсним, якщо сторонами не встановлено інше. (п.3.4 договору).

Згідно п.3.7 договору поставка товару здійснюється продавцем з супроводжувальними документами на товар відповідно до вимог чинного законодавства України на умовах DDP до місця узгодженого сторонами.

Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару Покупцю за видатковою накладною, що підписується сторонами. (п.3.8 договору).

У відповідності до п.п.5.1,5.3 договору ціни на товари, що постачаються продавцем, є вільними відпускними і вказуються у прайс-листі продавця. Сторони визначають, що ціни на товари, вказані у прайс-листі, який є дійсний на дату укладення цього договору, погоджені сторонами, є попередніми і можуть змінюватися продавцем в залежності від показників, які обумовлюють ціну товару. Ціна товару, що входить у партію поставки, вказана у видатковій накладній на поставку партії товару, є остаточною.

У відповідності до п.п. 5.4,5.5 договору сума договору складається з суми вартості партій товарів, поставлених продавцем на протязі строку дії цього договору. Ціни встановлюються у національній валюті України.

Покупець повинен сплатити за поставлений товар не пізніше 7 календарного дня з дати поставки товару продавцем. (п.6.1 договору).

Пунктом 6.3 договору сторони передбачили, що оплата здійснюється у розмірі повної вартості партії поставки товару у готівковому порядку.

Грошові кошти за поставлений товар покупець зобов'язаний передати представнику продавця водію - експедитору, який зазначений у видатковій накладній. Для підтвердження факту оплати за товар представник продавця - водій-експедитор, зазначений у видатковій накладній, зобов'язаний надати покупцю відповідну квитанцію. (п.6.4 договору).

У відповідності до п. 6.5 договору разом з грошовими коштами покупець передає представнику продавця - водію-експедитору, підписаний екземпляр квитанції.

Сторони домовились, що в разі невиконання або неналежного виконання покупцем умов п.6.5 даного договору, акт звірки взаєморозрахунків вважається погоджений покупцем без будь-яких претензій зі сторони покупця в подальшому та має повну юридичну силу для обох сторін. (п.6.7 договору).

У відповідності до п. 7.3 договору за прострочення строків виконання зобов'язання понад 30 днів покупець додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов'язання.

У відповідності до видаткової накладної №ЛХ-ХМ0003485 від 07.05.2018р. позивач передав відповідачу товар на загальну суму 29221,51 грн.

Відповідач частково оплатив поставлений товар. Заборгованість склала 14942,17 грн.

Враховуючи несплату відповідачем за отриманий товар, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення про стягнення 15988,12 грн., з яких 14942,17 грн. основного боргу, 1045,95 грн. штрафу у розмірі 7% від суми боргу.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №МХ 0002374/1 від 24.04.2018р., за умовами якого позивач зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити товар (партію товару) в порядку і на умовах цього договору.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки).

Зокрема, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Як убачається з матеріалів справи, позивач передав відповідачу товар на загальну суму 29221,51 грн., що підтверджується видатковою накладною №ЛХ-ХМ-0003485 від 07.05.2018р.

Однак відповідач повністю не розрахувався з позивачем, утворивши заборгованість в сумі 14942,17 грн.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Зі змісту пункту 7.3. договору вбачається, що за прострочення строків виконання зобов'язання понад 30 днів покупець додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов'язання.

Перевіривши правильність нарахування розміру штрафу, суд дійшов висновку, що позивач правомірно нарахував 1045,95 грн. штрафу.

Враховуючи вищенаведене, положення ст.74 ГПК України, в силу яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 231, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця Михайлової Тетяни Володимирівни м.Суми до фізичної особи-підприємця Кужель Олександра Анатолійовича, Хмельницька область Теофіпольський район смт.Теофіполь про стягнення 15988,12 грн., з яких 14942,17 грн. основного боргу, 1045,95 грн. штрафу у розмірі 7% від суми боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Кужель Олександра Анатолійовича, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця Михайлової Тетяни Володимирівни АДРЕСА_2 (код НОМЕР_2) 14942,17 грн. (чотирнадцять тисяч дев'ятсот сорок дві гривни 17 коп.) основного боргу, 1045,95 грн. (одна тисяча сорок п'ять гривень 95 коп.) штрафу, 1921,00 грн. (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна гривна 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 11.09.2019 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя І.В. Грамчук

Віддруковано 3 примірники: 1- у справу, 2- позивачу (40031 м.Суми вул. 40 років Жовтня, буд. 57 кв.216), 3- відповідачу (30600, Хмельницька область Теофіпольський район, смт.Теофіполь, вул. Заводська, буд.4, кв.18) всім реком. з повідомл. про вруч.