ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"04" вересня 2019 р. Справа№ 925/1566/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.01.2017, повний текст якого складений 18.01.2017,

у справі № 925/1566/16 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор-Агро ЛТД»

до Приватного підприємства «Золотоніська птахофабрика»

про стягнення 836 170,53 грн. заборгованості та санкцій

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 696 568,41 грн. за поставлений за договором купівлі-продажу № 19/04/2016 від 19.04.2016, але неоплачений товар, пені в сумі 83 492,43 грн., 3 % річних в сумі 8 420,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 47 689,69 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 17.01.2017, повний текст якого складений 18.01.2017, у справі № 925/1566/16 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням, 22.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 17.01.2017 у справі № 925/1566/16 в частині стягнення 83 492,43 грн. пені та винести нове рішення, яким у позові в цій частині відмовити повністю.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2019 справа № 925/1566/16 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Згідно з п. 13 Прикінцевих та перехідних положень ГПК України (редакція з 15.12.2017), судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України в редакції, яка діяла станом на дату винесення оспорюваного рішення, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п`яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до вищенаведених правових норм, апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.01.2017, повний текст якого складений 18.01.2017, у справі № 925/1566/16 заявник мав подати, з урахуванням вихідних днів, в строк по 30.01.2017 включно, проте подав її 22.08.2019.

У апеляційній скарзі заявник просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Частиною 1 статті 119 ГПК України в редакції, на дату винесення цієї ухвали встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, клопотання (заява) про відновлення процесуального строку повинне містити пояснення щодо причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 256 ГПК України в редакції, на дату винесення цієї ухвали, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

За приписами ч. 3 ст. 256 ГПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження заявник посилається на те, що він не був залучений до справи як учасник провадження, а про існування оскаржуваного рішення дізнався лише 22.08.2019 з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Щодо вказаних обставин колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів справи слідує, що апелянт дійсно не є учасником судового процесу у справі № 925/1566/16.

Водночас в рамках справи № 925/1566/16 на даний час розглядається заява від 21.02.2018 вих.№ б/н Приватного підприємства «Золотоніська птахофабрика» про заміну вибувшої сторони правонаступником (а.с. 73-74), в якій відповідач просить замінити позивача на нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» (апелянта).

З додатків, доданих до вказаної заяви, слідує, що її примірник було направлено, в тому числі, й Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» (апелянту) (а.с. 81).

Про обізнаність із судовим рішенням у справі № 925/1566/16 свідчить й лист апелянта вих № 1/2018-07/18 від 21.02.2018 (а.с. 79).

Отже, наявними в матеріалах справи документальними доказами підтверджується, що про оспорюване рішення суду першої інстанції апелянт був обізнаний принаймні в лютому 2018 року та, відповідно, саме з цього періоду мав можливість подати апеляційну скаргу.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що можливість вчасного подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.01.2017 у справі № 925/1566/16 в період після 21.02.2018 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер, якою (можливістю) він вчасно не скористався, а наведені ним у відповідній заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.».

У ч. 8 п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 № 7 зазначено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

Відповідно до чинного законодавства, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, слід зазначити про таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на дату звернення з цією апеляційною скаргою, при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

З урахуванням вказаних приписів закону, того, що апелянт рішення суду першої інстанції оскаржує в частині задоволення вимог про стягнення пені в сумі 83 492,43 грн., а також розміру прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01.01.2016 (1 378,00 грн.), при зверненні до суду з цією апеляційною скаргою судовий збір мав бути сплачений в розмірі 2 067,00 грн. (1 378,00/100*150).

З доданої до апеляційної скарги квитанції про сплату № 39426 від 22.08.2019 на суму 109,99 грн. слідує, що судовий збір апелянтом сплачений в сумі, на 1 957,01 грн. (2 067,00 - 109,99) меншій за визначений законом розмір.

Водночас в апеляційній скарзі апелянт просить зменшити розміру судового збору до фактично сплаченої суми.

У обґрунтування вказаного клопотання апелянт зазначив про те, що на даний час він не має можливості сплатити судовий збір в повному розмірі.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою:

- враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (ч. 1);

- суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2).

Отже, право суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а також звільнити від його сплати та зменшити його розмір закон пов`язує з встановленням чітко визначеного переліку обставин, до яких не відносяться обставини, викладені заявником у заяві.

За таких обставин, у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» про зменшення сплати судового збору колегією суддів відмовляється.

Отже, подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки апелянтом не надано доказів сплати судового збору в сумі 1 957,01 грн. та не наведено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (ч. 2 ст. 260 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України з метою надання заявнику можливості виправити допущені недоліки шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, доказів сплати судового збору в сумі 1 957,01 грн., а також відповідної заяви з зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

При цьому колегія суддів зауважує заявникові на тому, що:

- відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою;

- відповідно до приписів п. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174, 234-235, 242, 256, 260, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» про зменшення розміру судового збору.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.01.2017 у справі № 925/1566/16 залишити без руху.

3. Протягом десяти днів з дня вручення цієї Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані» має право усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 1 957,01 грн., а також відповідну заяву із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

4. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр Лойер Компані», що в разі невиконання в строк, визначений п. 2 її резолютивної частини, ухвали суду:

- в частині надання доказів сплати судового збору в сумі 1 957,01 грн. апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту;

- в частині подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 ГПК України;

- відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається з закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець