ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.09.2019 Справа № 905/778/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Волноваської районної ради, м. Волноваха Донецької області

до відповідача 1: Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Волноваської районної державної адміністрації, м. Волноваха Донецької області

до відповідача 2: Фізичної особи - підприємця Березняка Ігоря Олександровича, смт. Володимирівка Донецької області

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Володимирівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1, смт.Володимирівка Донецької області

про визнання недійсним договору оренди №12 від 20.11.2017р. та припинення зобов`язання за ним та зобов`язання звільнити та повернути майно, -

За участю представників сторін:

від прокурора: Комісар О.О. за посвідченням №043187 від 06.05.16р.

від позивача: не з`явився

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України - 02.07.2019р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 05.08.2019 року.

У судовому засіданні 12.08.2019р. оголошено перерву до 03.09.2019 року.

Заступник керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Волноваської районної ради, м. Волноваха Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Волноваської районної державної адміністрації, м. Волноваха Донецької області до Фізичної особи - підприємця Березняка Ігоря Олександровича, смт. Володимирівка Донецької області про визнання недійсним договору оренди №12 від 20.11.2017р. та припинення зобов`язання за ним та зобов`язання звільнити та повернути майно.

В обґрунтування позовних вимог Прокурор посилається на укладення договору №12 від 20.11.2017р. з порушенням приписів чинного законодавства, оскільки орендоване мано належить до майна закладів освіти та використовується не за призначенням, внаслідок чого останній підлягає визнанню недійсним. За твердженням прокурора, звернення до суду з розглядуваним позовом мотивоване потребою захистити інтереси держави, яка забезпечує організацію навчально-виховного процесу.

Нормативно свої вимоги прокурор обґрунтовує ст. 131-1 Конституції України, ст.ст.1, 62, 80 Закону України «Про освіту», ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.207 Господарського кодексу України, ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 53 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/778/19 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 07.05.2019р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/778/19.

04 липня 2019 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача 1 надійшло клопотання б/н від 28.05.2019р. про закриття провадження у справі №905/778/19, мотивоване відсутністю предмету позову внаслідок розірвання спірного договору та повернення орендованого майна орендодавцю.

У підготовчому судовому засіданні 31.07.2019р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/778/19 до розгляду по суті на 12.08.2019 року.

Прокурор у судовому засіданні 12.08.2019р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Представники відповідачів та третьої особи у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи по суті повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2017 року між відділом освіти Волноваської райдержадміністрації (далі - Орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Березняк Ігорем Олександровичем (далі - Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №12 (далі - Договір), згідно з умовами п.1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - (далі - Майно) загальною площею 22 кв.м., що розміщене за адресою: Донецька обл., м. Волноваха, р-н Володимірівка , вул . Гагаріна, 2, на 2-му поверсі будівлі Володимирівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1, що перебуває на балансі Орендодавця.

Згідно з п.1.2. Договору майно передається в оренду з метою розташування майстерні.

Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання - передавання Майна (п.2.1.).

Розділом 3 Договору визначено умови щодо орендної плати.

Так, п.3.1., 3.5. Договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за комунальне майно, яке перебуває в управлінні Волноваської районної ради і пропорції її розподілу, затвердженої рішенням районної ради від 18.07.2014р. №6/25-436, становить всього 400,00 грн. на місяць і перераховується у розмірі 70% на рахунок відділу освіти та 30% на рахунок щомісяця не пізніше 15 числа місяця.

За приписами п. 7.1. Договору Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в оренду Майно згідно з цим Договором за актом приймання - передавання майна, який підписується одночасно з цим Договором, а у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - після державної реєстрації Договору.

Відповідно до п.10.1. цей Договір набирає чинності з 20.11.2017р. по 20.10.2020р. включно.

Актом приймання - передавання від 20.11.2017 року Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове користування нежитлове приміщення площею 22 кв.м., що розміщене за адресою: Донецька обл., м. Волноваха , р - н Володимірівка, вул. Гагаріна, 2, на 2-му поверсі будівлі Володимирівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 (а.с.31).

16 квітня 2019 року між відповідачами укладено додаткову угоду №367/1, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди розірвати Договір №12 від 20.11.2017р. (а.с.120).

Актом приймання - передачі приміщень від 16.04.2019 року орендар передав, орендодавець прийняв приміщення, що знаходиться за адресою: Донецька обл., Волноваського р-ну, п.Володимірівка, вул. Гагаріна, 2, площею 22 кв.м. (а.с.119).

Посилаючись на укладення відповідачами договору №12 від 20.11.2017р. з порушенням приписів чинного законодавства, оскільки орендоване майно належить до майна закладів освіти та використовується не за призначенням, прокурор звернувся до суду з позовом про визнання договору недійсним.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Прокурора такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до приписів ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Частиною 2 статті 18 Закону України "Про освіту" (у редакції, чинній на час укладення договору оренди спірних приміщень) визначено, що заклади освіти, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного закладу освіти.

Статтею 61 цього ж Закону встановлено, що фінансування державних закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

При цьому, ч.1 ст. 63 зазначеного Закону передбачено, що матеріально-технічна база закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством, а в частині 5 цієї статті встановлено, що об`єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов`язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

З вказаної норми права вбачається, що об`єкт освіти це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти.

Отже, вирішальним в аспекті неухильного дотримання вимог ч.5 ст.63 Закону України "Про освіту" законодавець визначає обов`язкове використання об`єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісну пов`язаність з навчально-виховним процесом мети такого використання (в тому числі на умовах оренди).

Як встановлено судом та вбачається з умов п.1.2. спірного договору, орендоване майно, яке перебувало на балансі відділу освіти Волноваської райдержадміністрації, передано відповідачу 2 з метою розташування майстерні для виготовлення дитячої меблі, про що зазначено у листі відповідача 1 №380/01-21 від 15.03.2019р. (а.с.95), тобто для здійснення діяльності не пов`язаної з навчально-виховним процесом.

Отже враховуючи, що спірне орендоване майно на момент укладення договору перебувало на балансі відділу освіти Волноваської райдержадміністрації, яке є об`єктом освіти і, відповідно до ст.63 Закону України "Про освіту", не може використовуватися не за призначенням, а може бути передано в оренду виключно для діяльності, пов`язаної з навчально-виховним процесом, а невикористання навчальним закладом спірного майна для навчального процесу не надає права передачі цих приміщень в оренду з іншою метою, ніж пов`язаною з навчально-виховним процесом, суд дійшов висновку, що спірні приміщення передані в оренду відповідачу 2 всупереч забороні, встановленій чинним законодавством, з огляду на що, договір оренди №12 від 20.11.2017р. підлягає визнанню недійсним.

Стосовно вимог прокурора про припинення зобов`язання за спірним договором та зобов`язання звільнити та повернути майно, суд зазначає, що останні не підлягають задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи додатковою угодою №367/1 від 16.04.2019р., укладеною між відповідачами, останні дійшли згоди розірвати Договір №12 від 20.11.2017р., актом приймання - передачі приміщень від 16.04.2019 року відповідачем 2 повернуто відповідачу 1 спірне орендоване майно, що зумовлює відсутність предмету спору в цій частини, при цьому, судом враховується, що предмет спору був відсутній на момент відкриття провадження у справі, з огляду на що, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо клопотання відповідача 1 б/н від 28.05.2019р. про закриття провадження у справі №905/778/19, у зв`язку з розірванням спірного договору та повернення орендованого майна орендодавцю, суд зазначає, що оскільки предметом спору у цій справі є недійсність договору і такий договір визнається недійсним з моменту вчинення, укладення сторонами додаткової угоди про припинення такого договору та повернення майна не може розцінюватися як підстава для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. Так само не перешкоджає поданню відповідного позову закінчення строку (терміну) дії оспорюваного правочину до моменту подання позову.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018р. у справі №905/1227/17.

Судовий збір у відповідності до вимог п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідачів на користь прокурора пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, ч.2 ст.231, ст.ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Заступника керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Волноваської районної ради, м. Волноваха Донецької області до Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Волноваської районної державної адміністрації, м. Волноваха Донецької області та Фізичної особи - підприємця Березняка Ігоря Олександровича, смт. Володимирівка Донецької області за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Володимирівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1, смт. Володимирівка Донецької області про визнання недійсним договору оренди №12 від 20.11.2017р., припинення зобов`язання за ним та зобов`язання звільнити та повернути майно - задовольнити частково.

Визнати недійсним з моменту укладання договір оренди №12 від 20.11.2017р., укладений між Відділом освіти Волноваської райдержадміністрації та Фізичною особою - підприємцем Березняк Ігорем Олександровичем.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Березняка Ігоря Олександровича ( АДРЕСА_4 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, буд.6, ; р/р 6251, Державна казначейська служба України, МФО 820172, отримувач прокуратура Донецької області) судовий збір в сумі 960,50 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Управління освіти, сім`ї, молоді та спорту Волноваської районної державної адміністрації (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Героїв 51 ОМБр, буд.1; ) на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, буд.6, ; р/р 6251, Державна казначейська служба України, МФО 820172, отримувач прокуратура Донецької області) судовий збір в сумі 960,50 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 10.09.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/