ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"03" вересня 2019 р.м. Одеса № 916/2560/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф., розглянувши матеріали позовної заяви (вх. № 2616/19)

за позовом керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Незалежності,39) в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської міської ради (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська,56, )

до відповідача приватного підприємства Продлогістіка (67700, Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 114, 4)

про стягнення збитків у сумі 481475,71 грн.

В С Т А Н О В И В:

Керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської міської ради до приватного підприємства Продлогістіка, в якій просить суд стягнути з відповідача збитки у сумі 481475,71 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури зазначає, що на підставі рішення від 05.07.2018р. № 283 Про викладення у новій редакції рішення виконавчого комітету від 21.11.2013р. № 579 Про створення комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, комісією з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам було визначено розмір збитків ПП Продлогістіка за фактичне використання земельної ділянки площею 12800 кв.м за період з липня 2016 року по грудень 2018 року, яка знаходиться за адресою: Одеська область АДРЕСА_1 м АДРЕСА_2 Білгород-Дністровський, вул. АДРЕСА_3 , у розмірі 481 475,71 грн., за результатами якої складено відповідний акт, затверджений рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 14.03.2019 № 93.

Виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради претензією від 22.03.2019 № 19/721 повідомлено ПП Продлогістіка про необхідність сплати суми збитків в місячний термін, проте у зазначені строки ПП Продлогістіка зазначену суму не сплатило.

Разом з тим, керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури зазначає, що невиконання відповідачем приписів законодавства щодо обов`язку укладання договору оренди земельної ділянки спричиняє місцевому бюджету збитки у вигляді недоотримання орендної плати за користування земельними ділянками.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом (п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України). Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципам змагальності та рівності усіх учасників судового процесу, які є основними засадами правосуддя (п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" від 31.03.2005).

Пункт 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Тому необхідно з`ясувати, що мається на увазі під "виключним випадком" і чи є таким випадком ситуація у конкретній справі.

Насамперед, випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави". "Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: (1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але, всупереч цим інтересам, за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень) уповноваженого суб`єкта владних повноважень, спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена, з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому, захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який, всупереч вимог закону, не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази, відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст.367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Сама по собі обставина незвернення позивача з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Зазначене вище узгоджується з усталеними правовими висновками Верховного Суду, зокрема в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, а також у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 926/03/18, від 23.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 06.02.2019 № 927/246/18.

При зверненні з даним позовом, в обґрунтування необхідності самостійного захисту інтересів держави, прокурор вказує на те, що заступник міського голови Білгород-Дністровської міської ради листом № 02/15-19-3601/1589 від 27.06.2019р. повідомив заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, що на данний час позовну заяву до ПП Продлогістіка про стягнення завданих збитків за фактичне користування земельної ділянки без правовстановлюючих документів не подано.

Також, як вбачається з доданого до позовної заяви листа № 02/15-19-3077/1436 заступника міського голови Білгород-Дністровської міської ради від 07.06.2019р., заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області повідомлено, що виконавчими органами Білгород-Дністровської ради готується позовна заява до ПП Продлогістіка про стягнення неотриманого доходу з фактичного землекористувача, однак, через необхідність сплати судового збору, на сьогоднішній час позовна заява не подана.

Керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, у своїй позовній заяві зазначає про нездійснення відповідним органом місцевого самоврядування заходів щодо захисту інтересів у сфері бюджетних відносин та вказаним обґрунтовує необхідність представництва прокурором інтересів держави в особі Білгород-Дністровської міської ради.

Так, судом встановлено, Білгород-Дністровської міська рада Одеської області у відповідності зі статтями 2, 10 Закону України Про місцеве самоврядування є органом місцевого самоврядування в Україні, що представляє собою гарантоване державою право та реальну здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Селищні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

При цьому, суд зазначає, що керівником Білгород-Дністровської місцевої прокуратури необґрунтовано неможливість Білгород-Дністровської міської ради Одеської області самостійно звернутися до суду, у випадку наявності порушення прав та охоронюваних інтересів держави у сфері, яка відноситься до повноважень органу місцевого самоврядування, а також не надано належних доказів, відповідно до вимог процесуального закону, в підтвердження того, що Білгород-Дністровської міська рада Одеської області не здійснює або неналежно здійснює свої повноваження (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст.367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вироку суду щодо службових осіб; доказів накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснюють встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, у наданій до суду позовній заяві прокурором не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, а також, не обґрунтовано підстави звернення до суду з позовом від імені суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, з наданням належних доказів, які би підтверджували встановлення прокурором наявності підстав для представництва у відповідності до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Суд наголошує, що обставини дотримання прокурором встановленої ч.3,4 ст.23 Закону України Про прокуратуру процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом не залежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів ст.ст.53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган держави (за його наявності), виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту інтересів держави.

Відповідно до ч.4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, зокрема, у разі, якщо: відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звернення керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до суду в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської міської ради до приватного підприємства Продлогістіка про стягнення збитків у сумі 481 475,71 грн., що є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів заявнику відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Керуючись ч. 4 ст. 53, п.п. 4 ч.5 ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Білгород-Дністровської міської ради до приватного підприємства Продлогістіка про стягнення збитків у сумі 481 475,71 грн. (вх.№2616/19 від 29.08.2019р.) та додані до неї документи - повернути.

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Додаток: позовна заява з додатками.

Суддя К.Ф. Погребна