ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.2019 Справа № 905/1271/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Доннік А.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь

про стягнення штрафу за невірно зазначену адресу вантажоодержувача у сумі 58240,00грн.

Представники сторін:

від позивача: Хлабистін Д.М. за довіреністю;

від відповідача: не з`явився.

В судовому засіданні оголошувалась

перерва з 06.08.2019 по 10.09.2019

Суть спору: Позивач, Акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь про стягнення штрафу за невірно зазначену адресу вантажоодержувача у сумі 58240,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в накладній №53950374 від 21.01.2019 відповідачем невірно зазначена адреса одержувача вантажу, у зв`язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 58240,00грн., який він просить стягнути з відповідача.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/1271/19 та визначено по справі суддю Г.Є. Курило.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1271/19; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

23.07.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що відповідно до розпорядження міського голови Дніпродзержинської міської ради від 19.02.2016 №57-р «Про перейменування вулиць міста Дніпродзержинськ та селища міського типу Карнаухівка» вулицю Кірова було перейменовано на вулицю Соборну. На підставі постанови Верховної Ради України від 19.05.2016 «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» було перейменовано місто Дніпродзержинськ на місто Кам`янське, а отже факту невірного зазначення адреси не відбулося. Крім того, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу до однієї провізної плати.

06.08.2019 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погодився в повному обсязі з відзивом на позовну заяву, просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.08.2019 оголошено перерву в судовому засіданні до 10.09.2019.

09.08.2019 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення по справі, в яких відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зменшити розмір штрафу до однієї провізної плати.

21.08.2019 від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на заперечення, в якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та посилається на пункт 8 частини 2 статті 7 Закону України Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки, згідно якого зміна назви міста та вулиці призводить до зміни місцезнаходження юридичної особи.

Представник позивача в судовому засіданні 10.09.2018 наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судові засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлений належним чином.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив:

21.01.2019 зі станції Сартана Донецької залізниці Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (надалі вантажовідправник, відповідач) згідно залізничної накладної №53950374 здійснило відправку вагону №63783542 на станцію Правда Придніпровської залізниці, одержувач вантажу Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат (надалі вантажоодержувач).

В накладній на перевезення вантажовідправником у графі 4 Одержувач було вказано (мова оригіналу): ПАО Днепровский металлургический комбинат им. Ф.Э. Дзержинского 51925, Украина, г.Днепродзержинск, Днепропетровская обл., ул.Кирова, 18-б, код отримувача 3128.

На станції Правда Придніпровської залізниці 26.01.2019 був складений акт загальної форми №1020, в якому було зазначено, зокрема, що в залізничній накладній №53950374 невірно вказана адреса одержувача.

Зі станції Правда Придніпровської залізниці на станцію відправлення Сартана Донецької залізниці відправлено телеграму №HP 51 від 26.01.2019 щодо уточнення одержувача вагонів.

Телеграмою-відповіддю №НР 370 від 28.01.2019 станції Сартана та листом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» №0160/24 від 28.01.2019, відповідач проінформував станцію призначення, що вірними реквізитами отримувача слід вважати: Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат, 51925, Дніпропетровська обл., м.Кам`янське, вул. Соборна, 18-б, код 3128.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ч. 1 ст.307 Господарського кодексу України (далі ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 6 Статуту залізниць України (далі - статут) визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

У відповідності до ст.24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 за № 863/5084 (далі - Правила) на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною в додатку 1 до Правил.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (п.1.2 Правил).

Перевізні документи, оформлені відправником в паперовому вигляді, перевіряються начальником станції або уповноваженим ним працівником станції у разі надання згоди на навантаження на місцях загального користування. Перевіркою встановлюються: наявність плану (місячного або додаткового) на перевезення, відсутність заборон і обмежень у даному напрямку перевезення, правильність заповнення бланків перевізних документів відповідно до правил оформлення перевізних документів, наявність зазначених відправником у графі 9 "Документи, що додані відправником" додаткових супровідних документів та документів дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачено законами України (п. 1.6. Правил).

Згідно з п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст.122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

В ст.118 Статуту визначено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до пункту 29 частини першої статті 85 Конституції України, пункту 8 ст. 7 Закону України Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки, враховуючи рекомендації Українського інституту національної пам`яті, Верховною Радою України була прийнята постанова від 19.05.2016 Про перейменування окремих населених пунктів та районів, на підставі якої було перейменовано місто Дніпродзержинськ на місто Кам`янське.

Судом встановлено, що розпорядженням міського голови Дніпродзержинської міської ради №57-р від 19.02.2016 Про перейменування вулиць міста Дніпродзержинськ та селища міського типу Карнаухівка на підставі Закону України Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки вулицю імені Кірова було перейменовано на вулицю Соборна. Розпорядження про перейменування було офіційно оприлюднене у встановленому законом порядку.

Отже, перейменування міста Дніпродзержинськ та вулиці Кірова є загальновідомими фактами.

Станом на 21.01.2019 (момент формування накладної №53950374) адресою ПАТ Дніпровський металургійний комбінат була вулиця Соборна, 18-Б, м.Кам`янське, Дніпропетровська область, при цьому відбулося перейменування вулиці: з Кірова на Соборну та перейменування міста: з м. Дніпродзержинськ на м.Кам`янське.

Суд не вбачає невірного зазначення адреси ПАТ Дніпровський металургійний комбінат відповідачем, оскільки ознакою невірної адреси є виникнення ризику відправлення вантажу на іншу адресу, аніж потрібна відправнику, або неможливість здійснення залізничного перевезення в силу помилок в адресі, однак кожна з перерахованих ознак у даному спорі відсутня, крім того, у накладній вантажовідправником вказано код отримувача 3128, який ідентифікує вантажоодержувача.

Судом враховано, що залізничне перевезення, на відміну від поштової доставки, здійснюється не до поштової адреси вантажоотримувача, а до залізничної станції призначення, назва якої залишилась незмінною, що виключає існування будь-яких перешкод для здійснення залізничного перевезення.

Посилання позивача в обґрунтування своєї правової позиції на пункт 8 частини 2 статті 7 Закону України Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки не спростовує висновків суду, щодо відсутності ризику направлення вантажу не за призначенням або можливості виконання позивачем зобов`язання з перевезення.

Зміст принципів справедливості, добросовісності і розумності, що закріплені в ст.3 Цивільного кодексу України полягає в тому, що тексти законів, угод та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту, вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб.

Оцінюючи факт зазначення відповідачем у накладній адреси вантажоотримувача, яка існувала до перейменування міста та вулиці, суд керується принципами справедливості, розумності і добросовісності і зазначає, що в силу наведених принципів не можна в контексті ст.ст. 122, 118 Статуту залізниць України вважати невірною адресу, яка зазначена відповідно даних, які існували до перейменування населеного пункту і вулиці.

Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами факту допущення відповідачем порушень, за які законом передбачено відповідальність у вигляді штрафу.

Всі інші доводи та заперечення сторін не приймаються судом до уваги оскільки не спростовують вищевикладених висновків суду.

Таким чином, вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 58240,00грн. є не правомірними та не підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 у справі №922/2845/18, від 01.07.2019 у справі №905/559/19, та у постанові Західного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі №914/1237/18.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про проведення судового засідання призначеного на 06.08.2019 в режимі відеоконференції оскільки клопотання до суду надійшло тільки 09.08.2019.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ (03150, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (49057, Дніпропетровська область, м.Дніпро, пр. Дм.Яворницького, буд.108, ) до відповідача, Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь (87501, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, буд.1, ) про стягнення штрафу у сумі 58240,00грн.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.п.8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 10.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складено та підписано 13.09.2019.

Суддя Г.Є. Курило