УХВАЛА

м. Київ

12.09.2019Справа № 921/534/19

Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., розглянувши матеріали за позовом Центра екстреної медичної допомоги та медицини катастроф (46020, м. Тернопіль, вул. Рєпіна, 11) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 5 В) про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф звернувся 21.08.2019 (згідно відтиску штампу вхідної поштової кореспонденції суду за вх.№666) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл Н.К.» про стягнення 67 874 грн. вартості оплаченого та не отриманого товару за договором № 74 від 16.03.2018 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти, посилаючись на відмову оператора АЗС мережі відпускати товар з підстав не проведення оплати товариством. Оскільки направлені відповідачу претензії №144 від 15.04.2019, №183 від 11.05.2019 з приводу невиконання ним умов договору №74 від 16.03.2018 залишені останнім без реагування, Центр, керуючись п.7.5.5 договору, звернувся за судовим захистом порушених майнових прав шляхом примусового стягнення вартості товару, який не було ним отримано.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.08.2019 року матеріали позовної заяви б/н від 21.08.2019 року Центра екстреної медичної допомоги та медицини катастроф до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» про стягнення заборгованості по справі № 921/534/19 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Положеннями ст.ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що станом на 01.01.2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 1921,00 гривні.

За приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн. 00 коп.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (672350 грн. 00 коп.) З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн. 00 коп.).

Судом враховано, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості (67 874 грн. 00 коп.), тобто одну вимогу майнового характеру.

За таких підстав, при зверненні до суду з вказаним позовом позивачем повинен бути сплачений судовий збір у загальному розмірі 1 921 грн. 00 коп. відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Натомість, до позовної заяви позивачем не додано жодних доказів сплати судового збору за подання даної позовної заяви.

Відтак, позивачем не виконано вимоги ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 164, ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву б/н від 21.08.2019 року Центра екстреної медичної допомоги та медицини катастроф до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» про стягнення заборгованості - залишити без руху.

2. Надати Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Зобов`язати Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф в строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви через відділ діловодства суду надати:

- докази сплати судового збору у встановлених Законом порядку та розмірі (оригінал квитанції або платіжного доручення).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання: 12 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Данилова