УХВАЛА

м. Київ

13.09.2019Справа № 910/11320/18
Господарський суд міста Києва у складі судді Мандичева Д.В., розглянувши клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Спринт Україна" арбітражного керуючого Кравченка Сергія Олексійовича про накладення арешту на майно та зобов`язання оголосити в розшук рухоме майно банкрута, без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа №910/11320/18 за спільною заявою 1) Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Боярська лісова дослідна станція" (08150, Київська обл., Києва-Святошинський район, м. Боярка, вул. Лісодослідна,12, ідентифікаційний номер 33441250); 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрюгімпекс" (03058, м. Київ, вул. Машинобудівна,50, ідентифікаційний номер 32301550); Державного підприємства "Вищедубечанське лісове господарство" (07342, Київська обл., Вишгородський район, с. Пірнове, вул. Київська, ідентифікаційний номер 00992094) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Спринт Україна" (02002, м.Київ, вул. Раїси Окіпної,8, оф.170, ідентифікаційний номер 37635464).

До Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Спринт Україна" арбітражного керуючого Кравченка Сергія Олексійовича про накладення арешту на майно та зобов`язання оголосити в розшук рухоме майно банкрута.

Так, судом встановлено, що в обгрунтування поданого клопотання ліквідатор посилається на прииси ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові №925/100/15 від 08.04.2019 з метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в тому числі, на стадії ліквідаційної процедури вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, які передбачені загальними положеннями ст. 137 ГПК України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Закону про банкрутство.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Ч. 1 ст. 18 Закону про банкрутство передбачено, що господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику укладати без згоди арбітражного керуючого (розпорядника майна) правочини (договори), а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Ч. 6 ст. 140 ГПК України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При дослідженні матеріалів вказаного клопотання, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення її заявнику з огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 6 указаної статті до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а саме, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судового збору у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 грн. * 0,5 = 960,50 грн.).

У той же час судом встановлено, що в порушення вищезазначених нормативних приписів заявником до клопотання не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 7 статті 140 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заява про забезпечення позову подана без дотримання вимог статті 139 ГПК України, вона підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Спринт Україна" арбітражного керуючого Кравченка Сергія Олексійовича про накладення арешту на майно та зобов`язання оголосити в розшук рухоме майно банкрута повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254 - 257 ГПК України.

Суддя Д.В. Мандичев