РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.09.2019Справа № 910/9232/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПРОВІДНА"

до Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС"

про стягнення 11 160,29 грн.

представники учасників справи:

від позивача: Дмітрієв Р.І. (довіреність № 19/25 від 08.01.19)

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПРОВІДНА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" про стягнення 11 160,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Страхова компанія "ПРОВІДНА" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/0680240/1535/17, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС", позивач просить стягнути з останнього витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у сумі 11 160,29 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9232/19 постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження; засідання призначено на 08.08.2019.

02.08.2019 від позивача надійшли письмові пояснення по справі та клопотання про розгляд справи без участі позивача.

У судове засідання 08.08.2019 представники сторін не з`явились, судом постановлена ухвала про відкладення судового засідання по суті на 05.09.2019 та викликано сторін в судове засідання.

30.08.2019 від МТСБУ надійшла відповідь на запит.

У судове засідання 05.09.2019 з`явився представник позивача та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений ухвалами суду, направленими на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідач був обізнаний про розгляд справи в суді, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 950, 141.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 05.09.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.04.2018 у м. Миколаєві по вул. Крилова, 11 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Fiat", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу "Nissan", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.05.2018 у справі № 487/2402/18 встановлено, що ДТП відбулося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/0680240/1535/17 від 22.11.2017, укладеного з ОСОБА_2 (страхувальник) майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Nissan", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 були застраховані у позивача.

18.04.2018 страхувальник звернувся до позивача із заявою № про факт настання пригоди.

Актом огляду транспортного засобу від 18.04.2018 встановлено кількість та характер пошкоджень транспортного засобу "Nissan", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок ДТП.

Відповідно до калькуляції № від 05.05.2018, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Nissan", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 16 108,30 грн.

Згідно з розрахунком суми матеріального збитку по справі № 230021925, рекомендовано виплатити страхове відшкодування (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу) у розмірі 11 160,29 грн.

Відповідно до заяви страхувальника від 07.05.2018, останній просив виплатити страхове відшкодування на рахунок ФОП Живолуп В.Н.

Позивачем затверджено страховий акт 1 № від 10.05.2018, відповідно до якого, визначено розмір страхового відшкодування та вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 11 160,29 грн.

На підставі страхового акту 1 № від 10.05.2018 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 11 160,29 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 0022931 від 17.05.2018.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Fiat", державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС", згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/1542654, термін дії з 25.11.2017 по 24.11.2018.

Відповідно полісу № АМ/1542654 встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100 000,00 грн. та франшизу у розмірі 1000,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом Fiat", державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача, позивач направив на адресу відповідача заяву вих. № /ВГ від 14.08.2018 про виплату страхового відшкодування (отримана відповідачем 16.08.2018 згідно наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення).

Оскільки відповідач суму страхового відшкодування позивачу не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 11 160,29 грн. суми страхового відшкодування.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/0680240/1535/17 від 22.11.2017, внаслідок настання 17.04.2018 страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 11160,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0022931 від 17.05.2018.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Fiat", державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу засобів № АМ/1542654 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження транспортного засобу "Nissan", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача.

При цьому, судом встановлено, що при виплаті страхового відшкодування, керуючись п. 7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, застосовано коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Полісом №АМ/1542654 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100000 грн., франшиза за даним полісом 1000,00 грн.

При розрахунку позовних вимог позивачем не здійснено вирахуванням франшизи у сумі 1000,00 грн.

Оскільки полісом №АМ/1542654 встановлено франшизу у розмірі 1000,00 грн., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 10160,29 грн. (11160,29 грн. - 1000,00 грн. = 10160,29 грн.), а тому вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

За таких обставин, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" (01033, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРСЬКА, будинок 69, ідентифікаційний код 19350062) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" (03049, м. Київ, Повітрофлотський просп., 25, ідентифікаційний код 23510137)10160,29 грн. страхового відшкодування та 1748,87 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 10.09.2019.

Суддя С.О. Турчин