РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2019Справа № 910/8559/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробудзв`язок»

до Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України»

про стягнення 41 846,06 грн.

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпробудзв`язок» (далі - ТОВ «Дніпробудзв`язок», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» (далі - ПрАТ «Телесистеми України», відповідач) про стягнення 41 846,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити товар, переданий позивачем за договором № ПО-0611 від 06.11.2017.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача борг в розмірі 41 846,06 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/8559/19 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, ухвала суду від 09.07.2019 згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 018 отримана позивачем 18.07.2019; згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 016, відповідач отримав ухвалу суду 11.07.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

06.11.2017 між ТОВ «Дніпробудзв`язок» (продавець) та ПрАТ «Телесистеми України» (покупець) був укладений договір № ПО-0611 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві продукцію (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар від продавця та оплатити його вартість на умовах, установлених даним договором.

Згідно з п. 1.2 договору товар передається продавцем та приймається покупцем партіями. Партією товару вважається його кількість за найменуванням та цінами, вказаними у видаткових накладних, що оформляються по факту відвантаження товару покупцю на кожну окрему поставку.

Найменування, загальна кількість, одиниця виміру, вартість одиниці товару, її часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) та загальна вартість кожної партії, визначаються у погодженій сторонами специфікації, що є невід`ємною частиною даного договору та містить посилання на нього (п. 1.3 договору).

Матеріали справи свідчать, що сторонами була складена та погоджена специфікація товару, як додаток № 1 до договору № ПО-0611 від 06.11.2017, з зазначенням у ній переліку, кількості та вартості товару, що підлягає поставці за вказаним договором.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що моментом поставки, з якого право власності та всі ризики на товар переходять до покупця, є дата передачі товару покупцю (перевізнику, що вказаний покупцем), зазначена у видатковій накладній.

Відповідно до п. 5.1 договору передача продукції здійснюється виключно у присутності представника покупця, після чого претензії до постачальника за кількістю не приймаються.

Судом встановлено, що позивач передав відповідачу товар загальною вартістю 41 846,06 грн., а відповідач вказаний товар прийняв, що підтверджується видатковою накладною № 301 від 28.09.2018, засвідченою підписами представників обох сторін, а також довіреністю № 351 від 28.09.2018, виданою відповідачем власному представнику, уповноваженому на отримання товарно-матеріальних цінностей від впозивача.

Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем належним чином.

Відповідач, у порушення умов укладеного сторонами договору, переданий позивачем товар не оплатив.

Отже, судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за товар, переданий останнім на виконання умов договору № ПО-0611 від 06.11.2017, становить 41 846,06 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на підставі наданих продавцем накладних на кожну окрему партію товару протягом 10-ти календарних днів з моменту оформлення сторонами накладної.

Датою оплати є дата надходження коштів на поточний рахунок продавця (п. 4.4 договору).

Враховуючи наведені умови укладеного сторонами договору, а також зважаючи на те, що товар був поставлений позивачем 28.09.2018, суд дійшов висновку про те, що на момент розгляду та вирішення даного спору строк виконання відповідачем обов`язку оплатити вказаний товар настав.

Частиною 7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем в повному обсязі або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача боргу в розмірі 41 846,06 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 7, ідентифікаційний код 22599262) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробудзв`язок» (49049, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Далека, буд. 6, ідентифікаційний код 41368851) борг у розмірі 41 846,06 грн. (сорок одна тисяча вісімсот сорок шість грн. 06 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 09.09.2019.

Суддя О.Г. Удалова