ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
09.09.2019р. м. Харків Справа № 905/1318/19
Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,
у справі № 905/1318/19
за позовом Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь»
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Інжиніринг»
про стягнення 2 740 206, 91 грн.,
без виклику учасників справи,
ДП «УКРНТЦ «Енергосталь» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «Метінвест Інжиніринг» 2 740 206,91 грн., з яких: 2 200 720,21 грн. - інфляційні втрати, 539 486,70 грн. - 3% річних.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням господарського суду Донецької області від 31.01.2019р. у справі № 905/2661/15 стягнуто з відповідача на користь позивача борг у розмірі 5 998 158 грн., який виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору № 214-18 від 05.02.2014р. Вказане рішення суду виконане відповідачем 18.04.2019р., а тому наявні підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 2 200 720,21 грн. та 3 % річних у розмірі 539 486,70 грн., які нараховані за період з 18.04.2016р. по 17.04.2019р. на суму боргу 5 998 158 грн.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.07.2019р. позовну заяву ДП «УКРНТЦ «Енергосталь» залишено без руху та встановлено останньому строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали суду шляхом надання до суду: відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; доказів на підтвердження повноважень особи, яка засвідчила додані по позовної заяви письмові докази.
-якою саме нормою керувався суд, коли витребовував докази на підтвердження повноважень особи, яка засвідчила копії доданих до позовної заяви документів?
-чому суд визначив, що підтвердження повноважень у справі є доказом, адже, відповідно до ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору? Але, документ, що підтверджує повноваження представника, не відноситься до категорії доказів, а у відповідності до ст. 60 ГПК України, віднесений до окремої категорії документів.
В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що судом надано оцінку доданих до позовної заяви документів шляхом зазначення в ухвалі господарського суду Донецької області від 23.07.2019р. у справі № 905/1318/19 про залишення позовної заяви без руху: «…Згідно з висновком щодо застосування норм, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі № 904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі. Водночас, додані до позовної заяви копії письмових доказів засвідчені особою, яка не є учасником справи і відповідних повноважень цієї особи до позову не надано…», в той час, як оцінка доказів має відбуватись на стадії розгляду справи по суті. В свою чергу, принципами господарського судочинства є неупередженість суду та змагальність сторін, де кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а суд лише роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу наслідки вчинення чи невчинення процесуальних дій.
Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.08.2019р. відкладено підготовче засідання на 16.09.2019р. о 12:40 год. у зв`язку із задоволенням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, а також неможливістю вирішення у підготовчому засіданні питань, визначених ч. 2 ст. 182 ГПК України, викликано сторони у підготовче засідання, яке призначено на 16.09.2019р. о 12:40 год. Одночасно, у підготовчому засіданні 27.08.2019р. представник відповідач підтримав заяву про роз`яснення рішення з підстав, викладених у ній, просив суд її задовольнити. В свою чергу, представник позивача заперечив проти задоволення цієї заяви відповідача, просив суд відмовити у її задоволенні.
Відповідно до ч.1 ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
Згідно зі ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності, суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.
Виходячи із змісту наведеної норми роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто, йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.
Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
При цьому, роз`яснені можуть бути ті рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено ЗУ «Про виконавче провадження».
Отже, виходячи з того, що заява відповідача фактично спрямована на роз`яснення мотивувальної частини ухвали господарського суду Донецької області від 23.07.2019р. у справі № 905/1318/19 про залишення позовної заяви без руху, а також з того, що така ухвала суду не підлягає виконанню в порядку ЗУ «Про виконавче провадження», господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача (подібна правова позиція викладена в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 09.07.2018р., від 29.08.2018р. у справі №911/2050/16, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.12.2018р. у справі № 918/1377/16).
При цьому, ухвала господарського суду Донецької області від 23.07.2019р. у справі № 905/1318/19 про залишення позовної заяви без руху має вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини, викладена у послідовності, що визначена ст. 234 ГПК України, є достатньо повною та чіткою, розуміння її змісту не викликає жодних труднощів.
Крім того, залишення позовної заяви без руху це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Тобто, це така процесуальна дія суду, яка спрямована на вказівку саме позивачу на необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при поданні позовної заяви, що, в свою чергу, сприяє швидкому та якісному розгляду справи.
Посилання відповідача на упередженість суду при постановленні ухвали господарського суду Донецької області від 23.07.2019р. у справі № 905/1318/19 про залишення позовної заяви без руху є помилковими, оскільки перевірка додержання позивачем вимог ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України при поданні позовної заяви, є обов`язком суду.
Така перевірка включає в т.ч. з`ясування подання позивачем всіх наявних в нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. При цьому, подання доказів без додержання вимог ст. 91 ГПК України, п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003р. «ДСТУ 4163-2003» щодо порядку засвідчення копій документів, зокрема, щодо засвідчення документів учасником справи або уповноваженою на вчинення відповідних дій особою, свідчить про невиконання позивачем обов`язку щодо додання до позовної заяви всіх наявних в нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Вказаний недолік позовної заяви підлягає виявленню судом саме на стадії надходження позовної заяви до суду (під час вирішення питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі) з подальшим залишенням позовної заяви без руху та встановленням позивачу строку для його усунення в порядку приписів ст. 174 ГПК України. І, в даному випадку, суд міг діяти альтернативно: запропонувати позивачу надати або оригінали чи належним чином засвідчені копії доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, або докази на підтвердження повноважень особи, яка засвідчила додані по позовної заяви письмові докази. Обрання першого чи другого способу усунення недоліку позовної заяви не має принципового значення, оскільки обидва спрямовані на досягнення однієї і тієї ж мети.
Одночасно, зі змісту ухвали господарського суду Донецької області від 23.07.2019р. у справі № 905/1318/19 про залишення позовної заяви без руху не вбачається ані дослідження судом будь-яких доказів, ані висловлення судом висновків про обставини справи, зроблених на підставі оцінки того чи іншого доказу.
Крім того, суд звертає увагу на те, що заява відповідача розглянута судом без виклику учасників справи у судове засідання, з огляду на те, що положеннями ч. 3 ст. 245 ГПК України передбачено право суду виклику учасників справи у судове засідання для розгляду заяви, а не обов`язок, та на те, що у підготовчому засіданні, яке відбулось 27.08.2019р., представниками сторін надано усні пояснення та висловлено позиції по суті заяви.
Керуючись ст. ст. 234, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд
Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Ухвала постановлена 09.09.2019р. у зв`язку із перебуванням судді Ніколаєвої Л.В. у відрядженні з 02.09.2019р. по 06.09.2019р. включно.
Суддя Л.В. Ніколаєва