ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2019 р. Справа№ 910/17085/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Разіної Т.І.

Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - Андрейко О.О.,

від відповідача - Марченко В.М.,

розглянувши апеляційну скаргу

Акціонерного товариства «Подільський цемент»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 (повний текст рішення складено 24.04.2019)

у справі №910/17085/17 (суддя Ярмак О.М.)

За позовом Акціонерного товариства «Подільський цемент»

до Акціонерного товариства "Українська Залізниця"

про стягнення 1 025 537, 60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Подільський цемент" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" про стягнення заборгованості у розмірі 1 025 537,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом лютого - квітня 2017 року працівниками залізничної станції Гуменці були безпідставно затримані вагони на станції, складені акти затримки та накопичувальні картки на підставі яких відбулося безпідставне, на думку позивача, нарахування плати за зберігання вантажів та подальше списання коштів з особового рахунку позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2018 року у справі № 910/17085/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 01.08.2018 року рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2018 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 року у справі №910/17085/17 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Під час нового розгляду, 22.01.2019 року позивач подав заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій просив прийняти відмову від частини позовних вимог щодо стягнення з відповідача 43 189, 20 грн. списаних відповідачем за накопичувальною карткою від 28.02.2017 року № НОМЕР_2, стягнути з відповідача 982 348,4 грн. та 14 735, 23 грн. судового збору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на під`їзних коліях позивача перебувало одночасно значно більше вагонів ніж 106, що призвело до затримки завантажених вагонів на станційних коліях, залізницею правомірно нараховано та стягнуто плату за користування вагонами в сумі 1 025 537,60 грн. Позивачем у встановленому законом порядку не доведено, що затримка вагонів у період з лютого - квітня 2017 на станції Гуменці відбулась з вини залізниці.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Публічне акціонерне товариство "Подільський цемент" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 року у справі №910/17085/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що акти загальної форми про затримку вагонів, які підписані однією особою, неправомірно враховані судом першої інстанції. Також на думку позивача місцевим господарським судом неправомірно враховано акти про відмову від підпису актів про затримку вагонів. Крім того, оскільки позивач не підписав відомостей плати за користування вагонами то зазначене спростовує доводи суду першої інстанції про визнання актів затримки вагонів. Й наостанок, на думку позивача максимальна переробна спроможність у вагонах/добу становить 541 вагонів, а не 106 вагонів.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Разіна Т.І., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Подільський цемент" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 року у справі №910/17085/17.

14.06.2019 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

05.07.2019 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу в якій останній просив задовольнити апеляційну скаргу, а також зазначив, що відповідно до статут в новій редакції змінився тип товариства з публічного на приватне, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змінилося найменування Публічного акціонерного товариства «Подільський цемент» на Акціонерне товариство «Подільський цемент».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2019 року розгляд справи відкладено на 01.08.2019 року.

01.08.2019 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника, а також продовження терміну розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 року розгляд справи відкладено на 05.09.2019 року.

В судовому засіданні 05.09.2019 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.05.2014 р. між державним територіально-галузевим об`єднанням "Південно-Західна залізниця" (далі - залізниця) та публічним акціонерним товариством "Подільський цемент" (далі - вантажовласник) укладено договір № 379 про експлуатацію залізничної під`їзної колії при станції Гуменці Південно-Західної залізниці (договір про експлуатацію), умовами якого передбачено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, та є продовженням колії № 3 станції Гуменці Південно-Західної залізниці і обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є маневровий світлофор М-3. (том 1, а.с. 179)

Відповідно до п. 2. договору про експлуатацію розгорнута довжина під`їзної колії складає 13972,7 погонних метрів.

Пунктом 3 договору про експлуатацію передбачено, що у межах смуги відведення залізниці під`їзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку землі площею 1210 кв.м.

Згідно з п. 7 договору про експлуатацію, максимальна кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить по вазі 3300тон/бр., не більше 36 вагонів, з під`їзної колії по вазі 2304 тон/бр, не більше 25 завантажених вагонів.

Відповідно до п. 12 договору про експлуатацію, для під`їзної колії встановлюються такі терміни перебування на ній вагонів - 9,5 год.

Разом з тим, відповідно до пункту 11 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 25.10.2016 р. (а.с. 185 том 1) сторонами погоджено, що максимальна переробна спроможність вантажних пунктів: 106 (максимальна подача).

Пунктом 14 договору про експлуатацію визначено, що вагони подаються: ТОВ "Подільська будівельна індустрія", ПП ПКФ "Будіндустрія".

Даний договір укладається терміном на 5 років з 01.05.2014 по 01.05.2019 (п. 21 договору).

Додатковою угодою № 3 від 03.12.2015 р. до договору про експлуатацію було змінено назву Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». (том 1, а.с. 184)

03.03.2015 р. між Державним територіально-галузевим об`єднанням "Південно-Західна залізниця" (далі - залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Подільський цемент" (далі - вантажовласник) укладено договір № 2154 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, предметом якого є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів та проведенням розрахунків за ці послуги. (том 1, а.с. 59)

Пунктом 2.1. договору передбачено, що вантажовласник має право, зокрема отримувати від залізниці послуги, передбачені Статутом залізниць України, даним договором, діючими Правилами перевезень затвердженими наказом Міністерства транспорту України, діючими Тарифним керівництвом № 1, затвердженим наказом Міністерства транспорту України та іншими нормативно-правовими актами та документами розпорядчого характеру, що регулюють питання, пов`язані з перевезенням та проведенням розрахунків.

Згідно п. 2.2. договору, залізниця зобов`язана, зокрема, для централізованих розрахунків відкрити вантажовласнику особовий рахунок 7295755 і код вантажовідправника, одержувача 5268; приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження/вивантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, в тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до даного договору; здійснювати розрахунки безготівкові та готівкою з вантажовласником за перевезення вантажів і надані додаткові послуги згідно з діючими тарифами, вести облік нарахованих і сплачених сум та на вимогу надавати вантажовласнику відповідні розрахункові документи через станцію (ЄТезПД) Гуменці; списувати з особового рахунку вантажовласника відповідні суми (провізну плату, додаткові збори, плату за користування вагонами і контейнерами, штрафи, пеню) на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей за користування вагонами, контейнерами і т. ін.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що вантажовласник здійснює попередню оплату залізниці шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_1 в Головне управління по м. Києву та Київській області АТ "Ошадбанк", МФО 322669, код 04713033. Одержувач; ЄТехПД ДТГО "Південно-Західна залізниця". Одержані кошти залізниця зараховує на особовий рахунок вантажовласника. Послуги вантажовласнику за цим договором надаються за умови наявності попередньої оплати на його особовому рахунку.

У відповідності до умов пункту 3.2. сторони погодили, що сума попередньої оплати на особовому рахунку вантажовласника (зменшення якої не допускається) визначається із розрахунку середньодобового обсягу перевезень за відпрацьовані дні попереднього або поточного місяця. Сторони погоджують розмір попередньої оплати у сумі середньодобового обсягу перевезень за п`ять діб.

Відповідно до п. 3.3. договору, залізниця відображає відповідні суми (провізну плату, додаткову збору, плату за користування вагонами (контейнерами) штрафи, пеню) в особовому рахунку вантажовласника на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (котейнерами) і т. ін. оформлених в паперовому або електронному вигляді.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що у разі відсутності на особовому рахунку вантажовласника коштів, необхідних для оплати перевезення та додаткових послуг, а також відмови від оплати наданих послуг, залізниця припиняє приймання, видачу вантажів та надання додаткових послуг згідно зі статтею 62 Статуту з одночасним віднесенням відповідальності на вантажовласника за невиконання плану перевезень (статті 106, 108 Статуту), затримку вагонів контейнерів та зберігання вантажу, що надійшов і реалізувати його для покриття заборгованості.

Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє 3 роки. Кожна сторона вправі розірвати договір до закінчення терміну його дії з попереднім повідомленням іншої сторони не менше ніж за десять днів (п.п. 7.1., 7.2. договору).

Додатком № 1 до договору № 2154 (а.с. 62 том 1) про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 03.03.2015 р. сторони досягли згоди про застосування вільних тарифів (зборів), відповідні ставки введені в дію з 01.01.2014 і чинні до скасування або введення в дію нових ставок тарифу (збору).

За твердженнями позивача, протягом лютого-квітня 2017 року працівники залізничної станції Гуменці затримували вагони на станції, складали акти затримок вагонів та накопичувальні картки, на підставі яких без згоди та підпису вантажовласника відбулося нарахування плати за зберігання вантажів та подальше списання коштів у розмірі 1 025 537,60 грн. з особового рахунку позивача, на підтвердження чого позивач надав накопичувальні картки № НОМЕР_2 від 28.02.2017, № НОМЕР_3 від 01.04.2017, № НОМЕР_4 від 03.04.2017, № НОМЕР_5 від 05.04.2017, № НОМЕР_6 від 06.04.2017, № НОМЕР_7 від 06.04.2017, № НОМЕР_8 від 07.04.2017, № НОМЕР_9 від 07.04.2017 та № НОМЕР_10 від 10.04.2017.

В матеріалах справи містяться листи від 30.03.2017 р. (а.с. 77 том 1) та від 03.04.2017 р. (а.с. 75 том 1), в яких позивач просив відповідача анулювати акти на затримку вагонів та забезпечити передачу відображених у актах 153 вагони із вантажем на під`їзну колію ПАТ "Подільський цемент" з метою уникнення в подальшому нарахування коштів за зберігання вантажу на коліях станції, а також повідомив відповідача, що відповідно до технічного паспорту під`їзної колії ПАТ "Подільський цемент" загальна місткість вагонів виходячи з корисної довжини колій та розрахунку норм закріплення вагонів гальмовими башмаками становить більше 300 одиниць рухомого складу, при цьому на даний час на під`їзній колії знаходиться 157 вагонів з вантажем та 72 порожніх під навантаження.

Листом № М-7/765 від 05.04.2017 р. (а.с. 83 том 1) відповідач повідомив позивача, що відповідно до Єдиного технологічного процесу роботи станції та під`їзної колії і п. 11 договору сумарна кількість вагонів, яка може одночасно перебувати на вантажних фронтах 106, з яких 13- на вантажних фронтах контрагентів ТОВ "Подільська будівельна індустрія" та ПП ВКФ "Будіндустрія" - 5 та 8 вагонів відповідно, кількість вагонів яка може одночасно перебувати на під`їзній колії встановлюється виходячи з основних характеристик вантажних фронтів, які чітко визначені у ЄТП, яке розроблено підприємством позивача.

Позивачем на адресу відповідача направлялись претензії від 22.06.2017 р. за № 16-2131 та від 15.09.2017 р. за № 16-2874, в яких позивач просив відповідача вжити заходи щодо повернення на особовий рахунок ПАТ "Подільський цемент" № 7295755 з кодом одержувача 5268 зайво списані кошти у розмірі 1 025 537, 60 грн. - збір за зберігання вантажів при перевезенні ( том 1 а. с. 96).

Оскільки відповіді на претензії позивач не отримав, звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що підстав для затримки вагонів, нарахування плати за зберігання вантажів, складання накопичувальних карток і списання коштів з особового рахунку позивача протягом лютого-березня 2017 року не було.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що на під`їзних коліях позивача перебувало одночасно значно більше вагонів ніж 106, що призвело до затримки завантажених вагонів на станційних коліях, залізницею нараховано та стягнуто плату за зберігання вагонів в розмірі 1 025 537,6 грн. Також, зазначив , що позивачем у встановленому законом порядку не доведено, що затримка вагонів у період з лютого - квітня 2017 на станції Гуменці відбулась з вини залізниці.

Крім того, на виконання вказівок Верховного Суду місцевим господарським судом досліджено та встановлено, що позивач визнав акти загальної форми № 745 та № 757 та акти № 719 та № 744, що протирічить доводами позивача. Також встановлено, що представників вантажовласника, тобто позивача, у даному випадку, є декілька, які мають право підписувати накопичувальні картки, то працівник залізниці не має можливості бачити і знати, хто конкретно відмовився від підписання електронним підписом тієї чи іншої картки, і як наслідок, при складанні акта загальної форми про відмову від підпису не вказується прізвище та ініціали вантажовласника. Щодо збільшення розмір збору, зазначено, що ст.36 Статуту залізниць передбачено, що у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як унормовано вимогами статті 306 ГК України - перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Стаття 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із вимогами ст. 306 Господарського кодексу України, передбачено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з частиною 5 ст. 307 Господарського суду України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначаються Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457.

Статтею 2 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачено, що обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначає Статут залізниць України.

Згідно з ст. 5 Статуту залізниць України, на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує:

а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила);

б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів;

в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів);

г) інші нормативні документи.

Як унормовано, відповідно до ст. 7 Статуту залізниць України - залізниці здійснюють перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти між станціями, відкритими для виконання відповідних операцій. Станції здійснюють операції, пов`язані з перевезенням пасажирів, багажу і вантажобагажу з прийняттям видачею вантажів вагонними, дрібними відправками та в контейнерах, а за договорами з відправниками та одержувачами - їх навантаження і вивантаження. Станції можуть відкриватися для проведення усіх або окремих операцій.

Як стверджує позивач, протягом лютого-квітня 2017 року працівники залізничної станції Гуменці затримували вагони на станції, складали акти затримок вагонів та накопичувальні картки, на підставі яких без згоди та підпису вантажовласника відбулося нарахування плати за зберігання вантажів та подальше списання коштів у розмірі 1 025 537, 60 грн. з особового рахунку позивача, на підтвердження чого надав накопичувальні картки № НОМЕР_2 від 28.02.2017, № НОМЕР_3 від 01.04.2017, № НОМЕР_4 від 03.04.2017, № НОМЕР_5 від 05.04.2017, № НОМЕР_6 від 06.04.2017, № НОМЕР_7 від 06.04.2017, № НОМЕР_8 від 07.04.2017, № НОМЕР_9 від 07.04.2017 та № НОМЕР_10 від 10.04.2017. (а.с. 64-74 том 1).

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що при Новому розгляді суду слід належним чином дослідити всі наявні в матеріалах справи докази, зокрема, акти загальної форми (а.с. 222 - 295, т. 1) наявний в матеріалах справи витяг із журналу відповідача (а.с. 296-299,т. 1), накопичувальні картки (а.с. 64-74, т. 1), встановити чи були акти загальної форми (а.с. 222, 224, 226, 228, 230, 232, 234, 236, 238, 240, 242, 243, 245, 247, 249, 251, 253, 255, 258, 260- 263, 265, 267, 269, 270, 272, 274, 276, 278, 280, 282, 284, 286, 288, 290 - 295, т. 1) складені (оформлені) згідно з п. 3 Правил складання актів та чи є вони належними доказами, у випадку підписання їх однією особою. Врахувати те, що наявними в матеріалах актами загальної форми (а.с. 223, 225, 227, 229, 231, 233, 235, 237, 239, 241, 244, 246, 248, 250, 252, 254, 256, 257, 264, 266, 268, 271, 273, 277, 279, 281, 283, 285, 287, 289, 291 - 295, т. 1) залізницею фіксується те, що вантажовласник (без зазначення прізвища, посади осіб ПАТ "Подільський цемент") відмовився від підписання актів (зазначених в них) на затримку Ф. ГУ-23 а (хоча в матеріалах справи наявні саме акти загальної форми ГУ-23, які не підписані позивачем). Також, належним чином дослідити обставини щодо збільшення ставки збору за зберігання вантажу відповідачем до двократного розміру (ст. 36 Статуту залізниць України) і наявності підстав для їх стягнення з позивача.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт").

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в період з лютого - квітня 2017 на станції Гуменці, у зв`язку з затримкою вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта залізницею складені акти загальної форми (форма ГУ-23, том 1, а.с. 222-290):

- №352: час початку затримки вагонів - 23.02.2017, 08 год 20 хв. (акт № 337 від 23.02.2017), час закінчення затримки вагонів - 24.02.2017, 12 год. 10 хв.;

- № 369: час початку затримки вагонів 24.02.2017, 02 год. 40 хв. (акт № 345 від 24.02.2017), час закінчення затримки вагонів 25.02.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 368: час початку затримки вагонів 23.02.2017, 12 год. 00 хв. (акт № 338 від 23.02.2017), час закінчення затримки вагонів 25.02.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 353 час початку затримки вагонів 23.02.2017, 12 год. 00 хв. (акт № 338 від 23.02.2017), час закінчення затримки вагонів 24.02.2017, 12 год. 50 хв.;

- 367: час початку затримки вагонів 22.02.2017, 17 год. 40 хв. (акт № 333 від 22.02.2017), час закінчення затримки вагонів 25.02.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 343: час початку затримки вагонів 22.02.2017, 17 год. 10 хв. (акт № 333 від 22.02.2017), час закінчення затримки вагонів 23.02.2017, 21 год. 10 хв.;

- № 737: час початку затримки вагонів 30.03.2017, 10 год. 50 хв. (акт № 697 від 30.03.2017), час закінчення затримки вагонів 31.03.2017, 17 год. 10 хв.;

- № 738; час початку затримки вагонів 30.03.2017, 04 год. 20 хв. (акт № 690 від 30.03.2017), час закінчення затримки вагонів 31.03.2017, 17 год. 30 хв.;

- № 744: час початку затримки вагонів 31.03.2017, 02 год. 50 хв. (акт № 719 від 31.03.2017), час закінчення затримки вагонів 01.04.2017, 05 год. 00 хв.;

- № 757: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 09 год. 20 хв. (акт № 720 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 02.04.2017, 12 год. 00 хв.;

- № 810: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 04 год. 20 хв. (акт № 743 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 811: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 12 год. 20 хв. (акт № 747 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 812: час початку затримки вагонів 02.04.2017, 11 год. 00 хв. (акт № 758 від 02.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 40 хв.;

- № 809: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 04 год. 20 хв. (акт № 743 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 20 хв.;

- № 808: час початку затримки вагонів 03.04.2017, 13 год. 15 хв. (акт № 771 від 03.04.2017), час закінчення затримки вагонів 06.04.2017, 09 год. 20 хв.;

- № 831: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 02 год. 30 хв. (акт № 742 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 07.04.2017, 11 год. 00 хв.;

- № 830: час початку затримки вагонів 01.04.2017, 09 год. 20 хв. (акт № 745 від 01.04.2017), час закінчення затримки вагонів 07.04.2017, 11 год. 00 хв.;

- № 829: час початку затримки вагонів 05.04.2017, 13 год. 40 хв. (акт № 795 від 05.04.2017), час закінчення затримки вагонів 07.04.2017, 11 год. 00 хв.;

- № 853: час початку затримки вагонів 05.04.2017, 17 год. 40 хв. (акт № 801 від 05.04.2017), час закінчення затримки вагонів 08.04.2017, 15 год. 00 хв.;

- № 782: час початку затримки вагонів 02.04.2017, 08 год. 25 хв. (акт № 753 від 02.04.2017), час закінчення затримки вагонів 04.04.2017, 12 год. 30 хв.;

- № 784: час початку затримки вагонів 31.03.2017, 11 год. 30 хв. (акт № 728 від 31.03.2017), час закінчення затримки вагонів 04.04.2017, 14 год. 30 хв.;

- № 785: час початку затримки вагонів 31.03.2017, 11 год. 30 хв. (акт № 728 від 31.03.2017), час закінчення затримки вагонів 04.04.2017, 15 год. 00 хв.;

- № 786: час початку затримки вагонів 31.03.2017, 17 год. 30 хв. (акт № 739 від 31.03.2017), час закінчення затримки вагонів 04.04.2017, 15 год. 50 хв.

Згідно з п. 42 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.

Відповідно до п.46 Статуту, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої год дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої год дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Разом з тим, ст. 119 Статуту залізниць України, пунктів 2, 15 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 року за № 165/3458 (далі - Правила № 113) передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх вантажовласнику. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до п.п. 3, 4 Правил користування вагонами і контейнерами облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

У відповідності до п.п. 6, 8, 9, 10, 12, 13 Правил користування вагонами і контейнерами, усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у год та хв.) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Проте, матеріали справи не містять такого наказу.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником). Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці. Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером.

Також матеріали справи не містять повідомлення вантажовласника залізницею про затримку вагонів з його вини.

Відповідно до п.п. 8, 9 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року (далі Правила № 644), збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). За зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т. ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки. Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Згідно з вимогами Єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії ПАТ "Подільський цемент" та станції примикання Гуменці Південно-Західної залізниці, погодженого сторонами, а також відповідно до вимог п. 11 Договору № 379 від 01 травня 2014 року, сумарна кількість вагонів, яка може одночасно перебувати на вантажних фронтах ПАТ "Подільський цемент" складає 106 вагонів, з яких 13 вагонів - на вантажних фронтах контрагентів: ТОВ "Подільська будівельна індустрія" та ПП ВКФ "Будіндустрія" - 5 та 8 вагонів відповідно.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що Єдиний технологічний процес роботи під`їзної колії ПАТ "Подільський цемент" та станції примикання Гуменці Південно-Західної залізниці розроблений за ініціативи позивача, затверджений головою правління товариства і обов`язковий для виконання працівниками акціонерного товариства та причетними працівниками Південно-Західної залізниці.

Також колегія суддів звертає увагу, що залізниця повинна не лише виявити порушення (початок його і закінчення), а й належним чином зафіксувати факт такого порушення. Акт загальної форми складається для документальної фіксації факту порушення вантажовласником обов`язку прийняти вагони у встановлені строки.

Отже, належним і допустимим доказом на підтвердження факту настання відповідних подій - затримки вагонів на станції є акт загальної форми ГУ-23, що складений згідно з додатком № 6 до Правил користування (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 904/5743/16).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, акти загальної форми складені на станції Гуменці про затримку вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вантажні операції, підписані працівниками станції із зауваженням про відмову вантажовласника - ПАТ "Подільський цемент" від підпису.

Згідно п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за N 567/6855, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Колегія суддів звертає увагу, що зазначені вище акти, підписані однією особою, тобто порушення вимог п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за N 567/6855, оскільки такі вимоги зобов`язують залізницю підписувати акти не менше як двома особами.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги акти про відмову від підписання (а.с. 223, 225, 227, 229, 231, 233, 235, 237, 239, 241, 244, 246, 248, 250, 252, 254, 256, 257, 264, 266, 268, 271, 273, 277, 279, 281, 283, 285, 287, 289, 291-295, т. 1), оскільки по перше, правилами складання актів не передбачено складання таких актів у разі відмови вантажовласника від підпису акт про затримку вагонів, та по друге, вказані акти підписані особами, які не були присутні під час складання акту про затримку вагонів, а тому вона не могла знати чи відмовився вантажовласник від підпису, або його позбавили такої можливості, як підписати акт про затримку вагонів. Більше, на кожному такому акті про відмову від підпису друга особа, яка підписувала даний акт взагалі не вказана, а стоїть лише підпис, що також дає сумніви щодо належного та допустимого доказу відмови позивача від підписання актів про затримку вагонів.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що залізницею не доведено факту настання затримки вагонів на станції оскільки акти надані відповідачем не відповідають вимогам належності та допустимості.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо визнання актів затримки позивачем, які зазначені у відомостях шляхом погодження та підписання таких відомостей, оскільки матеріали справи не місять таких доказів, а саме відсутні підписані позивачем відомості по яким стягнуто плату з чого можливо б було становити погодження позивачем спірних актів загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів.

Отже, згідно з наявними у матеріалах справи накопичувальними картками та актами загальної форми ГУ-23, які не підписані вантажовласником, позивачу нараховувався як збір за зберігання вантажу, так і плата за користування вагонами, що суперечить вимогам Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року.

Враховуючи вище викладене, місцевим господарським судом не виконано приписи ч. 1, ст. 316 Господарського процесуального кодексу України щодо врахування вказівок касаційної інстанції та не правомірно встановлено належність та допустимість актів загальної форми, як доказів.

Відтак, оскільки матеріали справи не місять доказів факту затримки вагонів на станції з вини позивача, у залізниці (відповідача) були відсутні підстави для затримки вагонів та нарахування плати за зберігання вагонів і в подальшому списання коштів з особового рахунку позивача, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача зайво нарахованого та списаного боргу за зберігання вагонів в розмірі 982 348, 04 грн. підлягають задоволенню.

Щодо встановлення обставин про збільшення ставки збору за зберігання вантажу відповідачем до двократного і наявності підстав для їх стягнення з позивача колегія суддів зазначає, що оскільки вище встановлено відсутній факт затримки вагонів на станції з вини позивача, то й в даному випадку взагалі відсутні підстави для нарахування збору за зберігання вантажу відповідачем.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, тому рішення господарського суду міста Києва від 10.04.2019 року у справі № 910/17085/17 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, скарга Публічного акціонерного товариства "Подільський цемент" підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

постановив:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Подільський цемент" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 року у справі №910/17085/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 року у справі № 910/17085/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

« 1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська Залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Акціонерного товариства "Подільський цемент" (32325, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський район, с. Гуменці, вул. Хмельницьке шосе, 1-А, ) 982 348 (дев`ятсот вісімдесят дві тисячі триста сорок вісім гривень) 4 коп.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська Залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Акціонерного товариства "Подільський цемент" (32325, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський район, с. Гуменці, вул. Хмельницьке шосе, 1-А, ) 14 735 (чотирнадцять тисяч сімсот тридцять п`ять гривень) 23 коп. судового збору.»

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська Залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Акціонерного товариства "Подільський цемент" (32325, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський район, с. Гуменці, вул. Хмельницьке шосе, 1-А, ) судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 22 102 (двадцять дві тисячі сто дві гривні) 85 коп.

4. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/17085/17.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.09.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Т.І. Разіна

М.Г. Чорногуз