РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2019Справа № 910/8017/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/8017/19

За позовомПублічного акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК";
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП" ;
простягнення 686 028,02 грн.
без повідомлення учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Фортуна-Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор енергогруп" про стягнення 686 028,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати вартості орендної плати за користування нерухомим майном відповідно до договору від 01.04.2018 року.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив.

Через відділ діловодства суду 04.07.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній вказував на невірно здійснений позивачем розрахунок заборгованості та штрафних санкцій.

Позивач у встановлений судом строк відповіді на відзив не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

19 лютого 2015р. між AT «ФОРТУНА - БАНК» та ТОВ «ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП» було укладено договір № 14ГД/48 найму (оренди) нежитлового приміщення (надалі - договір № 14ГД/48) 273, 1 кв. м. на 5 (п`ятому ) поверсі будинку розташованому за адресою м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-В, відповідно до плану - схеми, що зазначена в додатку № 1 до договору строком оренди до 30 червня 2016 р.

Відповідно до п. 4.1. договору № 14ГД/48 розмір щомісячної орендної плати становить 56 895,83 коп., крім того ПДВ 11 379, 17 грн. за повний календарний місяць із розрахунку 208, 33 грн. , крім того ПДВ 41, 67 грн. за один квадратний метр загальної площі приміщення. До складу орендної плати, розмір якої встановлено цим пунктом договору, включаються всі платежі, які входять до складу орендної плати за користуванням Приміщенням відповідно до законодавства України.

Договором від 01 березня 2016р. про внесення змін та доповнень в договір (оренди) нежитлового приміщення № 14ГД/48 від 19.02.2015р. було внесено зміни до п. 4.1. та 4.6. відповідно до якого було збільшено розмір орендної плати до 61 500,00 грн. , крім того ПДВ 12 300, 00 грн. за повний місяць користування приміщенням.

Договором від 01 липня 2016р. про внесення змін та доповнень до договору найму (оренди) нежитлового приміщення № 14ГД/48 від 19.02.2015р. було продовжено строк оренди до 30 червня 2017р.

Договором від 10.01.2017р. про внесення змін та доповнень до договору найму (оренди) нежилого приміщення № 14 ГД/48 від 19.02.2015р. було збільшено площу орендованого приміщення до 507, 1 кв. метрів та пропорційно збільшено розмір орендних платежів до 114 211, 60 грн.

Додатковою угодою від 01.07.2017р. до договору найму (оренди) нежилого приміщення №14 ГД/48 від 19.02.2015р. було продовжено строк оренди приміщення до 31 травня 2018р.

Додатковою угодою від 31.03.2018р. до договору найму (оренди) нежилого приміщення № 14 ГД/48 від 19.02.2015р. сторони вирішили розірвати договір оренди.

Вказаною вище додатковою угодою ТОВ «ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП» підтвердило, що станом на 31.03.2018р., у останнього наявна заборгованості з орендної плати та заборгованості з відшкодування експлуатаційних витрат у розмірі 1 581 513, 49 грн.

01.04.2018р. між позивачем та відповідачем було укладено новий договір оренди нежитлового приміщення 314, 1 кв. м., що знаходиться на 4 та 5 поверсі будівлі розташованої за адресою м. Київ, вул. Боричів Тік, 35-В, відповідно до Плану - схеми, що зазначена в Додатку № 1 до Договору строком оренди до 30 вересня 2018р.

З п 7.15. вказаного вище договору оренди вбачається, що станом на дату укладання зазначеного договору відповідач підтвердив, що за договором оренди приміщення № 14ГД/48 від 19.02.2015р. наявна заборгованість у розмірі 1 581 513, 49грн.

Відповідно до п. 7.15.2, окрім платежів, що виникають з умов цього договором, орендар зобов`язується сплачувати заборгованість зазначену в п. 7.15. цього договору щомісячними платежами по 248 200, 00 грн. 00 коп. кожен, в строк до 10 числа кожного календарного місяця починаючи з дати укладання договору.

Згідно із ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

01 жовтня 2018р. між AT «ФОРТУНА - БАНК» та ТОВ «ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП» було укладено Акт повернення приміщення з оренди, відповідно до якого відповідач повернув з оренди нежитлові приміщення загальною площею 314, 1 кв. м., що знаходиться на 4 та 5 поверсі будівлі розташованої за адресою м . Київ, вул. Боричів Тік, 35-В. Окрім того, відповідач підтвердив наявність загальною заборгованості по орендній платі та заборгованості з відшкодування експлуатаційних витрат у розмірі 2 237 189, 86 грн., з яких 1 459 876, 76 грн. заборгованість за договором № 14ГД/48 та 777 313, 10 грн. заборгованість за договором оренди від 01.04.2018р.

Позивач зазначає, що заборгованість за договором № 14ГД/48 була частково погашено, а залишок заборгованості у розмірі 1 005 176, 76 грн. було відступлено відповідно до договору купівлі продажу дебіторської заборгованості від 11 березня 2019р., копія якого наявна у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за договором від 01.04.2018р. оренди нежитлового приміщення була частково погашена відповідачем окремими платежами, що підтверджується копіями меморіальних ордерів.

Станом на 22.05.2019р. загальний розмір заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення від 01.04.2018 р. становить 611 582, 94 грн.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обгрунтовуючи свої заперечення проти позовних вимог, відповідач у своєму відзиві посилався на невірно здійснений позивачем розрахунок суми боргу, вказуючи, що при укладенні договору купівлі-продажу дебіторської заборгованості від 11.03.2019р. була погашена заборгованість в сумі 1 105 176,76 грн., а не 1 005 176,76грн, як зазначає позивач.

Суд критично ставиться до вказаних вище доводів відповідача, оскільки відповідно до договору купівлі продажу дебіторської заборгованості від 11 березня 2019р. позивачем було відступлено заборгованість відповідача за договором № 14ГД/48 від 19.02.2015 р., тоді як предметом розгляду даної справи є заборгованість відповідача перед позивачем за договором оренди нежитлового приміщення від 01.04.2018 р.

Таким чином, оскільки своїх зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення від 01.04.2018 р. відповідач не виконав в повному обсязі, доказів сплати заборгованості суду не надав, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення від 01.04.2018 р. у розмірі 611 582, 94 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач за прострочення строків сплати орендних платежів, нарахував та просить стягнути з відповідача 54 602,97 грн. інфляційних втрат та 19 842,11 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов`язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю, а саме, у розмірі 19 842,11 грн. та 54 602,97 грн. відповідно за визначений позивачем період.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 ГПК України

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОР ЕНЕРГОГРУП" (04071, м. Київ, вул. Спаська, буд. 5, нежиле приміщення 72; ) на користь Публічного акціонерного товариства "ФОРТУНА-БАНК" (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 35-В; ) 611 582 (шістсот одинадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн. 94 коп. основної заборгованості, 54 602 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот дві) грн. 97 коп. інфляційних втрат, 19 842 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот сорок дві) грн. 11 коп. 3% річних та 10 290 (десять тисяч двісті дев`яносто) грн. 42 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко