ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2019 р. Справа№ 911/675/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.,

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 03.09.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення

Господарського суду Київської області

від 07.06.2019 (повне рішення складено 13.06.2019)

у справі № 911/675/19 (суддя Горбанеко П.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Обслуговуючого кооперативу «Садове товариство «Івушка»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Київобленерго»

про визнання дій протиправними та зобов`язання відновити підключення до енергопостачання,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "Івушка" про визнання дій Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "Івушка" щодо відключення ОСОБА_1 від мережі електропостачання протиправними, зобов`язання Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "Івушка" відновити підключення земельної ділянки ОСОБА_1 до мережі електропостачання.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.06.2019р. у справі № 911/675/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2019 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Тищенко А.І., судді Михальська Ю.Б., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2019 у справі № 911/675/19; справу № 910/675/19 призначено до розгляду на 03.09.2019 та ін..

В судове засідання представник позивача не з`явився.

03.09.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду від представника позивача, адвоката Заворотнюк М.С., надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю адвоката у іншому судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представники відповідача та третьої особи передали вирішення даного питання на розсуд суду.

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представників відповідача та третьої особи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача, оскільки явка учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою та неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, суд апеляційної інстанції встановив, спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є вимоги про визнання дій Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "Івушка" щодо відключення ОСОБА_1 (позивача) від мережі електропостачання протиправними, зобов`язання Обслуговуючого кооперативу "Садове товариство "Івушка" відновити підключення земельної ділянки ОСОБА_1 до мережі електропостачання.

Відповідно пункту 10 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Колегією суддів встановлено, що позивач не є суб`єктом підприємницької діяльності.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пунктів 1 та 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Під час визначення підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною 1 статті 167 ГК України.

Згідно з частиною 3 статті 167 ГК України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Частиною 1 статті 167 ГК України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до статті 55 ГК України господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Частиною 1 ст. 3 ГК України визначено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

З огляду на наведені положення статей 167, 55 ГК України корпоративні права характеризуються такими ознаками: 1) особа має частку у статутному капіталі господарської організації; 2) особа має права на участь в управлінні господарською організацією, 3) має право на отримання певної частини прибутку (дивідендів) господарської організації.

За змістом ч. 1 ст. 79 ГК України господарськими товариствами визнаються підприємства або інші суб`єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об`єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Статтею 1 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про кооперацію" кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.

Статтею 2 цього Закону визначено, що обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Частиною 1 ст. 8 вказаного Закону встановлено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Відповідно до частини 1 статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Згідно з п. 1.1., 1.2., 1.7. Статуту Садівничого товариства «Івушка» садівниче товариство (далі - «Товариство») є добровільним об`єднанням громадян України. Товариство у своїй діяльності керується Конституцією, Законами України нормативними актами Президента України, відповідних органів влади, цим Статутом, юридичною особою, діє на основі самостійності, самоуправління і самофінансування. Основним завдання Товариства є організація колективного саду, використання його членами виділених ділянок для вирощування фруктів, ягід, овочів та іншої сільгосппродукції, створення умов для оздоровлення та відпочинку членів товариства та їх родин.

Отже, із статутних положень вбачається, що відповідач - Садівницьке товариство «Івушка» не є господарською організацією, яка здійснює господарську діяльність спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Також слід зазначити, що статутом Садівницького товариства «Івушка» розмір статутного капіталу, а також частку членів товариства у статутному капіталі (майні) товариства не визначено.

Таким чином, члени Садівницького товариства «Івушка» не є носіями корпоративних прав, а відносини між членами садівницького товариства та Садівницького товариства «Івушка» не є корпоративними. Відповідно, спір у даній справі між фізичною особою - членом споживчого товариства та Садівницького товариства «Івушка» не є корпоративним та враховуючи положення статті 20 ГПК України, не відноситься до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (частина 2 статті 231 ГПК України).

Відповідно до частин 2, 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З огляду на те, що спір у даній справі не є корпоративним, не є спором, що виник з господарських правовідносин та не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а виник з цивільних правовідносин між фізичною особою - членом споживчого товариства та Садівницького товариства «Івушка», позивач у справі не є суб`єктом господарювання в розумінні частини 2 статті 55 ГК України, а суб`єктний склад учасників даної справи відповідає положенням частини статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, то розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загальних судів та має здійснюватись в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що прийнято з порушенням норм процесуального права, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 231, 267, 270, 273, 275, 278, 281- 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2019р. у справі № 911/675/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2019р. у справі № 911/675/19 скасувати.

Провадження у справі №911/675/19 закрити.

Матеріали справи №911/675/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до ст.ст. 286-291ГПК України.

Повний текст постанови складено: 12.09.2019.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка