ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2289/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків
до Управління освіти адміністрації Холодногорського району Харківської міської ради, м. Харків
про стягнення 32060,68 грн.
за участю представників:

позивача - Кіпоть І.Г. за довіреністю № ДР- 44-1218 від 28.12.2018

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Харківгаз Збут", м. Харків звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Управління освіти адміністрації Холодногорського району ХМР, м. Харків заборгованість за спожитий у квітні 2019 року травні 2019 року природний газ у сумі 32 060,68 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 22.07.19р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/2289/19 з повідомленням учасників справи. Призначено судове засідання на "08" серпня 2019 р. об 11:00 год.

В судовому засіданні 08.08.19р. оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на "02" вересня 2019 р. о 12:30 год.

27.08.19р. від позивача надійшли письмові пояснення, які долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 02.09.19р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 02.09.19р. не з`явився. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (далі - Позивач, Постачальник, ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ») здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі Рішення Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України № 633 від 11.05.2017 року.

Відповідно до п. 2.2.2 етапі 2 Статуту ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» однією з основних функцій Товариства є надання послуг з постачання природного газу підприємствам усіх форм власності і населенню.

ТОВ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" надало УПРАВЛІННЮ ОСВІТИ АДМІНІСТРАЦІЇ ХОЛОДНОГІРСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (надалі - УОА Холодногірського району ХМР, Відповідач, Споживач) послуги з постачання природного газу, а останній прийняв у квітні 2019 р. природний газ у кількості 2,498 тис.м.куб. на суму 31 290,74 грн. та у травні 2019 р. у кількості 0,069 тис.м.куб. на суму 769,94 грн.

26.04.2019 р. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» отримано від Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів лист № 01-26/688/2019 від 26.04.2019 р., в якому Відповідач прохав здійснити постачання природного газу на період квітень-травень 2019 р. (лист від 26.04.2019 р. - а.с. 19).

За підсумками надання послуг з газопостачання з квітня 2019 р. по травень 2019 р. ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» було складено та направлено акти приймання-передачі, а саме:

- Акт приймання-передачі природного газу № Х від 30.04.2019 р. відповідно до якого Позивачем у період з 01.04.2019 р. по 30.04.2019 р. були передані Відповідачу 2,498 тис.куб.м, природного газу загальною вартістю 31 290,74 гривень;

- Акт приймання-передачі природного газу № ХО389012592 від 31.05.2019 р. відповідно до якого Позивачем у період з 01.05.2019 р. по 31.05.2019 р. були передані Відповідачу 0,069 тис.куб.м. природного газу вартістю 769,94 гривень (копії актів приймання-передачі природного газу за квітень та травень 2019 р. - додаються). Сторонами підписано акт приймання - передачі за травень 2019 р., що свідчить про факт отримання Відповідачем послуг з постачання природного газу.

При цьому, направлений Позивачем для підписання акт приймання-передачі природного газу за квітень 2019 р., Відповідач на адресу Позивача не повернув та не надав мотивовану відмову від його підписання (докази про відправлення акту приймання-передачі природного газу за квітень 2019 р. - додаються).

Факт надання Позивачем та отримання Відповідачем у квітні 2019 р. послуг з постачання газу підтверджується даними Оператора ГРМ, а саме: реєстром обсягів розподіленого природного газу споживачам ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за квітень 2019 р. (а.с. 14-16).

Тим чином, позивач фактично надав Відповідачу послуги з постачання природного газу за період: квітень - травень 2019 р. загальний об`єм природного газу - 2,567 тис.куб.м. загальною вартістю 32 060,68 грн.

ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з метою отримати належні йому кошти за надані послуги направило Відповідачу вимогу № 61707-Сл-10347-0719 від 03.07.2019 р. щодо сплати заборгованості та повторно акт приймання-передачі природного газу за № Х від 30.04.2019 р., який також не був Відповідачем належним чином оформлений та надісланий на адресу Позивача (а.с. 20-22).

На сьогоднішній день, Відповідач за надані Позивачем у травні та квітні 2019 р. послуги з постачання природного газу оплату не здійснив, що і стало підставою для звернення позивача до суд з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Правочин може учинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст. 205 ЦК України).

Зі змісту ст. 207 ЦК України випливає, що правочин в простій письмовій формі вчиняється сторонами шляхом фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв`язку.

В ч. 2 ст. 643 ЦК України зазначено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Так, постачання природного газу Відповідачу відбулось в результаті господарсько-правових відносин, на підставі угоди на постачання природного газу, яка була укладена шляхом вчинення конклюдентних дій, а саме - в силу загальних приписів цивільного законодавства замість відповіді про прийняття пропозиції укласти договір контрагент може вчинити дії по виконанню зазначених в пропозиції (оферті) умов договору, зокрема, прийняти товар, сплатити відповідні суми тощо. Вчинення таких конклюдентних дій означає згоду на укладання договору.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частин 1-2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму ( ст. 655 ЦК України).

Згідно з ч.І ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Крім цього, відповідно до п.12 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

Отже, Постачальник природного газу проводить нарахування за послуги з постачання газу на підставі даних, отриманих від Споживача та/або Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) протранспортованого газу.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічна норма міститься у ст. 193 Господарського кодексу України. За змістом ст. 610 ЦКУ несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання. А в разі його порушення настають правові наслідки передбачені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦКУ).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 32 060,68 грн. заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості у сумі 32060,68 грн., суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 32060,68 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 598, 612, Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (61052, Харківська обл., м. Харків, вул. Ярославська, буд. 10, ідентифікаційний код 02146305) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/р НОМЕР_1 в АБ «Кліринговий дім» м. Київ, МФО 300647, ідентифікаційний код 39590621) заборгованість за спожитий у квітні 2019 року та травні 2019 року природний газ у сумі 32 060,68 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні місцеві суди.

Повний текст рішення складено та підписано 09.09.19р.

Суддя Л.В. Шарко