ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.09.2019 Справа № 908/2381/19
м.Запоріжжя Запорізької області
позивач-2: Військова частина НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 )
про зобов`язання повернути земельну ділянку,
Позов обґрунтовано ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України Про прокуратуру, ст.ст. 77, 92, 149, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 328, 388 ЦК України.
02.09.2019 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу №908/2381/19 розподілено судді Зінченко Н.Г.
Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з п. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Частинами 3 та 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Статтями 162 та 164 ГПК України встановлено вимоги щодо предмета спору, їх обґрунтування та комплектності документів, які повинні додаватися до неї.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.
Прокурором позивачем-2 визначено Військову частину НОМЕР_1 з іденфікаційним кодом юридичної особи - 08202683.
До позову додано копію довідки від 13.11.2012 № 806/12 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), згідно якої Військова частина НОМЕР_1 має ідентифікаційний код - 08202683.
Згідно ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.
Відтак, прокурором порушені приписи п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до норм ч. 1, пп. пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір" судовий збір за розгляд немайнових вимог складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за розгляд майнових вимог - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.
Згідно п. 2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Пунктом 2 вказаної постанови визначено, що статтею 55 ГПК України, яка кореспондується зі ст. 163 ГПК України в чинній редакції, передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.
Аналіз викладених у позові обставин та доданих до позову документів свідчить про пред`явлення прокурором позову майнового характеру (віндикаційний позов). Суд дійшов такого висновку виходячи з того, що позов заявлено на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України і обґрунтовано правом власника витребувати у відповідача як добросовісного набувача спірну земельну ділянку, що вибула з державного володіння поза волею власника і придбана відповідачем в особи, яка не мала її відчужувати.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.
Отже, судовий збір за розгляд позовних вимог про повернення спірної земельної ділянки має справлятися як із позову майнового характеру, виходячи з вартості спірного майна.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
В порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України ціна позову у позові не зазначена.
До позову додано платіжне доручення № 324 від 13.05.2019 про сплату судового збору в розмірі 1921,00 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Інших доказів сплати судового збору суду не надано.
Суд не може перевірити правильність визначення розміру судового збору, сплаченого прокурором, оскільки до позову не додано належних документів, які підтверджують вартість спірної земельної ділянки.
Відповідно до ст. 2 Закону України від 11.12.2003 р. N 1378-IV Про оцінку земель правове регулювання оцінки земель здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", цього Закону, законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.
Прокурор не зазначив у позові та не надав належних документів в підтвердження оцінки спірної земельної ділянки, що не дозволяє суду визначити ціну позову самостійно.
Однак дана вартість, що вказана у договорі, не може бути застосована судом з тих підстав, що вона є застарілою (визначена у 2010 році).
Доказів на підтвердження оцінки спірної земельної ділянки відповідно до Закону України від 11.12.2003 р. N 1378-IV Про оцінку земель не надано. Доказів в підтвердження нормативно-грошової оцінки землі не надано.
Таким чином, позовні матеріали не містять належних та допустимих доказів дотримання позивачем положень п. 3 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності залишення без руху позовної заяви Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі позивача-1: Міністерства оборони України, позивача-2: Військової частини НОМЕР_1 за вих.. № 6-2/4879вих.19 від 13.06.2019 (вх. № 2554/08-07/19 від 02.09.2019), до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Б.І.З.-ТЕХНОЛОГІЇ та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, але не пізніше 25.09.2019 шляхом: - надання письмових пояснень щодо ціни позову; - доказів у підтвердження вартості спірної земельної ділянки; - доказів (оригінал) сплати судового збору в установлених Законом порядку та розмірі; - письмового пояснення щодо ідентифікаційного коду позивача-2; - доказів в підтвердження правового статусу Військової частини НОМЕР_1 на час подання позову, докази в підтвердження чого надати до суду у вказаний вище строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Керуючись ст.ст. 162, 163, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позовну заяву Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі позивача-1: Міністерства оборони України, позивача-2: Військової частини НОМЕР_1 за вих.. № 6-2/4879вих.19 від 13.06.2019 (вх. № 2554/08-07/19 від 02.09.2019), до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Б.І.З.-ТЕХНОЛОГІЇ залишити без руху.
2. Надати Військовому прокурору Запорізького гарнізону Південного регіону України строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, але не пізніше 25.09.2019 шляхом надання письмових пояснень щодо ціни позову; - доказів у підтвердження вартості спірної земельної ділянки; - доказів (оригінал) сплати судового збору в установлених Законом порядку та розмірі; - письмового пояснення щодо ідентифікаційного коду позивача-2; - доказів в підтвердження правового статусу Військової частини НОМЕР_1 на час подання позову. Докази в підтвердження чого надати до суду у вказаний вище строк..
3. Суд роз`яснює позивачу, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу на підставі п.4 ст. 174 ГПК України.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Ухвала підписана 09.09.2019.

Суддя Н.Г.Зінченко