ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" вересня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1950/18

За заявою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича № 1709 від 01.08.2019 р. (вх. № 15134/19 від 05.08.2019 р.) про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі № 911/1950/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс-Фарма Дистрибюшн" (03127, м. Київ, Голосіївський р-н, просп. Голосіївський, 132)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" (08171, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Хотів, вул. Промислова, 3А)

про стягнення заборгованості 1623129,50 грн.

Суддя В.М. Бабкіна

секретар судового засідання: Демідова А.А.

Представники сторін:

приватний виконавець (заявник): не з`явився;

від позивача (стягувача): не з`явився;

від відповідача (боржника): не з`явився;

від ТОВ "ЛЕРС": не з`явився.

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 18.12.2018 р. (суддя Заєць Д.Г.) у справі № 911/1950/18 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс-Фарма Дистрибюшн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" про стягнення 1623129,50 грн. задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 1287895,51 грн. основного боргу, 96877,14 грн. пені, 8956,85 грн. 3% річних, 20896,95 грн. витрат по сплаті судового збору.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 15.03.2019 р. (суддя Заєць Д.Г.) було видано відповідний наказ.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Гненний Дмитро Анатолійович звернувся до господарського суду Київської області із заявою № 1709 від 01.08.2019 р. (вх. № 15134/19 від 05.08.2019 р.) про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником. За змістом вказаної заяви приватний виконавець просить суд звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 35547,30 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС", яке має заборгованість перед ТОВ "Фармпланета" згідно з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15, в рахунок задоволення вимог стягувача по виконавчому провадженню ВП № 58728740 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс-Фарма Дистрибюшн" 1287895,51 грн. основного боргу, 96877,14 грн. пені, 8956,85 грн. 3% річних, 20896,95 грн. витрат по сплаті судового збору.

Обґрунтовуючи зазначену вище заяву, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Гненний Д.А. зазначав, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження ВП № 58728740 за виконавчим документом - наказом № 911/1950/18, виданим 15.03.2019 р. господарським судом Київської області, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармпланета» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Форс-Фарма Дистрибюшн» 1287895,51 грн. основного боргу, 96877,14 грн. пені, 8956,85 грн. 3% річних, 20896,95 грн. витрат по сплаті судового збору. Сума заборгованості по виконавчому провадженню становить 1556389,10 грн., що складається із: суми стягнення за виконавчим документом - 1414626,45 грн., основної винагороди приватного виконавця - 141462,65 грн., витрат виконавчого провадження - 300,00 грн. Проте, як зазначав приватний виконавець, боржник рішення суду не виконує, а коштів на рахунках боржника недостатньо для виконання рішення суду і майном боржник не володіє. З Єдиного державного реєстру судових рішень приватному виконавцю стало відомо про рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" 25556,60 грн. основного боргу, 3328,27 грн. пені, 4670,94 грн. інфляційних втрат, 166,87 грн. 3% річних, 1824,62 грн. судового збору. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 р. у справі № 904/5720/15 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15 було залишено без змін. На підставі вказаних рішення та постанови було видано відповідний наказ. Таким чином, ТОВ «ЛЕРС» є особою, яка має заборгованість перед боржником у даній справі - ТОВ "Фармпланета", яка підтверджена судовим рішенням, що набрало законної сили. Виконавчий документ, а саме - наказ, виданий 27.11.2015 р. господарським судом Дніпропетровської області на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15, яке набрало законної сили 25.11.2015 р., наразі перебуває на примусовому виконанні, що підтверджується витягом з Автоматизованої системи виконавчого провадження, з якого вбачається, що у Павлоградському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 05.01.2016 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 49860081 з виконання вищезазначеного наказу господарського суду Дніпропетровській області.

З огляду на викладене, приватний виконавець Гненний Д.А. просить суд: звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 35547,30 грн. на рахунках, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС», яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" в рахунок задоволення вимог стягувача по виконавчому провадженню ВП № 58728740 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс-Фарма Дистрибюшн" 1287895,51 грн. основного боргу, 96877,14 грн. пені, 8956,85 грн. 3% річних, 20896,95 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до положень частини 1 статті 336 Господарського процесуального кодексу України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із відпусткою судді Зайця Д.Г., заяву Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича № 1709 від 01.08.2019 р. (вх. № 15134/19 від 05.08.2019 р.) про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі № 911/1950/18, було передано для розгляду судді Бабкіній В.М.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.08.2019 р. вказану заяву Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. було призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.08.2019 р.

У судовому засіданні 19.08.2019 р. приватний виконавець підтримував вимоги заяви про звернення стягнення на грошові кошти ТОВ «ЛЕРС», яке має заборгованість перед боржником, а також клопотав про відкладення судового засідання з розгляду вказаної заяви для надання часу для подання додаткових доказів. Представники стягувача, боржника та особи, яка має заборгованість перед боржником, у судове засідання не з`явились. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Розглянувши заявлене у судовому засіданні 19.08.2019 р. приватним виконавцем клопотання, заслухавши пояснення останнього, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для його задоволення та відкладення судового засідання з розгляду даної заяви.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.08.2019 р. судове засідання з розгляду заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича № 1709 від 01.08.2019 р. (вх. № 15134/19 від 05.08.2019 р.) про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, - Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС», було відкладено на 02.09.2019 р.

28.08.2019 р. до господарського суду Київської області від Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича надійшло клопотання № 2026 від 27.08.2019 р. (вх. № 16299/19 від 28.08.2019 р.), відповідно до якого заявник просить суд зупинити виконання судового рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" 25556,60 грн. основного боргу, 3328,27 грн. пені, 4670,94 грн. інфляційні втрат, 166,87 грн. 3% річних, 1824,62 грн. судового збору та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» виконувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" 25556,60 грн. основного боргу, 3328,27 грн. пені, 4670,94 грн. інфляційних втрат, 166,87 грн. 3% річних, 1824,62 грн. судового збору.

В обґрунтування зазначеного вище клопотання приватний виконавець зазначав, що з Єдиного державного реєстру судових рішень приватному виконавцю стало відомо про рішення від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" 25556,60 грн. основного боргу, 3328,27 грн. пені, 4670,94 грн. інфляційні втрат, 166,87 грн. 3% річних, 1824,62 грн. судового збору. За даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження ВП № 49860081 з виконання вищевказаного рішення відкрите в Павлоградському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

З метою уникнення подвійного стягнення грошових коштів з особи, яка має заборгованість перед боржником, можливого надмірного стягнення коштів за рішенням у справі № 904/5720/15, на думку приватного виконавця, у порядку, встановленому частиною 6 статті 336 Господарського процесуального кодексу України, суд має вирішити питання про зустрічне забезпечення та про заборону такій особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та (або) зупинити виконання судового рішення, згідно з яким з такої особи на користь боржника стягуються грошові кошти в межах загальної суми стягнення, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню судом з огляду на таке.

Приписами ч. 5 ст. 336 Господарського процесуального кодексу передбачено, що за заявою стягувача суд може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Арешт накладається у межах загальної суми стягнення в порядку, встановленому цим Кодексом для накладення арешту при вжитті заходів забезпечення позову.

Одночасно суд вирішує питання про зустрічне забезпечення та про заборону такій особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та (або) зупиняє виконання судового рішення, згідно з яким з такої особи на користь боржника стягуються грошові кошти в межах загальної суми стягнення, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти (ч. 6 ст. 336 ГПК України).

З аналізу зазначених вище приписів ч.ч. 5, 6 ст. 336 ГПК України в їх сукупності слідує, що суд вирішує питання про заборону особі вчиняти дії щодо погашення заборгованості перед боржником та/або зупиняє виконання відповідного судового рішення одночасно з накладенням арешту на грошові кошти в порядку ч. 5 ст. 336 ГПК України за заявою стягувача.

Оскільки у даній справі при розгляді заяви приватного виконавця про звернення стягнення на грошові кошти ТОВ «ЛЕРС» судом не вирішувалося питання накладення арешту на грошові кошти вказаного товариства в порядку ч. 5 ст. 336 ГПК України, то підстави для застосування приписів ч. 6 тієї ж статті у даному випадку є відсутніми.

За таких обставин, підстави для задоволення клопотання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича № 2026 від 27.08.2019 р. (вх. № 16299/19 від 28.08.2019 р.) є відсутніми.

Поряд з цим, 28.08.2019 р. до господарського суду Київської області Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Гненним Д.А. було подано клопотання № 2027 від 27.08.2019 р. (вх. № 16330/19 від 28.08.2019 р.), відповідно до якого заявник просив суд витребувати в Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області інформацію про стан виконавчого провадження, зокрема, про залишок нестягнутої суми боргу у виконавчому провадженні ВП № 49860081 з виконання виконавчого документу, виданого на підставі рішення господарського суду рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" 25556,60 грн. основного боргу, 3328,27 грн. пені, 4670,94 грн. інфляційних втрат, 166,87 грн. 3% річних, 1824,62 грн. судового збору.

Подане клопотання також не підлягає задоволенню судом, з огляду на таке.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 Кодексу).

Приписами статті 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ст. 81 Кодексу учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Як встановлено судом, при поданні клопотання № 2027 від 27.08.2019 р. (вх. № 16330/19 від 28.08.2019 р.) про витребування інформації Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Гненним Д.А. не було обґрунтовано неможливості самостійного отримання в Павлоградському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області інформації про стан виконавчого провадження, зокрема, про залишок нестягнутої суми боргу у виконавчому провадженні ВП № 49860081, та не надано доказів звернення з таким клопотанням до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області чи вжиття інших заходів до отримання вказаної інформації.

З огляду на викладене, у суду відсутні передбачені процесуальним законом підстави для задоволення клопотання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича № 2027 від 27.08.2019 р. (вх. № 16330/19 від 28.08.2019 р.) про витребування в Павлоградському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області інформації про стан виконавчого провадження, зокрема, про залишок нестягнутої суми боргу у виконавчому провадженні ВП № 49860081.

30.08.2019 р. засобами електронного зв`язку до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» надійшла заява б/н, б/д (вх. № 16489/19 від 30.08.2019 р.), відповідно до якої ТОВ «ЛЕРС» просило суд розглянути заяву по суті, судове засідання з розгляду заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича № 1709 від 01.08.2019 р. (вх. № 15134/19 від 05.08.2019 р.) про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, - Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС», відкласти на більш пізню дату, з огляду на неможливість взяти участь у судовому засіданні 02.09.2019 р., а також зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича направити ТОВ «ЛЕРС» копію заяви № 1709 від 01.08.2019 р. та доданих до неї документів.

Також у даній заяві ТОВ «ЛЕРС» звертало увагу суду, що наказ господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2015 р., який було видано на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15, був частково виконаний ТОВ «ЛЕРС» у добровільному порядку.

Окрім того, товариство наголошувало на тому, що станом на момент звернення приватного виконавця до господарського суду Київської області із заявою, що розглядається, строк пред`явлення наказу господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «ЛЕРС» грошових коштів на користь ТОВ "Фармпланета" закінчився, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення заяви приватного виконавця Гненного Д.А.

Дослідивши заяву ТОВ «ЛЕРС» про відкладення розгляду заяви приватного виконавця, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні вказаної заяви з огляду на таке.

Частина 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 3 ст. 56 ГПК України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Між тим, до заяви про відкладення розгляду справи не подано доказів того, що в товариства є єдиний можливий представник, а також доказів поважності його нез`явлення в судове засідання на розгляд заяви. Крім того, за приписами статті 336 ГПК України неявка представників учасників процесу в судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

02.09.2019 р. вказана заява ТОВ «ЛЕРС» б/н, б/д (вх. № 16558/19 від 02.09.2019 р.) надійшла до господарського суду Київської області засобами поштового зв`язку.

У судове засідання 02.09.2019 р. представники учасників процесу не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Приписами ч. 4 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви приватного виконавця Гненного Дмитра Анатолійовича про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, що має заборгованість перед боржником, дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на наступне.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частинами 1 та 4 статті 53 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Поряд з цим, як зазначалося вище, згідно з частиною 1 статті 336 Господарського процесуального кодексу України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що предметом дослідження суду у даному випадку є факт наявності заборгованості перед боржником, що має підтверджуватися належними доказами. Зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення.

Аналогічна правова позиція щодо предмету дослідження у даній категорії справ висловлена у постановах Верховного Суду у справі № 925/1048/17 від 23.07.2018 р., у справі № 912/2199/17 від 10.07.2019 р., у справі № 927/313/18 від 01.08.2019 р.

Досліджуючи питання щодо наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» заборгованості перед боржником, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 526 Цивільного кодексу України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підстави для припинення зобов`язання визначені у статтях 598-609 Цивільного кодексу України. Ними визначено перелік підстав припинення зобов`язання, як-то: належне виконання, поєднання в одній особі боржника та кредитора, ліквідація юридичної особи, тощо.

Рішенням господарського суду господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15 було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" 25556,60 грн. основного боргу, 3328,27 грн. пені, 4670,94 грн. інфляційних втрат, 166,87 грн. 3% річних, 1824,62 грн. судового збору.

За своєю правовою природою рішення суду про стягнення заборгованості за договором є актом, який підтверджує наявність зобов`язання боржника перед кредитором із метою його офіційного визнання та подальшого примусового виконання.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Отже, підтвердженням можливості примусового виконання судового рішення, а, отже, і наявності існуючого обов`язку боржника, є відповідний виконавчий документ.

Поряд з цим, вирішуючи питання про звернення стягнення на кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, суд, у першу чергу, повинен з`ясувати факт існування такої заборгованості на час звернення приватного виконавця із відповідною заявою та її вирішення судом, зокрема, чи не виконано відповідне судове рішення, у тому числі - в порядку Закону України «Про виконавче провадження», адже у разі, якщо Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕРС» сплатило (повністю або частково, добровільно чи у примусовому порядку) боржнику грошові кошти, які стягнуті згідно з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15, то задоволення господарським судом Київської області заяви приватного виконавця щонайменше може призвести до подвійного стягнення суми боргу (повністю або частково), що є неприпустимим.

Як зазначалося вище, відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Поряд з цим, статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з аналізу зазначених норм, за загальним правилом обов`язок доказування тих обставин, на які посилаються учасники судового процесу, як на підставу своїх вимог або заперечень, покладено на таких учасників.

Судом встановлено, що матеріали заяви приватного виконавця не містять достатніх доказів на підтвердження того, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15 станом на момент подання та розгляду даної заяви залишається не виконаним, і що стягнута за ним заборгованість є непогашеною, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості дійти беззаперечного висновку про наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармпланета".

Зокрема, долучений заявником до матеріалів справи витяг з Автоматизованої системи виконавчого провадження, відповідно до якого вбачається, що у Павлоградському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 05.01.2016 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 49860081 з виконання вищезазначеного наказу господарського суду Дніпропетровській області від 27.11.2015 р. господарського суду Дніпропетровській області виданого на підставі рішення у справі № 904/5720/15, яке набрало законної сили 25.11.2015 р., не дає змоги встановити реальний стан виконання зазначеного судового рішення та встановити як наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармпланета", так і розмір цієї заборгованості на даний час, якщо така існує.

Відтак, факт наявності у ТОВ "ЛЕРС" беззаперечної заборгованості перед ТОВ "Фармпланета" за судовим рішенням у справі № 904/5720/15 заявником не доведений.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви приватного виконавця Гненного Д.А. про звернення стягнення на кошти у розмірі 35547,30 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС", яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фармпланета", в рахунок задоволення вимог стягувача у виконавчому провадженні № 58728740 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс-Фарма Дистрибюшн" 1287895,51 грн. основного боргу, 96877,14 грн. пені, 8956,85 грн. 3% річних, 20896,95 грн. витрат по сплаті судового збору.

Про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу (ч. 7 ст. 336 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 81, 234, 336 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Клопотання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича № 2027 від 27.08.2019 р. (вх. № 16330/19 від 28.08.2019 р.) про витребування в Павлоградському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області інформації про стан виконавчого провадження, зокрема, про залишок нестягнутої суми боргу у виконавчому провадженні ВП № 49860081 - залишити без задоволення.

2. Клопотання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича № 2026 від 27.08.2019 р. (вх. № 16299/19 від 28.08.2019 р.) про зупинення виконання судового рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15 та про заборону Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" виконувати вказане рішення - залишити без задоволення.

3. У задоволенні заяви Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича № 1709 від 01.08.2019 р. (вх. № 15134/19 від 05.08.2019 р.) про звернення стягнення на грошові кошти у розмірі 35547,30 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Полтавська, буд. 127-В), яке має заборгованість перед ТОВ "Фармпланета" (08171, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Хотів, вул. Промислова, 3А) згідно з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. у справі № 904/5720/15, в рахунок задоволення вимог стягувача по виконавчому провадженню ВП № 58728740 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" (08171, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Хотів, вул. Промислова, 3А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс-Фарма Дистрибюшн" (03127, м. Київ, Голосіївський р-н, просп. Голосіївський, ,51 грн. основного боргу, 96877,14 грн. пені, 8956,85 грн. 3% річних, 20896,95 грн. витрат по сплаті судового збору - відмовити повністю.

4. Ухвалу направити Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Гненному Дмитру Анатолійовичу (03040, м. Київ, просп. Голосіївський, 88, оф. 1), стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Форс-Фарма Дистрибюшн" (03127, м. Київ, Голосіївський р-н, просп. Голосіївський, 132), боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Фармпланета" (08171, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Хотів, вул. Промислова, 3А) та особі, яка має заборгованість перед боржником - Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛЕРС" (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Полтавська, буд. 127-В).

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 09.09.2019 р.

Суддя В.М. Бабкіна