ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року Справа № 923/472/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон

до Приватного підприємства "Торговий дім "Інвентор", с. Костогризове Херсонської області

про укладання договору на підставі рішення суду

за участю представників сторін:

від позивача: уповноважений представник Єрашов І. Є.;

від відповідача: Теслюк О. А.- керівник підприємства.

Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (позивач) звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою № 01-4-1/1118 від 03.06.2019 до Приватного підприємства "Торговий дім "Інвентор" (відповідач) про укладання договору № 31 від 20.02.2018 на підставі рішення суду.

Ухвалою суду від 06.06.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечує, відзив надав з порушенням строку, зазначеного в ухвалі суду від 27.06.2019.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників, які прибули в судове засідання, суд

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (позивач) створене Міністерством палива та енергетики України відповідно до Указу Президента від 15.06.1993 р. №210 «Про корпоратизацію підприємств».

Метою діяльності Товариства є виробництво та постачання електричної та теплової енергії. Предметом діяльності товариства є виробництво, передача та постачання електричної та теплової енергії.

Відповідно до статуту Позивача, останній надає фізичним та юридичним особам м. Херсона наступні послуги:

-постачання теплової енергії;

-підігрів води.

Матеріалами справи підтверджується, що Позивач 27.02.2018 р. на адресу Відповідача направив Лист про укладення договору, в якому зазначив, що AT «Херсонська ТЕЦ» надсилає йому як орендарю приміщення за адресою: м АДРЕСА_1 Херсон АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 , та користувачу послуг централізованого опалення, Договір № 31 від 20.02.2018 року «Про надання послуг з централізованого опалення».

У позовній заяві позивач стверджує, що станом на дату складання позовної заяви Відповідач ухиляється від укладення даного Договору та не вчинив жодних дій, щодо його узгодження та підписання, що й стало підставою звернення позивача до суду з позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст.181 ГК України - господарський договір за загальним правилом викладається у фомі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграммами, телефонограммами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення данного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надсилається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностеей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - ЗУ «Про житлово-комунальні послуги») визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Закон України «Про теплопостачання» регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» дано визначення поняття споживач: це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Аналогічний обов`язок споживача своєчасно - укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії закріплено також статтею 24 Закону України «Про теплопостачання».

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами п.2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за винятком випадків, передбачених ст.206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642, 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

І позивачем і відповідачем надано до матеріалів справи акти обстеження від 25.03.2019 р. та від 28.03.2019 р., із тексту яких вбачається, що в приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 відсутні прилади опалення, на відводах встановлено заглушки, які опломбовані відповідними спеціалістами позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Відповідач в розумінні визначення понять Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не є споживачем послуг. Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст..ст.129, 232-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення 06.09.2019 року.

Суддя В.В.Литвинова