ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.09.2019р. Справа №905/1272/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна корпорація "ГРАНД", м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Металокомплект-М", м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 142783,44 грн.

Суддя Г.В. Левшина

при секретарі судового засідання Купченко Р.В.

Представники сторін:

від позивача: Коротка А.В.

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна корпорація "ГРАНД", м.Київ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Металокомплект-М", м.Маріуполь, про стягнення заборгованості в сумі 142783,44 грн., у тому числі попередня оплата в сумі 100699,37 грн., неустойка в сумі 29303,52 грн., 3% річних в сумі 2408,51 грн. та інфляція в сумі 10372,04 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання своїх зобов`язань з повного постачання товару за договором поставки №К-214 від 17.09.2018р.

Ухвалою від 15.07.2019р. відкрито провадження у справі №905/1272/19, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 06.08.2019 року об 11:30 год.

В судове засідання 06.08.2019р. представники сторін не з`явились.

Ухвалою від 06.08.2019р. відкладено розгляд справи на 03.09.2019 року об 11:30 год.

В судове засідання 03.09.2019р. з`явився позивач, надав заяву про зменшення позову згідно ст.46 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, згідно даної заяви позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 100699,37 грн. та неустойки в сумі 29303,52 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, в засідання суду не з`явився.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Металлокомплект-М" зареєстроване за адресою: 87515, Донецька обл., м.Маріуполь, Центральний район, вул.Миколаївська, б.7/17, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, господарський суд встановив.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Договір, в якому одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму, згідно із ст.265 Господарського кодексу України є договором поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

17.09.2018р. сторонами був підписаний договір поставки №К-214, згідно якого відповідач (постачальник), зобов`язується в порядку й на умовах даного договору передати у власність покупцеві, а покупець (позивач) взяв на себе зобов`язання прийняти й оплатити товар виробничо-технічного призначення (далі товар).

Згідно п.1.2 договору, ціна, кількість, асортимент, строки поставки товару оговорюються в рахунках-фактурах та/або додатках (специфікаціях) до даного договору, які узгоджуються й підписуються обома сторонами попередньо, додаються до даного договору і є його невід`ємною частиною.

Ціна товару, що постачається за цим договором, є договірною і вказується у відповідних рахунках або специфікаціях на поставку товару. Загальна сума договору складає загальну суму всіх специфікацій по даному договору і які є його невід`ємними додатком (п.2.1-2.2 договору).

Пунктом 2.3 договору сторонами договору визначений порядок розрахунків: - 100% передоплата на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п.2.4 договору розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі наданого постачальником рахунку покупцю.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на те особами й діє до 31 грудня 2018р. Датою підписання договору вважати дату, зазначену в преамбулі договору (п.7.1 договору).

Договір підписано керівниками підприємств та скріплено печатками юридичних осіб.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено, на підставі виставленого відповідачем рахунку №7514 від 17.09.2018р. позивачем було сплачено відповідачу за платіжним дорученням від 18.09.2018р. №774 попередню оплату за товар: балка 45 в кількості 6.4 тон на суму 152768,00 грн., швелер 16 в кількості 5.8 тон на суму 122815,00 грн., кутник 100*100*7 в кількості 0.4 тон на суму 8340,00 грн., всього на загальну суму 283923,00 грн.

Отримання вказаних грошових коштів з боку відповідача не спростовано.

Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

При цьому, згідно із ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

За умовами договору №К-214 від 17.09.2018р. поставка товару здійснюється відповідно до міжнародних правил тлумачення термінів ІНКОТЕРМС-2010 (на об`єкті покупця), з врахуванням особливостей, встановлених цим договором (п.3.4 договору).

Відповідно до п.3.6 договору передача товару покупцю здійснюється протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання постачальником 100% передоплати, якщо інше не оговорюється в додатках (специфікаціях) до даного договору, які узгоджуються й підписуються обома сторонами попередньо, додаються до даного договору і є його невід`ємною частиною.

Виходячи з того, що попередню оплату позивачем було сплачено відповідачу 18.09.2018р., з урахуванням вимог п.3.6 договору відповідний товар мав бути поставлений відповідачем позивачу в строк до 24.09.2018р.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної поставки позивачу товару всупереч ст.ст.526, 662, 663 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач належним чином не виконав. Так, позивач не заперечує факту отримання товару за видатковою накладною №521 від 25.09.2019р. від відповідача, однак стверджує, що відповідачем поставку товару здійснено не в повному обсязі.

Зокрема, за твердженнями позивача, при прийнятті товару було виявлено нестачу товару між фактично поставленим та зазначеним у видатковій накладній, про що, за фактом виявленої нестачі комісією, яка здійснювала приймання товару, 25.08.2019р. складено акт приймання товару за кількістю та якістю.

Згідно даних акту приймання товару за кількістю та якістю від 25.08.2019р. станція призначення та час прибуття вантажу м.Благовіщенське, вул.Східна, 12, 21-00 год., 21.09.2019р., час видачі вантажу органами транспорту з 21-00 до 23-00, 21.09.2019р., час розкриття автофургона 21:00 год., 21.09.2019р., стан тари, упаковки, маркірування, пломби задовільний, акт приймання-передачі товару не підписувався, здійснювався виклик представника постачальника 22.09.2018р. 4-ма телефонограмами в період з 08-00 год. до 13-00 год., електронний лист про виклик постачальника відправлений 23.09.2018р. о 14-26 год.

Також, з зазначеного акту вбачається, що кількість товару поставленого на адресу покупця не відповідає кількості, зазначеній у видатковій накладній.

Зокрема, фактично поставлено:

- балка 45 4 тони на суму 95480,00 грн., відповідно недостача складає 2.4 тони на суму 57288,00 грн.

- швелер 16 3.914 тони на суму 82878,95 грн., відповідно недостача складає 1.886 тони на суму 39936,05 грн.

- кутник 100*100*7 - 0.267 тони на суму 5566,95 грн., відповідно недостача складає 0,133 тони на суму 2773,05 грн.

Даний акт підписаний членами комісії у складі заступника директора ТОВ "Будівельна корпорація "ГРАНД" Гребенюка А.В., т.в.о. гол. інженера ТОВ "Молочна майстерня" (власник об`єкту на якому здійснено розвантаження товару) ОСОБА_1 , охоронця ТОВ "Молочна майстерня" ОСОБА_2 , оператора автокрана ФОП ОСОБА_3 , який здійснював розвантаження товару.

Відповідачем відомості, зазначені позивачем у акті, не спростовані, доказів постачання товару позивачу у кількості та асортименті, визначеними в рахунку №7514 від 17.09.2018р., до матеріалів справи не надано.

За змістом ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За умовами договору №К-214 від 17.09.2018р. (п.2.5 договору) передбачено право покупця письмово звернутися до постачальника з листом про повернення грошових коштів у випадку відвантаження товару на суму меншу ніж авансовий платіж.

Таким чином, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором №К-214 від 17.09.2018р. з поставки товару позивачу у встановлений строк не виконав, суд дійшов висновку, що з 25.09.2018р. у позивача виникло право вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати у розмірі 100699,37 грн.

02.10.2018р. позивачем на адресу відповідача був направлений лист №02/10-18 про фіксування недостачі поставленого товару з вимогою повернення різниці в сумі 100699,37 грн.

Також, 22.05.2019р. позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою №2205 від 22.05.2019р. щодо повернення коштів за недопоставлений товар в сумі 100699,37 грн.

Станом на дату подачі позову та розгляду справи відповідачем не надано відповіді на вимогу позивача про повернення грошових коштів у сумі 100699,37 грн., кошти не повернуто, внаслідок чого позов в частині вимог про стягнення попередньої оплати в сумі 100699,37 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Оскільки відповідач в порушення п.3.6 договору свої зобов`язання щодо постачання товару виконав частково, позивачем на підставі п.5.1 договору нараховано неустойку у розмірі 29303,52 грн. за період з 22.09.2018р. по 09.07.2019р.

Так, згідно п.5.1 договору у разі порушення термінів передачі товару, постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі 0,1% від суми не поставленого товару за кожен день прострочення.

За висновками суду, перевіривши розрахунок неустойки, проведений позивачем, останній є невірним, у зв`язку з помилковим встановленням позивачем початку прострочення виконання відповідачем свого зобов`язання з постачання товару. Зокрема, відповідне прострочення розпочалося з 25.09.2018р. Таким чином, за результатами проведеного судом перерахунку, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає неустойка в сумі 29088,00 грн. за період з 25.09.2018р. по 09.07.2019р., а решта вимог про стягнення неустойки підлягає залишенню без задоволення.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

При цьому, враховуючи зменшення позивачем позовних вимог згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» поверненню з державного бюджету позивачу підлягає судовий збір в сумі 191,72 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 46, 74, 76, 120, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна корпорація "ГРАНД", м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металокомплект-М", м.Маріуполь про стягнення попередньої оплати в сумі 100699,37 грн. та неустойки в сумі 29303,52 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металокомплект-М" (вул. Миколаївська, 7/17, м.Маріуполь, Донецька область, 87515; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна корпорація "ГРАНД" (вул.Зоологічна, 4А, оф.139, м.Київ, 04119, ) попередню оплату в сумі 100699,37 грн., неустойку в сумі 29088,00 грн., судовий збір в сумі 1946,72 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна корпорація "ГРАНД" (вул.Зоологічна, 4А, оф.139, м.Київ, 04119, ) з державного бюджету України судовий збір в сумі 191,72 грн., сплачений згідно платіжного доручення №1017 від 09.07.2019р.

В судовому засіданні 03.09.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 03.09.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина