РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2019 м. Київ Справа № 910/8417/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС";

до: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

про: стягнення 153.421,65 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач) про стягнення 153.421,65 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок здійснення відповідачем перевезення вантажних вагонів власності (оренди) відповідача було виявлено розукомплектування останніх, що в подальшому призвело до заподіяння позивачу збитків в сумі 153.421,65 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8417/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням: відсутності у позивача права на пред`явлення позову з приводу пошкодження вантажу; відсутності підстав складення комерційного акту по факту розукомплектування вагонів, який є підставою для матеріальної відповідальності відповідача; розукомплектування вагонів власності позивача сталося внаслідок крадіжки гальмівного обладнання сторонніми особами; понесення позивачем збитків за несхоронність вагонів не було об`єктивно необхідним.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про те, що наявність шкоди, завданої позивачу підтверджена матеріалами справи; посилання відповідача про відсутність комерційних актів є необґрунтованими враховуючи відмову останнього у їх складанні за заявами позивача; відповідач не забезпечив схоронність (збереження) майна (вагонів).

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 відповідачем було здійснено перевезення вантажних вагонів власності (оренди) позивача. На станції Шмаково, Роковата та Грекувата було виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів власності (оренди) позивача, а саме №№ 53568408, 61017737, 61605408, 61014924, 56673973, 62200647, 56371719, 56218407, 62009089, 61015756, 53425336, 61013611, 56046980, 51806230, 63243737, 63783864, 54038062, 59481333, 61016333, 63485940, 59475814, 62610456, 63485353, 61852521

Вказані вагони були направлені на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності деталей, на підставі чого були оформлені повідомлення форми ВУ-23М, а саме: від 07.01.2019 № 6667, від 07.01.2019 № 6668, від 15.01.2019 № 6996, від 15.01.2019 № 6991, від 16.01.2019 № 7012, від 16.01.2019 № 7011, від 17.01.2019 № 9828, від 30.01.2019 № 9938, від 30.01.2019 № 9939, від 30.01.2019 № 9940, від 30.01.2019 № 49, від 23.01.2019 № 102, від 28.01.2019 № 196, від 15.02.2019 № 6428, від 26.01.2019 № 6432, від 26.01.2019 № 6434, від 25.02.2019 № 6459, від 28.01.2019 № 6494, від 28.01.2019 № 6492, від 30.01.2019 № 6503, від 30.01.2019 № 6508, від 30.01.2019 № 6506, від 30.01.2019 № 6509, від 01.02.2019 № 6560.

Відповідно до п. 20 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі Ушкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні.

З метою складання актів форми ГУ-22 позивач звернувся із заявами: від 28.01.2019 № 385/ДВ до начальника станції Шмаково, від 28.01.2019 № 383/ДВ до начальника станції Роковата та заявами від 28.01.2019 № 379/ДВ, від 06.02.2019 № 538/ДВ до начальника станції Грекувата, які не були задоволені.

Також позивач звернувся зі скаргами: від 18.02.2019 № 757/ДВ на дії начальник станції Шмаково, від 18.02.2019 № 759/ДВ на дії начальника станції Роковата та скаргами від 25.02.2019 № 998/ДВ, від 25.02.2019 № 1002/ДВ на дії начальника станції Грекувата, які не були задоволені.

Так, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 23.03.2017 у справі № 904/4195/16, від 17.01.2017 у справі № 904/3013/16.

Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу" і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має відносно залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі пошкодження або розукомплектування, або втрати частини вагонів із групи - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом залізниць розмірах. Однак за фактом розукомплектування вагонів жодного акту представниками ПАТ "Укрзалізниця" не було складено.

Відповідно до абз. 1 п. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.

Відповідно до п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини підчас перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Відповідно до абз. 2 п. 126 Статуту залізниць України, за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 20 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. №113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин внаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Також у даному стандарті зазначено, що пошкодження можуть бути істотними і бути причиною вилучення вагона із експлуатації. А відтак, складання відповідачем актів форми ВУ-23М є підтвердженням того, що вагони були пошкоджені і саме цей акт є підставою для перерахування вагонів із робочого парку до неробочого.

Відповідно до п. 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затвердженої наказом Укрзалізниці № 264-Ц від 28 жовтня 1997 року (зі змінами та доповненнями згідно з наказом № 312-Ц від 07.06.2001) забороняється ставити в состав поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПТ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.

Згідно п. 6.2.1. зазначеної Інструкції, при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти: дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.

Таким чином, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для постановки такого вагону в состав поїзду.

Позивач вказує, що внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів, останній був змушений передати структурному підрозділу "ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ВАГОННЕ ДЕПО БАТУРИНСЬКА" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності позивача, зокрема позивачем було придбано деталі на загальну суму 135.457,59 грн., які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, а саме:

- на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016, специфікації №17 від 02.10.2017, у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" було придбано: головні частини 270.023-1 у кількості 24 шт. на загальну суму 124.153,06 грн. Вказана продукція оплачена згідно платіжного доручення від 10.01.2019 № 131;

- на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016, специфікації №20 від 02.01.2018, у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" було придбано: магістральна частина 483.010-01 у кількості 1 шт. на загальну суму 5.629,04 грн.; Вказана продукція оплачена згідно платіжного доручення від 19.02.2018 № 1140;

- на підставі договору поставки від 13.04.2016 № 235/16 та специфікації від 17.04.2018 у ПрАТ «ХМЗ» було придбано: гайка М12 ГОСТ 5915:2008 у кількості 0,555 кг. На загальну суму 20,51 грн. Вказана продукція оплачена згідно платіжного доручення від 18.05.2018 № 3973;

- на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016, специфікації №31 від 03.09.2018, у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" було придбано: ричаг (важіль) вертикальний у кількості 1 шт. на загальну суму 636,00 грн.; Вказана продукція оплачена згідно платіжного доручення від 18.12.2018 № 9825;

- на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016, специфікації №28 від 01.06.2018, у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" було придбано: ричаг (важіль) горизонтальний 532.40.120-0СБ у кількості 2 шт. на загальну суму 1.872,00 грн.; Вказана продукція оплачена згідно платіжного доручення від 06.08.2018 № 6103;

- на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016, специфікації №23 від 01.03.2018, у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" було придбано: валик 30Х75 у кількості 16 шт. на загальну суму 499,20 грн.; Вказана продукція оплачена згідно платіжного доручення від 27.03.2018 № 2381;

- на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016, специфікації №23 від 01.03.2018, у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" було придбано: тяга гальмівна 723.40.071 у кількості 2 шт. на загальну суму 580,80 грн.; Вказана продукція оплачена згідно платіжного доручення від 03.05.2018 № 3480;

- на підставі договору поставки від 11.12.2014 № 558/14 та специфікації від 27.12.2017 у ТОВ «Фірма «Лік-РТІ» було придбано: прокладка 270.326 ТУУ 6 001152135.047-97 у кількості 14 шт. на загальну суму 209,16 грн. Вказана продукція оплачена згідно платіжного доручення від 05.02.2018 № 778;

- на підставі договору поставки від 15.11.2012 № 773/12 та специфікації від 05.11.2018 у ТОВ «НВК ХАРКІВТРАНС» було придбано: гайка конусна для корпусу магістральної (головної) частини повітророзподілювача В2-1-22-ГОСТ 2879-2006 у кількості 50 шт. на загальну суму 1.767,00 грн. Вказана продукція оплачена згідно платіжного доручення від 05.12.2018 № 9476;

Також на вагони встановлені шпильки М12Х70, які виготовляються у вагонному депо Дніпродзержинськ Дніпропетровської філії позивача для встановлення на власні вагони. Для виготовлення шпильки М12Х70 на підставі договору поставки від 09.02.2015 № 77/15-ПР-М та специфікації від 17.09.2018 у АТ «УГМК» було придбано: арматура 12 мм А240 ДСТУ 3760:2006, ГОСТ 7566-94. Кошти було сплачено згідно платіжного доручення 27.09.2018 № 7507. Відтак, на вагони були встановлені шпильки М12Х70 у кількості 88 шт. на загальну суму 90,82 грн.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Між позивачем, як замовником та відповідачем, як підрядником, укладено договір на технічне обслуговування власних вантажних вагонів з відчепленням від 10.02.2018 № ПР/В-18129/НЮдч, відповідно до умов якого відповідач зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням під час експлуатації вагонів власності замовника, орендованих вагонів, або вагонів, що знаходяться в оперативному управлінні, згідно договорів суборенди та даних довідки 2610 ГІОЦ УЗ на момент передачі повідомлення 1354 з кодом 4, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором

У зв`язку із розукомплектуванням вказаних вагонів, їх було відправлено до структурного підрозділу "ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ВАГОННЕ ДЕПО БАТУРИНСЬКА" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" були виконані роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони.

Необхідні деталі для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах були встановлені відповідно до актів № 5 від 24.01.2019, № 6 від 31.01.2019, № 8 від 11.02.2019, № 12 від 20.02.2019, № 20 від 15.03.2019, № 21 від 15.03.2019, № 22 від 20.03.2019.

Загальна вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони становить 17.964,06 грн.

Відтак, прямі збитки, які виникли у позивача у зв`язку із розукомплектуванням вагонів становлять 153.421,65 грн. (135.457,59 грн. + 17.964,06 грн.).

Згідно п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, сума збитків за пошкодження вагона складається з витрат на транспортування пошкодження вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів, залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 № 551. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за № 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування; вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин; витрати на перевезення вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо від ремонту вати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надаються разом з розрахунком збитків; плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням, визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Так, відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Встановлені в статті 1166 Цивільного кодексу України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, які входять до глави 82 Цивільного кодексу України у тій мірі в якій їх не відміняють спеціальні правила передбачені окремими статтями зазначеної глави.

В передбачених законом випадках на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодування шкоди і при відсутності в його діях вини.

Так, відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України (відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки) джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортного засобу (залізничний вагон є транспортним засобом). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди були завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України зазначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на момент розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт", підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу "в шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

За приписами п. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з п. 2 ст. 126 Статуту залізниць України, за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачеві суму грошових коштів, сплачену позивачем з метою ремонту вагонів на загальну суму 153.421,65 грн. (135.457,59 грн. + 17.964,06 грн.).

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов судом відхилені з огляду на наступне: відповідачем не надано доказів того, що шкода завдана діяльністю, яка є джерелом підвищеної небезпеки є наслідком непереборної сили або умислу позивача; відповідачем не надано доказів, які б підтверджували невідповідність технічного стану вагонів зазначених у позові при прийнятті їх відповідачем до перевезення; позивач звертався до відповідача із заявами та скаргами про складання комерційних актів у задоволенні яких відповідачем було відмовлено; будь-яким нормативно-правовим актом не ставиться в залежність складання актів про пошкодження вагонів із встановленням винних у розукомплектуванні таких вагонів; вагони були розукомплектовані невстановленими особами, відтак відповідач не забезпечив схоронність (збереження) майна (вагонів) під час їх курсування залізничними коліями; відповідачем не подано до суду доказів, які свідчать про відсутність причетності працівників відповідача до розукомплектуванні вагонів.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, М.КИЇВ, ПЕЧЕРСЬКИЙ РАЙОН, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, БУДИНОК 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ АНТОНОВИЧА, будинок 46-46А, ідентифікаційний код: 30600592) збитки в сумі 153.421 (сто п`ятдесят три тисячі чотириста двадцять одна) грн. 65 коп. витрати по сплаті судового збору в сумі 2.301 (дві тисячі триста одна) грн. 32 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац