ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" серпня 2019 р. Справа № 924/575/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., за участю секретаря судового засідання Попика О.В. розглянувши матеріали

за позовом Хмельницької міської ради м. Хмельницький

до фізичної особи - підприємця Дацькової Любові Петрівни, м. Хмельницький

про стягнення 55 557,23грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку

Представники сторін:

позивача: Демчук Л.Г. за довіреністю № 02-14-1420 від 23.10.18р.

відповідача: Гетманюк О.В. адвокат за ордером від 06.08.19р.

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою суду від 06.07.2018р. відкрито провадження у справі, постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Підготовче засідання призначено на 26.07.2018р.

У підготовчому засіданні 26.07.18р. оголошено перерву до 21.08.19р.

Ухвалою від 21.08.18р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 10.09.2018р.

У підготовчому засіданні 11.09.18р. оголошено перерву до 18.09.18р.

Ухвалою від 11.09.18р. відмовлено у задоволенні клопотання ФОП Дацькової Л.П. про закриття провадження у справі №924/585/18.

Ухвалою від 18.09.18р. провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 686/15489/18, що розглядалась Хмельницьким міськрайонним судом.

Ухвалою від 23.07.19р. поновлено провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 06.08.19р.

Ухвалою від 06.08.19р. прийнято заяву позивача про зміну предмету позову.

В підготовчому засіданні 06.08.19р. оголошено перерву до 08.08.19р.

Ухвалою від 08.08.19р. закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 29.08.19р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Хмельницька міська рада звернувся до суду з позовом, в якому просить із врахуванням заяви про зміну предмету позову, стягнути з ФОП Дацькової Л.П. безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 55557,23грн. за фактичне використання земельної ділянки по вул. Чорновола, 88 у місті Хмельницькому .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що з 2009 року ФОП Дацькова Л.П. є власником приміщення гаражу загальною площею 269,8 кв.м. по вул. Чорновола, 88 в м. Хмельницькому на підставі договору дарування від 30.01.2009 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №127337641 від 12.06.2018. Рішенням постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва від 26.04.2016р. Дацьковй Л.П. було надано дозвіл на збереження самовільного будівництва нежитлових приміщень по вул. Чорновола, 88 . Для обслуговування вказаних об`єктів нерухомого майна Дацьковою Л. П. використовується земельна ділянка площею 449 кв. м.

21.09.2016 року Хмельницькою міською радою було прийнято рішення №43, яким ФОП Дацьковій Л. П. було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Чорновола, 88 в м. Хмельницькому площею 449 кв.м. в оренду.

Позивач вказує, що з 2009 року ФОП Дацькова Л.П. користувалась земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та не сплачувала за таке користування кошти. З моменту прийняття рішення міською радою звернулась до Хмельницької міської ради із клопотанням про затвердження проекту землеустрою та передачею земельної ділянки по вул. Чорновола 88 у м. Хмельницькому площею 449 кв.м. в оренду лише у лютому 2018 року.

Звертає увагу суду, що після оформлення за собою 30.01.2009р. права власності на приміщення гаражу загальною площею 269,8кв.м. та здійснення самовільного будівництва нежитлових приміщень по вул. Чорновола, 88 в м. Хмельницькому , відповідач договір оренди земельної ділянки не укладав, плати за користування землею не здійснював, хоча земельна ділянка використовувалась ним для обслуговування вказаних об`єктів нерухомого майна. Повідомляє, що зазначене підтверджується Актом обстеження земельної ділянки від 07.11.2017р., за результатами якого встановлено, щоземельна: ділянка огороджена, встановлені ворота. Пояснює, що у зв`язку з тим що ФОП Дацьковій Л.П. 21.09.2016 року було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою на площу земельної ділянки 449 кв.м., тому вирішено нараховувати збитки саме на площу 449 кв.м.

На підставі вищевказаних відомостей відповідачу було нараховано розмір орендної плати в період з 01.02.15р. по 01.02.2018р., який мала би сплатити ФОП Дацькова Л.П. у випадку виконання чинного законодавства України - укладення договору оренди землі у даний період, в сумі 55557,23грн.

Відповідач у відзиві на позов та представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують та зазначають, що 25.02.2016р. підприємець зверталась до міського голови з заявою у якій просила розглянути на засіданні постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва питання збереження самочинно побудованих гаражів по вул. Чорновола, 88 у м. Хмельницькому . Відповідно до Витягу з протоколу засідання постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва № 02 від 26.04.2016 року відповідачу надано дозвіл на збереження самовільного будівництва нежитлових приміщень по вул. Чорновола, 88 у м. Хмельницькому при умові замовлення протягом 3-4 місяців землевпорядної документації.

Повідомляє, що 21.09.2016р. рішенням 8 сесії Хмельницької міської ради №43 відповідачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. 13.10.16р. між відповідачем та ТОВ "Хмельницьке обласне земельне агентство" був укладений договір на виконання робіт. Також 13.10.16р. між цими ж особами укладено договір на представництво інтересів №ПЗУ-293/1. Тобто відповідач відмічає, що ним здійснювались всі заходи для належного врегулювання спірних земельних відносин, однак через дії та бездіяльність органів місцевого самоврядування договір оренди укладений був лише 20.05.2018р.

Поряд із цим звертає увагу суду, що відповідно до договору дарування серії ВМВ №754940 від 30.01.2009року, технічного паспорту на нежитлове приміщення від 09.02.2016 року по вул. Чорновола, 88 у м. Хмельницькому об`єкти нерухомості, які належать підприємцю, розташовані на земельній ділянці по вул. Чорновола, 88 загальною площею 382,7 кв.м. (269,8 кв.м. + 112,9 кв.м.). Натомість позивач нарахував збитки виходячи із площі земельної ділянки 449,00 кв.м. При цьому, відмічає про відсутність будь-яких документів, які б підтверджували те, що відповідач до укладення договору оренди, користувалася земельною ділянкою по вул. Чорновола, 88 у м. Хмельницькому площею 66,3 кв.м., (449,00 кв.м. - 382,7 кв.м.) на якій не розташовані об`єкти нерухомості, належні останньому. Крім того, в матеріалах справи також відсутні будь-які документи, які б підтверджували те, що площа огородженої земельної ділянки становить саме 449,00 кв.м. Також на думку відповідача, факт надання останньому згоди на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку площею 449,00 кв.м., не підтверджує факту використання земельної ділянки площею 449,00 кв.м.

Представником відповідача в судовому засіданні 29.08.19р. подано заяву про застосування строку позовної давності у якій підприємець вважає, що Хмельницькою міською радою пропущено строк звернення до суду із позовною заявою про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.02.2015р. по 11.07.16р. включно На думку відповідача позовну давність необхідно обчислювати з моменту набуття відповідачем права власності на нерухоме майно, що знаходиться на спірній земельній ділянці.

Дослідивши фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, надані по справі докази та пояснення, судом встановлено та приймається до уваги таке:

Фізична особа - підприємець Дацькова Любов Петрівна є власником приміщення гаражу загальною площею 296,8 кв.м по вул. Чорновола, 88 на підставі договору дарування від 30.01.2009р., що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №127337641 від 12.06.2018р.

Рішенням постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва від 26.04.2016р. відповідачу було надано дозвіл на збереження самочинного будівництва нежитлових приміщень по вул.Чорновола, 88 .

Рішенням 8 сесії Хмельницької міської ради від 21.09.2016р. №43 Дацьковій Л.П. надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Чорновола, 88 у м. Хмельницькому площею 449 кв.м.

07.11.2017р. представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи здійснено обстеження земельної ділянки по вул. Чорновола, 88 за результатами якого складено акт та встановлено, що земельна ділянка згідно чинного законодавства не оформлена, знаходиться на закритій території, з вул. Пілотська встановлені ворота.

22.02.18р. відповідач звернувся до Хмельницької міської ради із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання в оренду площею 0,0449 га, що розташована за адресою м. Хмельницький, вул. Чорновола, 88 .

Рішенням 21 сесії Хмельницької міської ради від 11.04.2018р. №79 ФОП Дацьквій Л.П. затверджено проект землеустрою щодо відведенням в оренду земельної ділянки площею 0,0449 га, що розташована за адресою м. Хмельницький, вул. Чорновола, 88 терміном 3 роки.

30.05.2018р. між Хмельницькою міською радою та відповідачем укладено договір оренди землі №181/01 за яким в оренду передано земельна ділянка загальною площею 449 кв.м. що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул. Чорновола, 88 строком на три роки до 11.04.2021р.

Відповідно до інформації Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 07.09.2017р. та від 05.03.18р. ФОП Дацькова Л.П. на протязі 2014 - 2018 р.р. земельний податок/орендну плату не сплачувала.

Хмельницькою міською радою здійснено розрахунок розміру орендної плати, яку мав би сплатити відповідач у випадку виконання вимог чинного законодавства, а саме при укладенні договору оренди землі, на підставі Нормативно грошової оцінки земельної ділянки, який становить 55557,23грн. за період з 01.02.15р. до 01.02.18р.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.03.19р. у справі № 686/15489/18 за позовом Дацькової Любові Петрівни до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання незаконними, протиправним та скасування рішення, оформлене протоколом засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам № 1 від 14.02.2018 року, в частині складення Актів визначення розміру збитків внаслідок використання Дацьковою Любов Петрівною земельної ділянки по вул. Чорновола, 88 у м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів; акт про визначення розміру збитків від 20.02.2018 року, складений внаслідок використання Дацьковою Любов Петрівною земельної ділянки по вул. Чорновола, 88 у м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів; визнання незаконним, протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області "Про затвердження Актів визначення розміру збитків, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок без правовстановлюючих документів та втрату чинності підпунктів рішення виконкому" № 318 від 26.04.2018 року в частині затвердження Акту визначення розміру збитків, заподіяних внаслідок використання земельної ділянки площею 0,0449 га по вул. Чорновола, 88 у м. Хмельницькому Дацьковою Любов Петрівною без правовстановлюючих документів, згідно якого сума нарахованих збитків складає 55557,23 грн. та зобов`язання Дацькової Любові Петрівни відшкодувати визначені збитки провадження закрито.

Позивач посилаючись на те, що відповідач використовував земельну ділянку по вул. Чорновола, 88 у місті Хмельницькому у визначений період без належних правових підстав, звернувся з позовом про стягнення з ФОП Дацькової Л.П. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 55557,23грн.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно зі ст. 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України).

Позивач звертаючись з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, посилається на використання відповідачем земельної ділянки площею 449кв.м. за адресою вул.Чорновола, 88 у м. Хмельницькому без належних правових підстав.

Відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права є предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами, суд виходить з того, що згідно чинного законодавства України, зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні. Позадоговірні зобов`язання можуть бути деліктними або безделіктними.

Відсутність укладеного між Хмельницькою міською радою та ФОП Дацьковою Л.П. договору оренди земельної ділянки та/або іншого договору за період з 01.02.2015р. по 01.02.2018р., виключає договірні зобов`язання.

Також в даному випадку відсутні деліктні зобов`язання з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, вимога позивача про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою без належних на те правових підстав звернена до відповідача, як до власника об`єктів нерухомого майна, що розміщене на вказаній земельній ділянці.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що фактичний вступ відповідачем у володіння і користування земельною ділянкою стався в результаті дій, котрі є правомірними, а саме, в результаті укладення договору дарування від 30.01.2009р., який зареєстрований належним чином в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно та посвідчений нотаріусом.

Не є правопорушенням також і дії/бездіяльність відповідача, що безпосередньо стосуються порядку укладення договору оренди землі. Ні Законами України, ні підзаконними, ні локальними нормативними актами відповідачеві не визначено прямого і безумовного обов`язку підписати договір оренди земельної ділянки одночасно з набуттям права власності на об`єкт нерухомого майна, який на ній розташований. Більш того, згідно існуючому станом на даний час порядку укладення договорів оренди земельних ділянок немає не тільки такого обов`язку, немає навіть і такої можливості. Моменту укладення договору оренди передують різного роду організаційні, правові, технічні та ін. заходи, здійснення яких знаходиться по за межами волі й контролю потенційного орендаря. Їх невиконання (неналежне чи несвоєчасне виконання) не може бути поставлене в провину відповідачеві.

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, кваліфікуються як бездоговірні та безделіктні.

Відповідач у період з 01.02.2015р. по 01.02.2018р (період заявлений позивачем) не сплачував за користування земельною ділянкою орендну плату у встановленому законодавчими актами розмірі, отже без законних підстав зберіг у себе майно - кошти за оренду землі.

Відтак, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 року у справі №922/3412/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019р. у справі №912/1188/17.

З огляду на викладене ФОП Дацькова Л.П. , як фактичний користувач земельної ділянки площею 449 кв.м. по вул. Чорновола, 88 у місті Хмельницькому , що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки (позивачу) на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

З аналізу змісту норм ст.ст. 1212-1214 ЦК України, абз.4 ч.1 ст. 144, абз.5 ч.1 ст.174 ГК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

З матеріалів справи вбачається наявність усіх трьох ознак кондикційного зобов`язання відповідача.

По-перше, відповідач дійсно зберіг (заощадив) у себе майно - кошти у вигляді орендної плати, що нараховується за володіння і користування земельною ділянкою площею 449кв.м. по вул. Чорновола, 88 у місті Хмельницькому .

Суд зауважує, що збереження (заощадження) цього майна почалося незалежно від волі сторін, в результаті правомірних дій відповідача з моменту набуття ним права власності на приміщення гаражу загальною площею 269,8 кв.м. вул. Чорновола, 88 у місті Хмельницькому . Це є проявом правової природи нерухомого майна. Набута відповідачем будівля, будучи, згідно ст. 181 ЦК України, нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення) є органічно і нерозривно пов`язаною з цією земельною ділянкою. Тому передача відповідачеві права власності на будівлю автоматично призвела до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля.

Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати. Згідно встановлених нормативів її розмір за період з 01.02.2015р. по 01.02.2018р склав 55557,23 грн.

По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою, згідно 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача, на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю.

По-третє, відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача, оскільки власником відповідної земельної ділянки є територіальна громада міста Хмельницького в особі позивача. Згідно ст. 206 ЗК України, п.п. 14.1.136. п.14.1. ст. 14 ПК України власником майна фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада міста Хмельницького в особі позивача. Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною в т.ч. в практиці визначення Європейського суду з прав людини.

Кваліфікація спірних правовідносин, як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, означає необхідність застосування у даній справі передбачених ст.ст. 1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати.

Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У відповідності до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За допомогою цих норм, навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.

З огляду на зазначені норми законодавства, доводи відповідача про вчинення ним необхідний дій для належного оформлення користування спірною земельною ділянкою судом до уваги не приймаються. Крім того, аргументи відповідача щодо дій та бездіяльності органів місцевого самоврядування, що полягали у неприйнятті рішення про укладення договору оренди земельної ділянки площею 449кв.м по вул. Чорновола, 88 не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Відповідач заперечуючи проти позову вказує на невідповідність фактичного розміру земельної ділянки під гаражами (382,7кв.м) та розміру який взято позивачем для розрахунку розміру орендної плати (449кв.м.). Спростовуючи такі доводи, судом звертається увага, що зазначаючи даний розмір земельної ділянки, відповідачем береться до уваги лише розмір самих споруд (гаражів), натомість їх обслуговування передбачає необхідність користування земельною ділянкою більшого розміру. При цьому як вбачається із матеріалів справи, відповідач звертаючись із клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою сам визначив розмір земельної ділянки - 449кв.м., яка на його думку необхідна для обслуговування даних об`єктів.

Як вбачається з доданого до матеріалів справи розрахунку, розмір орендної плати за використання земельної ділянки площею 449кв.м по вул. Чорновола, 88 у місті Хмельницькому яку мала сплачувати ФОП Дацькова Л.П. до бюджету Хмельницької міської ради, внаслідок зайняття земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 01.02.2015р. по 01.02.2018р. становить 55 557,23грн.

Зазначений розмір орендної плати розрахований шляхом множення площі земельної ділянки, фактичне користування якої встановлено в ході обстеження на розмір нормативної грошової оцінки - вартості 1 кв.м. земель промисловості та на 3% (від нормативної грошової оцінки земельної ділянки).

При цьому судом береться до уваги, що згідно з абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Крім того, за змістом статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

У розумінні наведених положень законодавства нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (частина 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель").

Отже, нормативна грошова оцінка є основою для визначення розміру орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 28.01.2019 у справі №922/3782/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Також, при вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Згідно з пунктом 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким, лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Поряд із цим судом береться до уваги положення ст. 206 ЗК України якою встановлено платність використання землі в Україні, а тому відповідно на відповідача покладається обов`язок сплати коштів за користування земельною ділянкою.

З приводу заяви відповідача про застосування строку позовної давності до частини позовних вимог про стягнення із ФОП Дацькової Л.П. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по вул. Чорновола, 88 у м. Хмельницькому за період з 01.02.2015р. по 11.07.2016р. судом враховується таке.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Водночас, для правильного застосування частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

При цьому як у випадку пред`явлення позову особою, право якої порушене, відлік позовної давності обчислюється з моменту - коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) регулювання земельних відносин є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад.

Отже, для правильного визначення початку перебігу позовної давності слід встановити з якого моменту орган місцевого самоврядування, який здійснює функції у сфері земельних відносин, дізнався або міг дізнатися про порушення своїх прав.

В силу приписів статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відтак суд дійшов висновку, що позивач міг довідатися та довідався про порушення його прав на отримання орендної плати за земельну ділянку у той момент, коли йому стало відомо про те, що право власності на приміщення гаражів за адресою м. Хмельницький вул. Чорновола, 88 перейшло до відповідача. Зокрема, позивачу стало відомо про вказану обставину з клопотання відповідача про передачу в оренду земельної ділянки для обслуговування гаражів орієнтовною площею 0,0449 га (вх.№ Д/4031-04-16 від 03.06.16р.), до якого було приєднано документи які підтверджують право власності заявника на будинок, будівлю, або споруду (договір дарування від 30.01.2009р.). Відтак позивачу стало відомо про те, що відповідач придбав приміщення гаражу за адресою м. Хмельницький, вул. Чоновола, 88 та, відповідно, до нього одночасно перейшло право оренди земельної ділянки за даною адресою не пізніше 30.06.16р. Натомість позов подано до суду 04.07.2018р., тобто позивачем строк позовної давності для звернення із позовом в частині стягнення із ФОП Дацькової Л.П. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по вул. Чорновола, 88 у м. Хмельницькому за період з 01.02.2015р. по 11.07.2016р. не пропущено.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 55 557,23грн. за фактичне використання земельної ділянки без належних правових підстав.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Хмельницької міської ради м. Хмельницький до фізичної особи - підприємця Дацькової Любові Петрівни, м. Хмельницький про стягнення 55557,23грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Дацькової Любові Петрівни ( АДРЕСА_2 , ідентиф.номер НОМЕР_1 ) на користь Хмельницької міської ради (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3; ) - 55557,23грн. (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят сім гривень 23коп.) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, 1762грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) витрат на оплату судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 04.09.19р.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 4 примірники: 1 - до справи, 2 - позивачу (м. Хмельницький, вул . Гагаріна, 3), 3 - відповідачу ( АДРЕСА_4 ; адвокату Гетманюку О.В. 29000, м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 7б, офіс 1). Всім з повідомленням про вручення.