ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 року м.Дніпро Справа № 908/480/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

Суддів Іванова О.Г., Дарміна М.О. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 11.09.2019 р.)

секретар судового засідання Грачов А.С.

Представники сторін в судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі

на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.07.2019 (суддя Мірошниченко М.В.) у справі № 908/480/19

за позовом Приватного акціонерного товариства Мелітопольгаз, м. Мелітополь, Запорізької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі, м. Мелітополь, Запорізької області

про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство Мелітопольгаз звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі із позовом про стягнення 169733,80 грн. пені, 92203,46 грн. інфляційних втрат, 18601,13 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.07.2019 у справі № 908/480/19 позов задоволено.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі на користь Приватного акціонерного товариства Мелітопольгаз 285449 (двісті вісімдесят п`ять тисяч чотириста сорок дев`ять) грн. 26 коп. пені, 35458 (тридцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят вісім) грн. 78 коп. 3% річних, 77295 (сімдесят сім тисяч двісті дев`яносто п`ять) грн. 26 коп. інфляційних втрат, 5973 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят три) грн.05 коп. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі звернувся до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Запорізької області від 03.07.2019 у справі № 908/480/19 скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції порушено статтю 52 Господарського процесуального кодексу України про правонаступництво, оскільки ухвала про зміну учасника ПАТ «Мелітопольгаз» на ПрАТ «Мелітопольгаз» по справі № 908/480/19 не виносилась, а тому у суду були відсутні підстави стягувати грошові кошти на користь ПрАТ «Мелітопольгаз».

Крім того, позивач в заяві про зміну назви позивача від 27.05.2019 року посилався на п.1.1.1 Статуту ПрАТ «Мелітопольгаз».

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду та відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольські теплові мережі» на рішення Господарського суду Запорізької області від 03.07.2019 (суддя Мірошниченко М.В., повне рішення складено 04.07.2019) у справі № 908/480/19, розгляд призначено на 12.09.2019 колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач); судді : Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.

У зв`язку з відпусткою суддів Кузнецової І.Л., Широбокової Л.П. за розпорядженням керівника апарату суду від 11.09.2019року, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду апеляційних скарг у справі №904/499/19 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді Іванов О.Г., Дармін М.О.

Позивачем Приватним акціонерним товариством «Мелітопольгаз» надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

До суду апеляційної інстанції представники сторін не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином , представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

В судовому засіданні 12.09.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Мелітопольські теплові мережі (відповідач) звернулося до Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз, новим найменуванням якого є Приватне акціонерне товариство Мелітопольгаз (позивач), з заявою-приєднанням до умов договору розподілу природного газу Г001.

Згідно даної заяви відповідач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498.

Згідно п. 2.1 договору розподілу природного газу, укладеного між сторонами у справі, за цим договором оператор ГРМ (позивач) зобов`язується надати споживачу (відповідачу) послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно п. 6.4 оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акту наданих послуг з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до п. 12.1 договір укладається на невизначений строк.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольські теплові мережі» із позовом про стягнення 169733,80 грн. пені, 92203,46 грн. інфляційних втрат, 18601,13 грн. 3% річних, позивач - Приватне акціонерне товариство Мелітопольгаз посилався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за типовим договором розподілу природного газу, до якого заявою приєднався відповідач, оскільки Позивач у період: листопад-грудень 2018 р., січень 2019 р. передав відповідачу послуги з розподілу природного газу, однак відповідач порушував терміни розрахунків, що є підставою для стягнення пені, інфляційних та 3% річних.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач розрахунки за договором про розподіл природного газу здійснював частково та несвоєчасно, що відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства є підставою для нарахування пені та сум, передбачених статтею 625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв послуги з розподілу природного газу, що підтверджується: актами наданих послуг з розподілу природного газу: від 30.11.2018 р. (у листопаді 2018 р. 4308106,00 куб.м), від 31.12.2018 р. (у грудні 2018 р. 5644677,00 куб.м), від 31.01.2019 р. (у січні 2019 р. 5882722,00 куб.м), усі акти підписані відповідачем без заперечень, та актами надання послуг: № 4207 від 30.11.2018 р. на суму 3459581,45 грн. (рахунок на оплату № 6192 від 30.11.2018 р.), № 4843 від 31.12.2018 р. на суму 4532901,42 грн. (рахунок на оплату № 7110 від 31.12.2018 р.), № 433 від 31.01.2019 р. на суму 4724061,07 грн. (рахунок на оплату № 616 від 31.01.2019 р.).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом та визнано відповідачем у відзиві, останнім розрахунки за договором про розподіл природного газу здійснювалися частково та несвоєчасно.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2 договору розподілу природного газу передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу.

Факт порушення відповідачем грошового зобов`язання, визначеного договором розподілу природного газу, суд вважає встановленим, а розрахунок пені за порушення грошового зобов`язання в сумі 285449,26 грн. правильним.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, за загальний період із 11.12.2018 р. по 14.04.2019 р. на користь позивача підлягає стягненню 35458,78 грн. 3% річних, та 77295,26 грн. інфляційних втрат.

Відповідач в апеляційній скарзі не оспорює розмір сум пені, інфляційних та 3 % річних, а тому, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції в цій частині.

При цьому, доводи апелянта про те, що внаслідок відсутності ухвали суду про правонаступництво, внаслідок чого відбулась зміна учасника справи - Публічного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» на Приватне акціонерне товариство «Мелітопольгаз», у суду були відсутні підстави для стягнення зазначених сум на користь ПрАТ «Мелітопольгаз», є неспроможними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.05.2019 року позивач звернувся до суду із заявою про заміну назви позивача з Публічного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» на Приватне акціонерне товариство «Мелітопольгаз» ( а.с. 143)

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.06.2019 року було задоволено заяву позивача та здійснено заміну його назви з Публічного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» на Приватне акціонерне товариство «Мелітопольгаз» ( а.с.152-153, т.1).

Згідно зі статтею 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Разом з цим, відповідно до статті 5 Закону України « Про акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням, а тому оскільки сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізацію, а лише тягне за собою необхідність державної реєстрації змін до установчих документів, у суду були відсутні підстави для ухвалення рішення про правонаступництво.

Інші доводи є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольські теплові мережі» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 03.07.2019 у справі № 908/480/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 13.09.2019року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов