Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" вересня 2019 р. Справа № 906/201/19.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кравець С.Г.

секретар судового засідання Гекалюк О.І.,

розглянувши заяву Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради №08/806 від 07.08.2019 про розстрочку виконання рішення суду у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайрс"

до: Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради

про стягнення 3946955,66грн,

за участю представників сторін:

від стягувача: Беленкова В.В., довіреність № б/н від 29.03.2019;

від боржника: Логінов Р.М., довіреність № 08/368 від 03.04.2019.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 20.05.2019, яке залишено без змін постановою Північно - Західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019, стягнуто з Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайрс": 155677,47грн пені; 13683,39грн. - 3% річних; 38039,89грн. - інфляційних; 3111,01грн. - судового збору.

На адресу Господарського суду Житомирської області 09.08.2019 від Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради надійшла заява № 08/806 від 07.08.2019 про розстрочку виконання рішення суду у справі № 906/201/19.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Житомирської області №170/2019 від 12.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл заяви про розстрочку виконання рішення суду у справі №906/201/19, у зв`язку з перебуванням судді Вельмакіної Т.М. з 12.08.2019 по 23.08.2019 у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану заяву передано судді Сікорській Н.А.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.08.2019 призначено судове засідання для розгляду заяви боржника №08/806 від 07.08.2019 про розстрочку виконання рішення суду на 20.08.2019 о 12:00.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Житомирської області №182/2019 від 19.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл заяви про розстрочку виконання рішення суду у справі №906/201/19, у зв`язку з перебуванням судді Сікорської Н.А. з 19.08.2019 по 13.09.2019 у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказану заяву передано для розгляду судді Кравець С.Г.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.08.2019 вказану заяву прийнято до розгляду та ухвалено здійснювати її розгляд 20.08.2019.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20.08.2019 відкладено розгляд заяви Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради №08/806 від 07.08.2019 про розстрочку виконання рішення суду у справі на 04.09.2019.

Представник заявника в судовому засіданні 04.09.2019 вимоги заяви Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради №08/806 від 07.08.2019 про розстрочку виконання рішення суду підтримав та просив її задовольнити з підстав, наведених в заяві про розстрочку виконання рішення.

Представник стягувача в судовому засіданні 04.09.2019 проти задоволення заяви боржника №08/806 від 07.08.2019 про розстрочку виконання рішення суду заперечила, з підстав наведених у поясненнях від 23.08.2019 та просила у її задоволенні відмовити.

Розглянувши заяву Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради №08/806 від 07.08.2019 про розстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 20.05.2019, господарський суд дійшов до висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи таке.

За змістом ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч.1 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.331 ГПК України).

Згідно ч.4 ст.331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Заява про розстрочку повинна містити викладення обставин та обґрунтування причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Подана заява боржника обґрунтована тим, що КП "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради перебуває в скрутному матеріальному становищі, що значно утруднює виконання рішення суду. Вказує, що за звітом про фінансові результати на 2 квартал 2019 року у боржника виникла заборгованість на 6923000,00грн. Також зазначає, що підприємство має поточну заборгованість за товари, роботи та послуги, яка становить 5488000,00грн. Крім того, зазначає, що на підприємстві боржника працює 869 працівників, а фонд оплати праці складає 8201,0 тис. грн. У зв`язку з цим, боржник просить розстрочити виконання рішення від 20.05.2019 та затвердити наступний графік: вересень 2019 -17542,65грн, жовтень 2019 - 17542,65грн, листопад 2019 - 17542,65грн, грудень 2019 -17542,65грн, січень 2020 - 17542,65грн, лютий 2020 - 17542,65грн, березень 2020 - 17542,65грн, квітень 2020 - 17542,65грн, травень 2020 - 17542,65грн, червень 2020 - 17542,65грн, липень 2020 -17542,65грн, серпень 2020 - 17542,61грн.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Савіцький проти України" від 26.07.2012 зазначено, що суд повторює, що право на суд, захищене п.1 ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Тому необґрунтовано тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 суд повторює, що п.1 ст.6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п.1 ст.6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Отже, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання розстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Таким чином, обов`язковою умовою надання відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення або роблять його неможливим, які заявник повинен довести відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду, боржник посилається на скрутне фінансове становище та відсутність у нього коштів, на підтвердження чого заявник надав звіт про фінансові результати за 1 півріччя 2019 року, баланс (звіт про фінансовий стан) від 30.06.2019 та оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за 2 квартал 2019 року (т.2, а.с.7-11).

Суд вважає, що наведені відповідачем обставини та надані на їх підтвердження докази, не свідчать про утруднення чи неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають поточну господарську (підприємницьку) діяльність заявника, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення. Крім того, обставини, на які посилається заявник у заяві, вказують лише на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість (припущення) настання негативних наслідків у зв`язку з цим.

Водночас, заявником не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, що підтверджували б його складне матеріальне становище, а саме: на підтвердження свого реального фінансового стану КП "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради не надало балансу, звіту про фінансові результати та звітність до органів ДФС за попередні звітні періоди, а лише було надано поточну фінансову звітність за 1 півріччя 2019 року.

Судом враховується, що оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за 2 квартал 2019 року містить відомості лише по одному рахунку, а наявність усіх відкритих рахунків у боржника може бути встановлено за умов надання заявником відповідної довідки з податкового органу. При цьому, фінансовий стан боржника та інформація про залишки грошових коштів на банківських рахунках, може бути встановлена за умов надання інформації у вигляді банківських довідок, яких заявником до заяви також надано не було та матеріали справи не містять.

До того ж боржником не надано доказів наявності або відсутності у нього майна, за рахунок якого можливе погашення заборгованості.

Зазначені заявником обставини носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності відповідача, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати збиткову фінансову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні суті статті 331 Господарського процесуального кодексу, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

Господарським судом також враховується, що прострочення виконання відповідачем господарського зобов`язання за умовами договору поставки №ДГ-0000909 від 22.03.2018 виникло за певною накладною у березні 2018 року та за іншими накладними у серпні 2018 року, рішення суду у даній справі проголошено 20.05.2019 та залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду 22.07.2019. Тобто, відповідач не виконував належним чином зобов`язання впродовж тривалого часу.

В той же час, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Господарський суд відзначає, що звертаючись з заявою про розстрочення виконання рішення на один рік, заявник не обґрунтував та не надав доказів, які б свідчили про реальну можливість погашення заборгованості зі спливом одного року в разі надання йому розстрочки. Заявником не подано доказів того, що фінансове становище останнього покращиться, а результати господарської діяльності будуть позитивними, та що розстрочення сплати наявної у нього заборгованості забезпечить виконання рішення суду протягом одного року або в подальшому.

Крім того, частиною 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України чітко визначено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

В той же час, боржник хоча і просить розстрочити виконання судового рішення на рік, проте не з дня його ухвалення - 20.05.2019, а з вересня 2019 року, що не узгоджується з приписами ч.5 ст.331 ГПК.

Судом також приймається до уваги, що економічні процеси у державі негативно вплинули на фінансово-господарську діяльність не лише боржника але й стягувача, тобто, сторони перебувають у рівних умовах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено наявність конкретних обставин, що істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду, а підстави для розстрочки виконання рішення суду у даній справі, наведені заявником, не є тими виключними обставинами у розумінні ст.331 ГПК України, які свідчать про необхідність розстрочки виконання судового рішення, у зв`язку з цим заява Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради №08/806 від 07.08.2019 про розстрочку виконання рішення суду у справі №906/201/19 задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради №08/806 від 07.08.2019 про розстрочку виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 20.05.2019 у справі №906/201/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 04.09.2019 року.

Суддя Кравець С.Г.

Друк. :

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з пов.).