ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2019 року м.Дніпро Справа № 904/355/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання Вітко Г.С.

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства "Агро-лідер С" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2019 (суддя Євстигнеєва Н.М., повний текст оформлено та підписано 16.05.2019р.) у справі № 904/355/19

за позовом: Селянського (фермерського) господарства "Артем", с. Покровка Дніпропетровської області

до Фермерського господарства "Агро-лідер С", с. Виноградівка Дніпропетровської області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунальне підприємство "Центр Державної реєстрації" м. Київ в особі Дніпропетровської обласної філії Комунального підприємства "Центр Державної реєстрації", м. Дніпро

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Божедарівська селищна рада, смт. Божедарівка Криничаньського району Дніпропетровської області

про визнання договору суборенди земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації іншого речового права

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Артем" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки кадастровий № :03:001:0002 площею 50 га, укладеного між СФГ "Артем" та ФГ "Агро-лідер С", право за яким зареєстровано 17.04.2018р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 25772018 та про скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права, яке виникло на підставі договору суборенди земельної ділянки кадастровий № :03:001:0002 площею 50 га, укладеного між СФГ "Артем" та ФГ "Агро-лідер С" та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.04.2018р. за №25772018.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2019 року позов СФГ "Артем" задоволено в повному обсязі.

В обгрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що спірний договір укладено неповноважним представником позивача та цей договір не є таким, що схвалений позивачем. Умови договору суперечать діючому на той час законодавству.

Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати як неправомірне та таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована наступним:

- при укладенні оспорюваного договору суборенди земельної ділянки ФГ «Агро-Лідер С» діяло добросовісно, йому було не відомо про існування наказу про звільнення з посади голови СФГ «Артем» ОСОБА_1 та про існування будь-якого рішення власника СФГ «Артем»;

- СФГ «Артем» фактично не здійснювало жодних дій з обробки земельної ділянки, що є предметом оспорюваного договору, не цікавилося земельною ділянкою, не зверталося ані до відповідача, ані до будь-яких органів з приводу втрати майнових прав на земельну ділянку і така бездіяльність свідчить про фактичне визнання та схвалення позивачем оспорюваного договору;

- позов позивача з підстав відсутності згоди ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області на надання в суборенду земельної ділянки не підлягає задоволенню як такий, що спрямований на одержання судового захисту права, яким позивач зловживав, оскільки укладаючи спірний договір позивач запевнив відповідача про наявність всіх повноважень на укладення цього договору з урахуванням своїх відносин з власником землі;

- ФГ "Агро-лідер С" був нарахований та сплачувався єдиний податок за землю та вказане свідчить про добросовісність його дій як під час укладання договору, так і під час його виконання.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2019 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Агро-лідер С" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2019.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 17.03.2004р. між Криничанською районною державною адміністрацією в особі заступника голови - начальника управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації Стрельцова В.В. (орендодавець) та селянським (фермерським господарством "Артем" в особі Ганюкова В.Є. (орендар), що діє на підставі Статуту фермерського господарства, укладений договір №11 оренди земельної ділянки загальною площею 50га із земель державної власності (земель запасу), в тому числі ріллі 50га для ведення фермерського господарства (п.1. договору).

На земельній ділянці господарські шляхи та інженерні комунікації відсутні. Грошова оцінка земельної ділянки 444800грн., права третіх осіб на земельну ділянку не заявлено.

Земельна ділянка передається в оренду за актом приймання-передачі.

На виконання умов договору оренди землі був складений акт прийомки передачі земельної ділянки, наданої в оренду фермерському господарству "Артем" для ведення фермерського господарства від 17.03.2004р. (а.с.26).

Земельна ділянка передається в оренду з метою сільськогосподарського використання (п.2. договору).

Термін дії договору встановлено пунктом 2.2.- Договір укладається на термін 5 років (з правом продовження), починаючи з дати його реєстрації.

Договір оренди зареєстрований у КРВ ДРФЦДЗК в книзі записів реєстрації договорів оренди №4 за №008 та у виконкомі Покровської сільської ради, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №22/11 від 17.03.2004р..

Пунктом 3.2. договору передбачено право орендаря, за згодою орендодавця, передавати у володіння і користування орендовану земельну ділянку або її частину іншій особі (суборенда) у випадках та на умовах, передбачених законом.

Додатковою угодою №892 від 10.03.2009р. до договору №11 оренди земельної ділянки від 17.03.2004р. внесено зміни до пункту 2.2. договору, зазначено, що договір укладено на 44 (сорок чотири) роки. Після закінчення строку договору оренди земельної ділянки орендар має переважне право поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять (30) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с.28).

Додаткова угода №892 від 10.03.2009р. зареєстрована у Криничанському відділі ДРФУ ДЗК, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №65 від 06.04.2009р..

Крім того, право за договором оренди землі від 17.03.2004р. №11 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.12.2017р. за №24295317 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`ктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.29).

11.04.2018 року між Селянським (фермерським) господарством "Артем" в особі голови Ганюкова Валерія Євгенійовича (орендар), який діє на підставі Статуту, з одного боку та Фермерським господарством "Агро-Лідер С" в особі голови Хіманіча Сергія Сергійовича, що діє на підставі Статуту (суборендар) був укладений договір суборенди земельної ділянки загальною площею 50,0га, кадастровий номер :03:001:0002, власник Держава в особі Криничанської районної державної адміністрації, право оренди на дану земельну ділянку зареєстровано на підставі договору оренди землі №11 від 17.03.2004р. та Додаткової угоди №892 від 10.03.2009 (а.с.98-99).

Строк дії права оренди 44 роки, земельна ділянка знаходиться на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та передається у строкове платне володіння та користування без зміни цільового призначення (п.1. договору суборенди).

Термін дії цього договору до 01.03.2053 (п.2.1.).

Згідно з пунктом 11.1 оспорюваного договору суборенди земельної ділянки, цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації.

Умовами п.п.3.1., 3.2. договору суборенди передбачено, що Суборендар одноразово сплачує плату за суборенду в розмірі 25000,00грн. орендарю за весь період дії суборендного користування за цим договором. Вказану суму плати за суборенду, згідно п.3.1. договору, суборендар зобов`язується передати безпосередньо орендарю одразу ж після підписання вказаного договору.

Передача земельних ділянок суборендарю здійснюється у 10-денний строк після державної реєстрації права суборенди відповідно до п.1.1. Договору (п.4.1. Договору).

Договір суборенди від 11.04.2018р. зареєстровано, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер запису про інше речове право 25772018).

Звертаючись із позовом про визнання недійсним договору суборенди землі від 11.04.2018, СФГ "Артем" послалося на те, що спірного договору ним не укладалося, його було укладено особою, яка не мала на те законних повноважень, жодних дій для погодження передачі земельної ділянки у суборенду господарство не вчиняло.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 638 Цивільного Кодексу України та ст.180 Господарського кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до вказаних норм, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним…

Згідно з частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 216 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

У відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Приписами ч. 1 ст. 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Органи юридичної особи діють у межах повноважень, наданих їм установчими документами та законом. Орган юридичної особи як її частина представляє інтереси останньої у відносинах з іншими суб`єктами права без спеціальних на те повноважень (без довіреності). Між юридичною особою та її органом правові відносини не виникають, а тому дії її органу визнаються діями самої юридичної особи.

У відносинах з третіми особами слід виходити з презумпції наявності достатнього обсягу повноважень на здійснення дієздатності юридичної особи як у одноособового органу юридичної особи, так і керівника її колегіального органу.

Статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Щодо досліджуваної справи, то як вбачається зі змісту договору суборенди земельної ділянки від 11.04.2018р., він укладений від імені селянського (фермерського) господарства "Артем" головою Ганюковим Валерієм Євгенійовичем (орендар), який діє на підставі Статуту, з одного боку та Фермерським господарством "Агро-Лідер С" в особі голови Хіманіча Сергія Сергійовича, що діє на підставі Статуту (суборендар).

Наданий до суду документальний доказ, а саме витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № від 22.06.2018р. свідчить про те, що на дату укладення спірного договору керівником Селянського (фермерського) господарства "Артем" є ОСОБА_2 (а.с.30-32).

Згідно з наказом ФГ СФГ "Артем" від 26.06.2003р. ОСОБА_1 призначено на посаду голови з 26.06.2003р. (а.с.34).

Наказом №30-03/2018 від 30.03.2018р. ОСОБА_1 було звільнено з посади голови з 30.03.2018р. на підставі заяви про звільнення та рішення власника фермерського господарства (а.с.35). Запис про заміну керівника юридичної особи внесено до реєстру 04.04.2018р..

Отже, спірний договір укладено неповноважним представником позивача.

В матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані докази наступного схвалення позивачем договору. Законодавець в статті 241 ЦК України чітко визначив, що правочин вважається схваленим у разі вчинення особою дій, що свідчать про прийняття його до виконання, а не бездіяльність. Тому бездіяльність особи не може вважатися схваленням правочину.

Крім того, як вбачається з додаткових пояснень позивача (т.1, а.с. 163-165) ним не проводилось жодних польових робіт на спірній земельній ділянці, оскільки у період з квітня 2018р. по вересень 2018р. планувалася парова ланка сівозміни.

Також позивач надав докази звернення 22.06.2018р. до Криничанського відділення поліції Кам`янського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, якою повідомляв про самовільне зайняття невідомими особами земельної ділянки, яка орендована позивачем згідно договору №11 від 17.03.2004р..

Відповідно до ч.ч.1 - 4 ст..8 Закону України «Про оренду землі», в редакції на час укладання договору суборенди, орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.

Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому.

Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі.

У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Колегія зазначає, що п.п.2.1., 2.5.Договору суборенди суперечить вимогам вищезазначеної норми права.

Так у п.2.5. зазначено, що у разі припинення права оренди на земельну ділянку чинність договору суборенди не припиняється, що суперечить ч.4 ст.8 Закону України «Про оренду землі».

Частиною 3 ст.8 Закону встановлено, що строк суборенди не може перевищувати строку оренди.

Договір оренди № 11 від 17.03.2004р., згідно п.2.2. договору, був укладений на 5 років. Колегія суддів звертає увагу, що Додатковою угодою № 892 від 10.03.2009р. сторони не поновили дію договору на 44 роки, а виклали п.2..2 в нові редакції, згідно якої договір укладено на 44 роки. Таким чином строк дії договору оренди з 17.03.2004р. (момент реєстрації) до 17.03.2048р.

Договір же суборенди укладений до 01.03.2053 року, що суперечить вищенаведеній нормі права.

За таких обставин, оскільки договір суборенди укладено особою з перевищенням повноважень і в подальшому не схвалений позивачем, умови договору суперечать ст..8 Закону України, то господарський суд правильно визнав його недійсним.

Також є обгрунтованим висновок господарського суду про задоволення позову в частині скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права, яке виникло на підставі договору суборенди земельної ділянки кадастровий № :03:001:0002 площею 50 га, укладеного між Селянським (фермерським) господарством "Артем" (ідентифікаційний код 32501952) та Фермерським господарством "Агро-лідер С" (ідентифікаційний код 36723402), про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.04.2018 за №25772018, оскільки така вимога є похідною від основної вимоги про визнання договору недійсним.

Таким чином, рішення господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що при укладенні оспорюваного договору суборенди земельної ділянки ФГ «Агро-Лідер С» діяло добросовісно, йому було не відомо про існування наказу про звільнення з посади голови СФГ «Артем» ОСОБА_1 та про існування будь-якого рішення власника СФГ «Артем» не приймаються до уваги апеляційним судом тому, що дані про керівника СФГ «Артем» були наявні у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань і відповідач мав можливість перевірити ці дані на момент укладення спірного договору.

Доводи скаржника про безпідставність посилань позивача на відсутність письмової згоди на укладення договору суборенди землі з боку орендодавця ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області колегією суддів не приймаються до уваги оскільки не впливають на суть рішення, так як договір суборенди визнаний недійсним з підстав суперечності його змісту вимогам закону та укладанням особою з перевищенням повноважень..

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ним, скаржником, був нарахований та сплачувався єдиний податок за землю та вказане свідчить про добросовісність його дій як під час укладання договору, так і під час його виконання.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з п.3.1. договору суборенди суборендар одноразово сплачує плату за суборенду в розмірі 25 000,00грн. за весь період дії суборендного користування договором. Вказану суму плати за суборенду, згідно п.3.1. договору суборендар зобов`язується передати безпосередньо орендарю одразу ж після підписання вказаного договору.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, доказів виконання відповідачем вказаного пункту договору суборенди матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до п.288.1 Податкового кодексу України платником орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності є підприємство-орендар на підставі укладеного з місцевою владою договору оренди землі.

Тобто, при передачі земельної ділянки в суборенду платником орендної плати за землю до бюджету залишається його орендар, в даному випадку СФГ «Артем».

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник не надав.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Дніпропетровської області 11.03.2019р. у справі №908/2273/18 постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275,

276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фермерського господарства "Агро-лідер С" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2019 у справі № 904/355/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до Верховного суду.

Повний текст постанови складено 13.09.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г. Іванов