Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/377/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О.,

за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 12а, )

до відповідача Фізичної особи-підприємця Палєйкіної Ірини Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради (33000, АДРЕСА_2, ).

про повернення орендованого майна

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача:Парчук Н.І.(довіреність № 08-1039 від 15.08.19);

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Палєйкіної Ірини Анатоліївни з вимогою про зобов`язання відповідача звільнити нежитлові приміщення по АДРЕСА_2, площею 53,8 кв.м. шляхом виселення та передати його Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради по акту прийому-передачі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення, який на момент подачі позову закінчив свою дію, разом з тим, приміщення яке є предметом договору, відповідачем не повернуто, останній продовжує користуватися орендованим майном без договору, у зв`язку із чим позивач просить суд позов задовольнити та зобов`язати відповідача повернути орендоване майно за актом приймання-передачі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 03 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 25.06.2019.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.06.2019 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 04.07.2019.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.07.2019 підготовче засідання відкладено на 30.07.2019. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 30.07.2019 закрито підготовче провадження у справі № 918/377/19, призначено справу до судового розгляду по суті на 15.08.2019.

15.09.2019 у судовому засіданні представник позивача подав заяву про уточнення формулювання позовних вимог, в якій останній в пункті 1 резолютивної частини позовної заяви зазначає адресу приміщення, яке слід повернути для відповідача, а саме: АДРЕСА_2 .

Суд задовольняє заяву позивача, при цьому не вбачає, що за своєю суттю дана заява є зміною предмету або підстав позову, а є виключно заявою про внесення описки, або ж уточнень/конкретизації, щодо об`єкту нерухомого майна, який предметом даного спору.

У судовому засіданні 15.08.2019 представник позивача просив суд позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 15.08.2019 не з`явився, відзиву на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. До господарського суду повернулися ухвали суду від 03.06.2019, 25.06.2019, 04.07.2019 та 30.07.2019, які направлялася на адресу відповідача, вказану в позовній заяві - АДРЕСА_1 , з відміткою поштового відділення "адресат за зазначеною адресою не проживає".

Разом з тим, з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 30.07.2019 вбачається, що місцезнаходження відповідача є: АДРЕСА_1 .

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Крім того частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи.

Таким чином суд вважає, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак, керуючись статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності Фізичної особи-підприємця Палєйкіної Ірини Анатоліївни та відзиву з боку останньої за наявними у ній матеріалами, у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Між житлово-комунальним підприємством «Центральне» та Фізичною особою - підприємцем Палєйкіною Іриною Анатоліївною 23.09.2003 був укладений договір оренди нежитлового приміщення на вул. Шевченка, 45 загальною площею 53,8 кв.м. На виконання рішення Рівненської міської ради від 03.05.2012 №2032 «Про передачу на баланс управлінню житлово-комунального господарства об`єктів нерухомого майна, які перебувають на балансі житлово-комунальних підприємств», орендодавцем стало управління комунальною власністю, балансоутримувачем- управління житлово-комунального господарства (а.с. 9-10).

20.09.2012 між сторонами укладено додатковий договір №80-б до договору оренди нежитлового приміщення від 23.09.2003, яким договір викладено в новій редакції та продовжено строк договору до 29.08.2015 (а.с. 11-12).

Згідно п.1.1. договору у новій редакції, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 53,8 кв.м., розміщене у будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , що перебуває на балансі управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради. Вартість майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна станом на 31 серпня 2012 року і складає 30 100, 00 грн.

Відповідно до п.10.3 договору оренди у новій редакції, передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором за умови згоди балансоутримувача. У разі якщо на момент продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка майна.

Згідно пункту 10.5. договору у новій редакції, чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено.

30.10.2013 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору (а.с. 13), якою змінено розмір орендної плати, усі інші умови залишені без змін.

14.09.2015 між сторонами було укладено додаткову угоду до договору (а.с. 14), якою змінено розмір орендної плати, усі інші умови залишені без змін.

З матеріалів справи суд вбачає, що відповідно до п.10.3 правочину договірні відносини між сторонами були пролонговані з 20.08.15 до 19.07.2018.

Враховуючи зазначене вище, суд вбачає, що пунктом 10.3 договору оренди передбачено, що після закінчення строку дії договору у разі відсутності заяви однієї із сторін протягом одного місяця після закінчення строку його дії, договір вважається продовженим у разі наявності згоди балансоутримувача.

Крім того, обов`язковою умовою для продовження (поновлення) договірних відносин було проведення оцінки майна, якщо на момент продовження договору вона була зроблена більш ніж три роки тому.

У відповідності до статті 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оцінка об`єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об`єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об`єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об`єкта оренди.

Згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Як свідчать матеріали справи, на момент закінчення договору орендар згоду банасоутримувач не надав, також не була проведена оцінка майна як цього вимагає ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Отже, договір оренди припинив свою дію з 20.07.2018 року на підставі п.2 ст.26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п.10.5 договору.

Листом від 04.10.2018 №08-1013 у зв`язку із невиконанням ФОП Палєйкіною І.А. умов договору та Закону щодо продовження (поновлення) договору, управління комунальною власністю вимагало звільнити орендоване майно та передати представнику балансоутримувача по акту прийому-передачі (а.с. 15).

Матеріали справи не містять доказів задоволення зазначеної вимоги.

Повторна вимога про передачу приміщення була направлена 22.03.2019 за №08-306 (а.с. 16), яка залишена без уваги та задоволення, про що позивачем було складено відповідний акт від 16.04.2019 №961 (а.с. 17).

Згідно п.10.7 договору оренди у новій редакції, орендар зобов`язаний повернути Орендадавцеві або за його вказівкою - балансоутримувачу орендоване майно.

Пунктом 10.8 передбачено, що майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі. Стаття 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачає у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Судом встановлено, договір оренди нежитлового приміщення від 23.09.2003 припинив свою дію 20.07.2018 і ФОП Палєйкіна І.А. у відповідності до п.10.8 договору та статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зобов`язана повернути майно за актом приймання-передачі, однак зазначений обов`язок не виконала.

На момент розгляду справи, відповідач доказів повернення орендованого майна для суду не надав.

Отже, орендоване згідно договору майно, а саме: нежитлове приміщення площею 53,8 кв.м. яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , фактично знаходиться у користуванні ФОП Палєйкіної І.А. без будь-якої правової підстави.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір оренди є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення містять ч.ч. 1, 6 ст.283 ГК України.

Частиною 2 статті 283 ГК України передбачено, що у користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно приписів частини 3 статті 283 Господарського кодексу України, об`єктом оренди, зокрема, можуть бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Нормами ч. 2 ст. 291 ГК України встановлено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації (викупу) об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об`єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Частиною 1 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

З огляду на зазначене та враховуючи вказані норми права, вимога позивача щодо зобов`язання відповідача звільнити нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_2 , площею 53,8 кв.м. шляхом виселення та передати його управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради (код ЗКПО 26259965, м. Рівне, вул. Шевченка,45) по акту прийому-передачі є обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

Судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 1 921,00 грн. покладаються на відповідача з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 12а, ) до Фізичної особи-підприємця Палєйкіної Ірини Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради (33000, м. Рівне, вул. Шевченка, 45, ) про повернення орендованого майна задовольнити.

2. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Палєйкіну Ірину Анатоліївну ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) звільнити нежитлові приміщення по АДРЕСА_2 , площею 53,8 кв.м шляхом виселення та передати його Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради (33000, м. Рівне, вул. Шевченка. 45, код ЗКПО 26259965).

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Палєйкіної Ірини Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 12а, ) 1 921 грн 00 коп. судового збору

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане - 26.08.2019.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О.Пашкевич