ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.09.2019 Справа № 920/784/19

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі:

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігтрейд»

до відповідача - фізичної особи-підприємця Дубінчина Григорія Івановича,

про стягнення 159563 грн 40 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

26.07.2019 позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача 129695 грн 40 коп. боргу, 20860 грн 22 коп. пені, 1757 грн 07 коп. 3% річних, 2562 грн 84 коп. інфляційних втрат, 4787 грн 87 коп. штрафу за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 20.09.2018 договору поставки товарів № 20/09-ДГІ (надалі - Договір). Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним відповідачу було поставлено товар по Договору, відповідачем товар було прийнято, однак за нього не сплачено вчасно та в повному обсязі, що є порушенням п. 6.3.1 Договору. Тому, зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу, інфляційних збитків, 3% річних, пені та штрафу.

Ухвалою суду від 30.07.2019 було відкрито провадження у справі та призначино розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними в справі матеріалами. 09.08.2019 на адресу суду була повернута ухвала суду від 30.07.2019 про відкриття провадження у справі, яка направлялась на зазначену позивачем адресу відповідача.

09.09.2019 судом був зроблений спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № , яким була підтверджена адреса відповідача, зазначена позивачем.

Ухвала суду направлялась на адресу відповідача, зазначену позивачем та підтверджену даними реєстру, а тому, незважаючи на неотримання за офіційною юридичною адресою поштової кореспонденції, відповідач вважається належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, оскільки судом вчинені всі дії, які передбачені ст. 120 ГПК України.

Оскільки відповідач відзив у встановлений судом строк без поважних причин не надав, то суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Розгляд справи здійснюється 09.09.2019, оскільки 30.08.2019 суддя Резніченко О.Ю. знаходилась у відпустці, а з 02.09.2019 по 06.09.2019 - у відрядженні, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних наказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

20.09.2018 між сторонами було укладено договір поставки товарів № 20/09-ДГІ (а.с.17-23). Відповідно до п. 1.1. Договору позивач зобов`язався поставити та передати у власність відповідача товари окремими партіями за замоленням відповідача, а відповідач зобов`язався приймати та оплачувати такі товари згідно з замовленням та товаросупровідними документами.

На замовлення відповідача позивач поставив йому товар на загальну суму 238093 грн 20 коп., а відповідач прийняв товар на вказанну суму, що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними сторонами видатковими накладними (а.с.24-48).

Відповідно до п. 5.2 Договору розрахунки за поставленний позивачем товар здійснюються протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки товару або у інший строк, попередньо обумовленний між сторонами. Відповідач частково розрахувався з позивачем за товар, а саме сплатив 108397 грн 80 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень (а.с.49-66). В той же час, відповідач не сплатив позивачу 129695 грн 40 коп., чим змусив позивача звернутись до суду з даним позовом.

Відповідачем всі вищезазначені факти належними та допустимими доказами не спростовано, всупереч ст.ст. 73-74 ГПК України, а тому вказані факти є такими, що встановлені судом.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Суд дійшов висновку, що між сторонами виникли господарські відносини у сфері поставки, які регулюються нормами ЦК України, з урахуванням особливостей, які передбачені ст.ст. 264-271 ГК України.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що сторони уклали Договір, яким передбачено обов`язок позивача поставити товар, а відповідача прийняти товар та сплатити за нього. Позивачем обов`язок з поставки виконаний, а відповідачем товар оплачений в повному обсязі не був. Отже, відповідачем зустрічне зобов`язання з оплати товару не виконано на суму 129695 грн 40 коп., чим порушено п. 6.3.1 Договору.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, позивачем правильно обрано спосіб захисту порушеного права, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 129695 грн 40 коп. боргу є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (а.с.9-11).

Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 1757 грн 07 коп. та 2462 грн 84 коп. інфляційних втрат (за загальний період з 23.12.2018 по 23.04.2019) є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені та штрафу.

Згідно ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно з п. 7.3, п. 7.4 Договору за несвоєчасну оплату товару за даним Договором відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за вожен день прострочення платежу. У випадку несвоєчасної оплати товару, відповідач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 5% від вартості неоплаченного товару, а у випадку повторного порушення - штраф у розмірі 10% від вартості неоплаченого товару.

Позивачем наданий до матеріалів справи розрахунок пені та штрафу (а.с.9-11).

Враховуючи порушення строків виконання відповідачем грошового зобов`язання перед позивачем та те, що право на стягнення пені та штрафу самостійно встановлено сторонами у Договорі, відповідачем не надано контррозрахунку суми пені та штрафу, то вимога позивача про стягнення з відповідача 20860 грн 22 коп. пені та 4787 грн 87 коп. штрафу (загальний період з 23.12.2018 по 23.04.2019) є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору в розмірі 2393 грн 45 коп., які були сплачені позивачем відповідно до платіжного доручення № 1643 від 20.07.2019 (а.с.16).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігтрейд» до фізичної особи-підприємця Дубінчина Григорія Івановича про стягнення 159563 грн 40 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Дубінчина Григорія Івановича ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бігтрейд» (вул. Михайла Бойчука, буд. 30-А, оф. 28, м. Київ, 01103, код 40541827) 129695 грн 40 коп. боргу, 20860 грн 22 коп. пені, 1757 грн 07 коп. 3% річних, 2562 грн 84 коп. інфляційних втрат, 4787 грн 87 коп. штрафу, 2393 грн 45 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Бігтрейд» наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 10.09.2019.

Суддя О.Ю. Резніченко