ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2019 р. Справа№ 910/7721/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Добрицька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Петрик Т.В.;

від третьої особи: Павленко А.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року

у справі № 910/7721/19 (суддя Демидов В. О.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ"

про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ"

до Міністерства оборони України

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ СОКАР УКРАЇНА"

про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ СОКАР УКРАЇНА" про визнання незаконним та скасування рішення.

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ" було подано заяву про забезпечення вказаного позову, відповідно до якої заявник просив суд вжити заходів забезпечення позову заборонивши Міністерству оборони України укладати договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) з ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ СОКАР УКРАЇНА" за результатами процедури закупівлі № UA-2019-04-09-002742-а на закупівлю нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне) за лотом № 5 (09134200-9) дизельне паливо (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0), а у разі укладення такого договору зупинити його дію шляхом заборони сторонам зазначеного договору здійснювати дії та виконувати зобов`язання за вказаним договором до набрання чинності рішення по справі про визнання договору недійсним.

Подана заява обґрунтована тим, що згідно протоколу засідання тендерного комітету замовника № 75/249/21 від 03.05.2019, переможцем переговорної процедури закупівлі палива дизельного за лотом № 5 визначено ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ СОКАР УКРАЇНА", повідомлення про намір укласти відповідний договір про закупівлю опубліковане в системі Prozorro 03.05.2019. Однак, рішення тендерного комітету замовника про визнання ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ СОКАР УКРАЇНА" переможцем процедури закупівлі № UA-2019-04-09-002742-а за лотом № 5, оформлене протоколом засідання тендерного комітету замовника № 75/249/21 від 03.05.2019 прийняте з порушенням законодавства, що регулює правовідносини в сфері публічних закупівель. Згідно витягу з протоколу засідання тендерного комітету Міністерства оборони України щодо розгляду пропозицій учасників відбору на закупівлю нафти і дистилятів переговори з ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ СОКАР УКРАЇНА" за лотом № 5 призначено 26.04.2019 року на 09:40 год. Проте, як вбачається з електронної системи закупівлі, ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ СОКАР УКРАЇНА" прикріпив уточнені або нові документи в електронній системі закупівель 02.05.2019 року, тобто з порушенням 24 годин строку, передбаченого ч. 4 ст. 6 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони". Також, запропонований ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ СОКАР УКРАЇНА" товар не відповідав технічним та якісним характеристикам предмету закупівлі, що також було безумовною підставою для відхилення його цінової пропозиції. Крім того, пропозиція постачання товару, технічні та якісні характеристики якого відповідають технічному регламенту, а не ДСТУ 7688:2015, суперечить вимогам Міністерства оборони України, визначеним ним в оголошенні.

Заявник вважає, що заявлені позивачем вимоги про вжиття заходів забезпечення позову є цілком співмірним з предметом позову, а невжиття цих заходів призведе до того, що замовником буде укладено договір, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ" про забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову не містить доводів щодо обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову в частині заборони укладати відповідний договір. Крім того, заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії договору може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звертається до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року та прийняти нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що спірна ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема, апелянт зазначив, що заявник при подачі заяви про забезпечення позову долучив відтворену інформацію щодо протоколу тендерного комітету, яка міститься в електронному вигляді в системі закупівель «Прозорро», в доступній для перегляду та розуміння формі. Оскільки рішенням тендерного комітету замовника переможцем оскаржуваної процедури закупівлі визначено ТОВ «Торговий дім Сокар Україна», що має своїм наслідком укладення договору, а тому вимоги заявника щодо забезпечення позову шляхом заборони укладати договір є цілком виправданим.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи між суддями, справу №910/7721/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи.

30.07.2019 у зв`язку з відпусткою судді Руденко М.А. для розгляду справи було визначено колегію у складі головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Пашкіна С.А. Розгляд справи було відкладено на 04.09.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 року № 09.1-08/3394/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2019 року для розгляду справи №910/7721/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Дідиченко М.А., судді - Пономаренко Є.Ю., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 прийнято до провадження у визначеному складі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у справі № 910/7721/19.

Позиції представників сторін

25.07.2019 через відділ документального забезпечення суду від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує проти доводів апелянта в повному обсязі, вважає оскаржувану ухвалу обґрунтованою, та просить суд апеляційну скаргу відповідача 1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

30.08.2019 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначено, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку обставинам справи та вірно дійшов висновку щодо неможливості вжиття заходів забезпечення позову.

Явка представників сторін

Представник позивача у судове засідання 04.09.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду був належним чином повідомлений.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, в матеріалах справи міститься відзив на апеляційну скаргу, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 04.09.2019.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач зазначає, що невжиття таких заходів призведе до того, що замовником буде укладено договір, що не уможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ТОВ «Август Пром» у даній справі.

Слід відзначити, що у даному випадку застосуватися та досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання незаконним та скасування рішення про визнання ТОВ «Торговий дім Сокар Україна» переможцем процедури закупівлі, яке оформлене протоколом засідання тендерного комітету замовника № 75/249/21 від 03.05.2019.

У таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Крім того, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №916/2786/17).

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Однак, звертаючись до суду із даною заявою, позивач не навів (та не надав доказів існування) фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, про застосування яких просить позивач.

Також, заявником не доведено того, що наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову обставини можуть ускладнити виконання рішення в даній справі, а заходи забезпечення позову зможуть забезпечити реальне виконання рішення у даній справі та того, що у випадку невжиття таких заходів виконання рішення суду може бути істотно ускладнено чи унеможливлено та не порушить збалансованості інтересів сторін у даній справі.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, за відомостями наявного витягу з протоколу тендерного комітету вбачається, що запрошення щодо укладення договору ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ СОКАР УКРАЇНА" за лотами 1 та 5 щодо закупівлі палива дизельного п`ять лотів здійснюється у строк не раніше ніж через чотири робочі дні та не пізніше ніж через 10 робочих днів з дня оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договори про закупівлю.

Таким чином, після прийняття рішення про визначення переможцем переговорної процедури закупівлі, уповноваженим органом розміщується повідомлення про намір укласти відповідні договори, що і свідчить про фактичний намір на укладення договору.

Отже, судом першої інстанції правомірно зазначено, що заява про забезпечення позову не містить доводів щодо обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову в частині заборони укладати відповідний договір, враховуючи те, що відповідачем, згідно даних поданої заяви про забезпечення позову, не було здійснено повідомлення про намір укласти відповідний договір. Крім того, заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії договору може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звертається до суду.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подана заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності їх вчинення у визначений заявником спосіб.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подана заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності їх вчинення у визначений заявником спосіб.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у справі № 910/7721/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у справі № 910/7721/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у справі № 910/7721/19 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/7721/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 09.09.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.Г. Смірнова