ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2005/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Михайлової К.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробнича компанія "Протехмаш", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 45 511,20 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробнича компанія "Протехмаш" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" про стягнення 45 511,20 грн. основного боргу.

Ухвалою суду від 20.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

10.06.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем порушені вимоги до змісту та форми позовної заяви, а саме: позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви (не додано до матеріалів справи договір поставки № 17050 від 07.02.2017 відносно якого виникла заборгованість, однак зазначено, що у позивача не має в наявності підписаного договору). Позивачем не додано до матеріалів справи Специфікацію №1 (Додаток №1) до договору, у зв`язку з чим незрозуміло який товар (продукція) підлягає дослідженню в умовах даної справи. Зазначив, що 11.10.2017 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва Москаленко К.О. від 27.09.2017 на ПрАТ «ДТРЗ» було проведено обшук, в ході якого було вилучено ряд документів (протокол додається). Оригінал договору, який би мав досліджуватися (№17050 від 07.02.2017) було вилучено (аркуш 9 протоколу). Отже на момент звернення до суду позивач не надав повний пакет первинних документів суду. Пунктом 7.1. договору передбачений розрахунок, який проводиться замовником протягом 60 банківських днів з дня поставки та на підставі отриманого від постачальника рахунку. Разом з тим, відповідач як замовник не отримував від позивача (постачальника) рахунку на оплату згідно видаткової накладної № РН-000211 від 10.11.2017. Рахунок на адресу відповідача не надходив, в матеріалах справи відсутні документальні докази направлення чи отримання, що не спростовується й доданими до позовної заяви додатками. В зв`язку з вищевикладеним, відповідач вважає, що доводи позивача щодо невиконання відповідачем своїх зобов`язань по договору є безпідставними, такими, що не доведено, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги. У зв`язку із викладеним просить суд відмовити у задоволенні позову.

10.06.2019 відповідач подав до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в якій зазначив, що вказана справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження з підстав наявної необхідності підготовки та долучення оригіналів всіх необхідних документів для повної та об`єктивної оцінки всієї ситуації. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «ПВК «Протехмаш» в позовній заяві посилається на недоведені дані. Інших доказів в обґрунтування позову позивачем до позову не було долучено. У зв`язку із викладеним просить суд постановити ухвалу про розгляд справи №904/2005/19 за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням з викликом представників сторін.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2019 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" та здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/2005/19 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, яке відбудеться 08.07.2019.

Ухвалою суду від 08.07.2019 відкладен підготовче засідання на 29.07.2019.

Ухвалою суду від 29.07.2019 відкладено підготовче засідання на 19.08.2019.

Ухвалою суду від 19.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 09.09.2019.

09.09.2019 у підготовче засідання відповідач не з`явився, 09.09.2019 подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

09.09.2019 у підготовче засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду), яке отримано позивачем 30.08.2019.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач стверджує, що протягом 2017 року ним було здійснено поставку запасних частин для ремонту вагонів покупцю - Приватному акціонерному товариству "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод". Абсолютна більшість даних поставок були сплачені відповідачем. При оплаті даних поставок відповідач здійснював платежі відповідно до договору № 17050 від 07.02.2017, проте підписаного договору позивач в наявності не має.

Позивач зазначає, що 10.11.2017 поставив відповідачу товар: шайба МВВ6 у кількості 100,000 шт., шайба МВВ9 у кількості 100,000 шт., шайба МВВ11 у кількості 148,000 шт., шайба МВВ12 у кількості 47,000 шт. на загальну суму 45 511,20 грн. з ПДВ, на підтвердження чого надав підписані сторонами:

- видаткову накладну № РН-000211 від 10.11.2017 (а.с. 10) про поставку відповідачу товару на суму 45 511,20 грн. з ПДВ;

- товарно-транспортну накладну № 10/11/2 від 10.11.2017 (а.с. 16) про поставку відповідачу товару на суму 45 511,20 грн. з ПДВ.

Також позивач надав до суду копію довіреності відповідача № 1912 від 02.11.2017 (а.с. 18) на отримання від позивача товарно-матеріальних цінностей.

Позивач виставив відповідачу Рахунок-фактуру № СФ-000206 від 10.11.2017 на оплату товару вартістю 45 511,20 грн. з ПДВ (а.с. 17).

Однак, як зазначає позивач, відповідач з поставлений товар не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 45 511,20 грн.

З метою досудового врегулювання спору 07.02.2018 позивач направив на адресу відповідача Претензію № 05-02/01 від 05.02.2018 (а.с. 11), в якій вимагав сплатити заборгованість до 15.02.2018.

Проте, відповідач відповідь на відзив не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України).

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, господарський дійшов до висновку, що між сторонами було укладено договір поставки у спрощений порядок.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 45 511,20 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Щодо заперечень відповідача про ненадання рахунку-фактури.

Видаткова накладна № РН-000211 від 10.11.2017 (а.с. 10) містить реквізити постачальника, зокрема, і дані, необхідні для здійснення безготівкового розрахунку.

В силу приписів Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, і ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 цього Кодексу.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 45 511,20 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1 921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ідентифікаційний код 00659101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробнича компанія "Протехмаш" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 15, офіс 104, ідентифікаційний код 40433547) 45 511,20 грн. основного боргу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 10.09.2019

Суддя І.В. Мілєва