РІШЕННЯ

03 вересня 2019 року м. ТернопільСправа № 921/508/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

при секретарі судового засідання Коник М.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гніванський гранітний кар`єр", вул. Соборна, 85, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23310

до відповідача Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України", вул. О. Крушельницької, 8, м. Тернопіль, 46001

про стягнення 76 476,48 грн. заборгованості

За участю представників від:

Позивача: адвокат Страшок Анатолій Андрійович, ордер серія ВН №118611 від 02.09.2019

Відповідача: не з`явився

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гніванський гранітний кар`єр", надалі - позивач, звернулась до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України", надалі - відповідач, про стягнення 76 476,48 грн., заборгованості за поставлену щебеневу продукцію.

Підставою позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Гніванський гранітний кар`єр" визначає неналежне виконання ДП "Тернопільський Облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" умов Договору поставки товару № 4/16 від 08.02.2016.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 12.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи призначено на 02.09.2019 о 15:00 год.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, водночас подав суду відзив на позовну заяву №062/1041 від 27.08.2019 (вх..№15127 від 28.08.2019) яким просить суд в позові відмовити посилаючись на те, що видаткові накладні, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги не відповідають вимогам, встановленим для первинних документів, зокрема не вказують посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, а тому не можуть бути належним доказом підставності вимог позивача. Також звертає увагу суду на те, що підставою для оплати є рахунок виставлений позивачем. Твердження позивача про повторне направлення рахунків на оплату вважає неправдивим, оскільки рахунки від 30.05.2019 були первинними. Вважає, що якщо кредитор не вчинив дії,до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання відстрочується на час прострочення кредитора.

Представник позивача проти доводів відповідача заперечив, посилаючись на те, що поставка товару відбулася на підставі видаткових накладних. Товар був прийнятий відповідачем, що ним не заперечується. Поставка товару підтверджується крім видаткових накладних і актами приймання передачі щебеневої продукції по договору поставки. Відповідачем також здійснювалася оплата поставленої продукції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

- 08.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гніванський гранітний кар`єр" (далі Постачальник) та Дочірнім підприємством "Тернопільський облавтодор" ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" (далі Покупець) укладено Договір поставки №4/16, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов`язався приймати і оплатити щебінь кубовидний, відсів гранітний (п.1.1. договору).

Постачальник, з метою найбільш ефективної та економічної поставки товару визначає виключно за попереднім погодженням із Покупцем перевізника для для доставки товару Покупцю. Поставка здійснюється на умовах Інкотремс 2010 (п.1.2. Договору).

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що ціна Договору становить 3 818 000 гр, в тому числі ПДВ 20% - 636 333,33 грн, що станом на дату укладення договору дорівнює загальній вартості товару.

Ціна за одиницю товару встановлюється за домовленістю сторін на кожну окрему партію товару, з урахуванням ринкових цін, умов поставки, термінів розрахунків, і і фіксуються в додаткових угодах або специфікаціях до договору (п.3.2. Договору).

Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін, проте підлягає обов`язковому зменшенню в залежності від реального фінансування та фінансових можливостей Покупця (п.3.3. Договору).

Розрахунки за поставлений товар проводяться шляхом: оплати покупця після пред`явлення Постачальником рахунку на оплату Товару та підписання Сторонами акту приймання-передачі товару і передачі документів, зазначених пунктом 4.2. Договору (п.4.1. Договору).

До рахунка додаються документи, що підтверджують належну якість товару (сертифікат або паспорт якості), видаткові накладні, податкові накладні (в електронному вигляді, акт приймання-передачі товару, залізничні чи товарно-транспортні накладні, та інші первинні документи, передбачені для даного виду товару чинним законодавством. В разі ненадання зазначених цим пунктом Договору документів Постачальник зобов`язується відшкодувати спричинені Покупцю збитки (витрати) (п.4.2. Договору).

Згідно п.5.1. Договору, фактичним одержувачем товару є філії ДП "Тернопільський облавтодор", які зазначені в заявці-рознардяці. Сторони погодились, що одержання товару будуть здійснювати філії ДП "Тернопільський облавтодор", відповідно до узгодженого переліку (додаток №1 до договору). Отже товар, отриманий відповідною філією, вважається переданим Покупцю.

Пунктом 10.1. Сторони погодили, що останній набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до 31 грудня 2016 з правом на пролонгацію.

Специфікацією №8 від 01.08.2016 встановили кількість та вартість партії товару, умови оплати та спосіб поставки.

Як стверджує позивач, та не заперечується відповідачем, на виконання умов договору поставки №4/16 від 08.02.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гніванський гранітний кар`єр" відвантажило, а Дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор" прийняло товар на загальну суму 2 243 476,48 грн., із яких відповідачем сплачено 2 167 000 грн. Станом на час розгляду справи залишилося несплаченим 76 476,48 грн по видаткових накладних: №ГР-0003353 від 26.08.2016 на суму 1 768,34 грн, №ГР-0003421 від 30.08.2016 на суму 9 340,76 грн, №ГР-0003714 від 11.09.2016 на суму 28 022,30 грн, №ГР-0003723 від 12.09.2016 на суму 18 669,54 грн, №ГР-0003941 від 28.09.2019 на суму 18 675,54 грн.

Поставка товару підтверджується також актами приймання-передачі продукції від 30.08.2016, 12.09.2016, 15.09.2016, 30.09.2016.

На відвантажений товар видані сертифікати якості №784, №789, №922, №993, №1002.

Листом №649 від 30.05.2019 на адресу відповідача направлені рахунки на оплату, залізничні накладні та сертифікати якості, отримання яких відповідачем не заперечується.

Оцінивши подані докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову. При цьому, суд виходив з таких міркувань.

У відповідності до вимог ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як видно з матеріалів справи, спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем як Покупцем, умов договору поставки в частині проведення оплати отриманого ним у власність товару .

Господарський суд вважає, що викладені умови даного договору, права та обов`язки сторін, порядок їх виконання, дають підстави вважати, що фактично між сторонами у справі виникли цивільні правовідносини з договору поставки, які регулюються нормами ст.712 Цивільного кодексу України та ст.265 Господарського кодексу України, в силу яких за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України). Загальними положеннями про купівлю-продаж (параграф 1 глави 54 ЦК України) передбачено право продавця вимагати оплати товару.

Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України).

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, а згідно ч.2 цієї статті передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Гніванський гранітний кар`єр" свої зобов`язання по договору виконало належним чином, зокрема, здійснивши поставку відповідачу щебеню та відсіву гранітного в обсягах та строки, передбачені умовами договору поставки.

Так, відповідно до видаткових накладних №ГР-0003353 від 26.08.2016, №ГР-0003421 від 30.08.2016, №ГР-0003714 від 11.09.2016, №ГР-0003723 від 12.09.2016, №ГР-0003941 від 28.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гніванський гранітний кар`єр" поставило товар, а Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" отримало його, про що свідчать відтиски печаток на накладних та підписи уповноважених осіб, відповідно у відповідача виник обовязок провести оплату товару.

Відповідачем розрахунки в повній мірі не проведено, внаслідок чого згідно розрахунку позивача станом на 07.08.2019 (дата написання позову) рахується борг з оплати вартості отриманого товару на суму 76 476,48 грн.

В силу приписів ст.ст.11, 16, 509 ЦК України та ст.ст. 4, 5 ГПК України кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання його обов`язків.

Таким чином позовні вимоги підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені.

Доводи відповідача про те, що видаткові накладні, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги не відповідають вимогам, встановленим для первинних документів, зокрема не вказують посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції судом відхиляються, так як підписані начальником виробництва Мороз М.М. та скріплені печаткою Філії "Велекоберезовицька ДЕД". Акти приймання передачі щебенової продукції підписані начальником філії "Великоберезовицька ДЕД" ДП "Облавтодор" Бліщем Р.Д.

Щодо посилання на не направлення рахунку на оплату то такі направлені на адресу відповідача 30.05.2019

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 73-75, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Тернопіль, вул. О.Кульчицької, буд.8 (код 31995099) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гніванський кар`єр", Вінницька область, Тиврівський район, місто Гнівань, вул. Соборна, буд. 86 76 476 (сімдесят шість тисяч чотириста сімдесят шість) грн 48 коп. заборгованості і 2 007 (дві тисячі сім) грн рівно судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Сторони мають право оскаржити це рішення до Західного апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 3 вересня 2019 року.

Суддя Ю.О. Чопко