ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.09.2019 Справа № 920/448/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши матеріали справи №920/448/19

за позовом: Сумської митниці ДФС (вул. Юрія Вєтрова, 24, м. Суми, 40020, код 39420037),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольфсон» (вул. Олександрівська, 3, м. Запоріжжя, 69063, код 39582451),

про стягнення 799 262 грн. 97 коп.,

за участю представників сторін:

від позивача - Сич Д.М., довіреність від 08.07.2019;

від відповідача - не з`явився;

при секретарі судового засідання Малюк Р.Б.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.05.2019 провадження у справі №920/448/19 відкрито за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 18.06.2019.

У зв`язку з відрядженням судді Соп`яненко О.Ю. розгляд справи 18.06.2019 не відбувся, відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 27.06.2019 призначено підготовче засідання у справі №920/448/19 на 09.07.2019.

В судовому засіданні 09.07.2019 відкладено підготовче засідання у справі №920/448/19 на 23.07.2019.

Згідно з ухвалою господарського суду Сумської області від 23.07.2019 закрите підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 05.08.2019.

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 25.08.2019 розгляд справи по суті відкладено на 05.09.2019.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 799 262 грн. 97 коп., з яких: 510 156 грн. 40 коп. основного боргу, 275 343 грн. 98 коп. - пені, 13 762 грн. 59 коп. - 7% штрафу, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №107 про закупівлю товарів за державні кошти від 28.08.2017, а також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, для участі в судовому засіданні представника не направив.

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області 27.06.2019 у справі №920/448/19 задоволено клопотання позивача та замінено неналежного відповідача - ТОВ «Техойл Рітейл» належним відповідачем - ТОВ «Вольфсон».

Всі процесуальні документи у справі №920/448/19 надсилались судом на адресу належного відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул. Олександрівська, 3, м. Запоріжжя, 69063, код 39582451, проте повернуті на адресу суду з відміткою «за відсутністю адресата».

Відповідно до п. 5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення зокрема є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за вказаною адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своєї позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Техойл Рітейл» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вольфсон» та місцезнаходження на: вул. Олександрівська, 3, м. Запоріжжя, 69063.

Сумською митницею ДФС у 2017 році проведено процедуру відкритих торгів на закупівлю дизельного палива для забезпечення роботи котельні для опалення приміщень митного поста «Бачівськ» ДК 021:2015 код 09134200-9 Дизельне паливо (Ідентифікатор закупівлі в електронній системі закупівель: UA- 2017-07-26-001795-b) Відповідно до протоколу розгляду тендерних пропозицій № 17 тендерного комітету Сумської митниці ДФС на закупівлю від 16.08.2017 року відкриті торги відбувались за участю ТОВ «Техойл Рітейл» (код 39582451) і ПП «ОККО Контракт» (код 36248687).

За результати розгляду тендерних пропозицій учасників торгів тендерним комітетом Сумської митниці ДФС встановлено, що пропозиція учасника ТОВ «Техойл Рітейл» за результатами аукціону визнана найбільш економічно вигідною, є такою, що відповідає встановленим статтями 16 та 17 Закону України «Про публічні закупівлі» кваліфікаційним критеріям і умовам тендерної документації. Також членами тендерного комітету прийнято рішення про намір укласти договір з учасником - переможцем торгів ТОВ «Техойл Рітейл» на закупівлю дизельного палива - 34540 л на суму 681128,80 грн. в порядку та терміни, встановлені Законом України «Про публічні закупівлі», яке в подальшому оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель.

28 серпня 2017 року між Сумською митницею ДФС і ТОВ «Техойл Рітейл» (в подальшому - ТОВ «Вольфсон», відповідач) укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 107 (далі за текстом - «Договір»), відповідно до пункту 1.1. якого відповідач зобов`язувався у 2017 році передати (поставити) позивачу дизельне паливо для забезпечення роботи котельні для опалення приміщень митного поста «Бачівськ» (далі - Товар), кількість та асортимент якого визначено у Специфікації (Додаток № 1 до договору), а відповідач - прийняти Товар та своєчасно здійснити його оплату в порядку та умовах, визначених цим Договором.

Зі змісту п. 5.1-5.3. Договору вбачається, що відповідач здійснює поставку (передачу) у власність позивача Товару на підставі талонів пластикових, паперових, бланків-дозволів або паливних скетч-карток (далі - Талони). Термін дії Талонів повинен бути не менше 1 року з моменту їх отримання та із гарантованим продовженням їх терміну до 3 років. Товар поставляється частинами в обсягах, визначених позивачем у письмових заявках встановленого зразка (додаток № 2 до Договору), що надсилається відповідачу в залежності від потреб позивача.

Згідно з п. 5.6. Договору поставка (передання) талонів відповідачем та приймання Талонів позивачем здійснюється за адресою вул. Юрія Вєтрова, 24, м. Суми, Україна (адреса Покупця).

В той же час, в пункті 5.7 Договору Сторонами обумовлено, що видані позивачу Талони на Товар є власністю відповідача і що прийнятий в такому випадку товар знаходиться на відповідальному зберіганні у відповідача до фактичного обміну його на Талони протягом строку та на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 6.1 Договору відпуск Товару здійснюється наливом, партіями не більше 5020 літрів за допомогою Талонів.

Згідно з п. 6.2. Договору позивач передає відповідачу, а останній приймає у позивача партію Талонів по акту приймання-передачі, де вказується номінал талону, їх кількість та загальний об`єм, за допомогою яких здійснюється відпуск Товару.

Відповідно до пункту 6.3 Договору відповідач зобов`язувався протягом 3 календарних днів після отримання заявки на відпуск (отримання) товару (додаток № 3 до Договору) та Талонів від позивача забезпечити доставку частини (партії) Товару до місця його отримання: Сумська область, Глухівський район, траса Кіпті-Глухів-Бачівськ 242 км + 516 м, митний пост «Бачівськ». Факт отримання Товару настає з моменту підписання представниками сторін відповідних супроводжуючих документів (товаротранспортної накладної, видаткової накладної).

Позивач зазначає, що для забезпечення своєчасного виконання умов цього пункту Договору сторони узгодили між собою, що такі заявки на відпуск (отримання) товару за формою додатку № 3 до Договору направлятимуться митницею на електронну адресу ТОВ «Техойл Рітейл» .

Позивач мотивує свої вимоги тим, що на виконання п. 5.5. Договору, на адресу позивача ТОВ «Техойл Рітейл» направлено Талони на 34540 літрів дизельного пального на загальну суму 681128,80 грн., які надійшли до митниці із підписаними відповідачем двома примірниками видаткової накладної № ТРТ-013718 від 01.09.2017 та рахунком-фактурою № ТР-0012967 від 01.09.2017.

Зі змісту видаткової накладної № ТРТ-013718 від 01.09.2017 вбачається, що «право власності на пальне переходить в момент оплати або фактичного отримання на АЗС».

Отже, діючи на виконання договірних зобов`язань згідно пункту 4.1. Договору, на підставі вищевказаних рахунку-фактури та видаткової накладної позивачем здійснено оплату Товару за Договором у сумі 681128,80 грн. шляхом перерахування цієї суми коштів відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням № 538 від 05.09.2017 із відміткою Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області про проведення платежу 07.09.2017.

Позивачем на електронну адресу відповідача 21.02.2018 року та 13.03.2018 року направлено дві заявки на відпуск (отримання) Товару у кількості 2640 літрів та 4950 літрів відповідно (загальна кількість - 7590 літрів).

Фактична поставка дизельного палива згідно з касовими чеками відбулась в іншій кількості, аніж позивачем замовлено згідно з вказаними заявками, а саме у кількості 8670 літрів: згідно з чеком № від 23.02.2018 року - у кількості 3590 літрів; згідно з чеком № від 15.03.2018 року - у кількості 5080 літрів.

В подальшому, позивачем на вищевказану електронну адресу 04.10.2018 року направлено наступну заявку на відпуск (отримання) Товару у кількості 4950 літрів з проханням здійснити доставку Товару на 10.10.2018.

Однак, діючи з порушенням умов пункту 6.3 Договору, відповідач не виконав своє зобов`язання щодо доставки замовленої кількості Товару до місця його отримання - митного посту «Бачівськ» а ні протягом 3 календарних днів, а ні станом на 10.10.2018 року як запропоновано митницею, а ні на момент пред`явлення даного позову.

У зв`язку з цим, 17.10.2018 року з метою досудового врегулювання спорів та розбіжностей, а також звірки кількості та вартості фактично поставленого Товару, позивачем направлено до ТОВ «ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ» лист № 7602/10/18-70-05-62 із повідомленням про фактичний обмін талонів на 8670 літрів та про номінал залишку невикористаних талонів, який становить кількість 25870 літрів на загальну суму 510156,40 гривень. Крім того, цього разу митницею направлено вказаний лист як засобами електронного зв`язку на адресу , так і засобами поштового зв`язку за вказаною у Договорі адресою (вул. Ярославів Вал, 5-В, м. Київ). Проте, установами поштового зв`язку вказане поштове відправлення повернуто до позивача у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

10.01.2019 року митницею на вищевказану електронну адресу відповідача направлено наступну заявку на відпуск (отримання) Товару у кількості 5020 літрів з проханням здійснити доставку Товару на 14.01.2019 року, яку Відповідач на момент пред`явлення даного позову також не виконав і не здійснив доставку замовленої кількості Товару до місця його отримання - митного посту «Бачівськ». Крім того, митницею цю ж заявку направлено Відповідачеві і засобами поштового зв`язку листом з рекомендованим повідомленням, який було повернено до митниці у зв`язку з закінченням встановлено строку зберігання та написом на відповідній поштовій довідці «Виїхали». В подальшому, спроби зв`язатися із Відповідачем засобами телефонного зв`язку також були безрезультативними, адже за наявними номерами телефонів оператор зв`язку повідомляв про відсутність зв`язку із абонентами. На електронну адресу митниці листи або будь-які повідомлення від Позивача також не надходили.

Загалом Сумською митницею ДФС на поштову та електронну адресу ТОВ «ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ» направлені такі заявки на відпуск товару, які Відповідач на момент пред`явлення даного позову не виконав і не здійснив доставку замовленої кількості Товару до місця його отримання - митного посту «Бачівськ».: 1) 04.10.2018 року - про доставку 4950 літрів Товару, з проханням здійснити її 10.10.2018 року; 2) 10.01.2019 року - про доставку 5020 літрів Товару, з проханням здійснити її 14.01.2019 року; 3) 05.04.2019 року - про доставку 5020 літрів Товару, з проханням здійснити її 09.04.2019 року; 4) 08.04.2019 року - про доставку 5020 літрів Товару, з проханням здійснити її 12.04.2019 року; 5) 16.04.2019 року - про доставку 5020 літрів Товару, з проханням здійснити її 19.04.2019 року; 6) 19.04.2019 року - про доставку 5020 літрів Товару, з проханням здійснити її 23.04.2019 року; 7) 22.04.2019 року - про доставку 770 літрів Товару, з проханням здійснити її 25.04.2019 року.

Таким чином, на момент пред`явлення даного позову, Відповідачем згідно з умовами пункту 5.1. Договору на підставі паперових талонів фактично поставлено (передано) у власність митниці 8670 літрів дизельного палива на загальну суму 170972,40 гривень, що становить лише 25,1% від загальної кількості Товару (34540 літрів вартістю 681128,80 гривень) згідно взятого на себе Відповідачем зобов`язання, а вартість оплаченого та непоставленого товару становить 510 156 грн. 40 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 названого Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що Сумська митниця ДФС, належним чином виконуючи свої зобов`язання за Договором, діючи на підставі частини 1 статті 692 ЦК України та прийнятих товаророзпорядчих документів (виставленого Відповідачем рахунку-фактури та видаткової накладної) у повному обсязі оплатила ТОВ «ТЕХОЙЛ РІТЕЙЛ» повну вартість Товару на загальну суму 681128,80 грн. згідно з платіжним дорученням № 538 від 05.09.2017 року, а також своєчасно приймала партії цього Товару за місцем його доставки в обмін на відповідну кількість Талонів. Слід зазначити, що разом із товаророзпорядчими документами (рахунком-фактурою та видатковою накладною) до митниці надійшли Талони у номінальній кількості в 34540 літрів дизельного палива, які на підставі пункту 5.7. Договору з 01.09.2017 року стали власністю Позивача. Також цим же пунктом Договору визначено, що з прийняттям Талонів відбувається прийняття Товару, який знаходиться на відповідальному зберіганні у Продавця до фактичного обміну його на Талони. Вартість відповідального зберігання протягом строку дії Талонів включено до ціни Товару.

Натомість, з моменту підписання Договору до моменту пред`явлення позову до суду Відповідачем взяті на себе договірні зобов`язання щодо фактичної передачі (поставки) Товару до місця його отримання виконано лише частково, а саме поставлено (передано) у власність митниці 8670 літрів дизельного палива на загальну суму 170972,40 гривень, що становить лише 25,1% від загальної кількості в 34540 літрів вартістю 681128,80 гривень.

Судом встановлено, що позивач направляв до відповідача наступні заявки на відпуск товару: 1) 21.02.2018 року - про доставку 2640 літрів Товару, який мав бути доставлений не пізніше 24.02.2018 року; 2) 13.03.2018 року - про доставку 4950 літрів Товару, з проханням здійснити її 16.03.2018 року; 3) 04.10.2018 року - про доставку 4950 літрів Товару, з проханням здійснити її 10.10.2018 року; 4) 10.01.2019 року - про доставку 5020 літрів Товару, з проханням здійснити її 14.01.2019 року; 5) 05.04.2019 року - про доставку 5020 літрів Товару, з проханням здійснити її 09.04.2019 року; 6) 08.04.2019 року - про доставку 5020 літрів Товару, з проханням здійснити її 12.04.2019 року; 7) 16.04.2019 року - про доставку 5020 літрів Товару, з проханням здійснити її 19.04.2019 року; 8) 19.04.2019 року - про доставку 5020 літрів Товару, з проханням здійснити її 23.04.2019 року; 9) 22.04.2019 року - про доставку 770 літрів Товару, з проханням здійснити її 25.04.2019 року.

Згідно з чеками № від 23.02.2018 року та № від 15.03.2018 року відповідач доставив Товар у визначені дати у загальній кількості 8670 літрів.

Відтак, за заявками на відпуск Товару від 04.10.2018 року та від 10.01.2019 року у кількості 4950 літрів та 5020 літрів відповідно з боку Відповідача відбулось прострочення виконання договірних зобов`язань.

Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому, частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 220 ГК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Аналогічну норму містить також частина 3 статті 612 ЦК України, згідно з якою кредитор може відмовитися від прийняття виконання зобов`язання і вимагати відшкодування збитків, якщо внаслідок прострочення боржником виконання зобов`язання воно втратило інтерес для кредитора.

Разом з тим, частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суми попередньої оплати, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання йому оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи з викладеного вище та беручи до уваги той факт, що в Сумській митниці ДФС на даний час наявні невикористані Талони на загальну кількість Товару в 25870 літрів, а в наслідок прострочення відповідачем виконання зобов`язання втратило інтерес для позивача, на підставі частини 2 статті 693 ЦК України позивач потребує повернення залишку попередньо сплачених коштів у сумі 510156,40 гривень (25870 л х 19,72 грн./л) за непоставлений Товар у вказаній кількості.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 275 343 грн. 98 коп. пені, нарахованої відповідно до п. 8.1. Договору, який передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством та даним Договором.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина 1 статті 611 ЦК України).

Враховуючи те, що судом встановлено факт допущення відповідачем прострочення виконання господарського зобов`язання щодо поставки: 4950 літрів Товару згідно з заявкою від 04.10.2018 року - починаючи з 11.10.2018 року становить 208 днів прострочення, а тому на підставі пункту 8.2. Договору Відповідач має сплатити пеню від суми Договору за кожен день прострочення у розмірі 139 528,77 гривень; 5020 літрів Товару згідно з заявкою від 10.01.2019 року - починаючи з 15.01.2019 року становить 112 дня прострочення, а тому на підставі пункту 8.2. Договору Відповідач має сплатити пеню від суми Договору за кожен день прострочення у розмірі 75 036,14 гривень; 5020 літрів Товару згідно з заявкою від 05.04.2019 року - починаючи з 10.04.2019 року становить 27 днів прострочення, а тому на підставі пункту 8.2. Договору Відповідач має сплатити пеню від суми Договору за кожен день прострочення у розмірі 17 933,28 гривень; 5020 літрів Товару згідно з заявкою від 08.04.2019 року - починаючи з 13.04.2019 року становить 24 дні прострочення, а тому на підставі пункту 8.2. Договору Відповідач має сплатити пеню від суми Договору за кожен день прострочення у розмірі 15 917,89 гривень; 5020 літрів Товару згідно з заявкою від 16.04.2019 року - починаючи з 20.04.2019 року становить 17 днів прострочення, а тому на підставі пункту 8.2. Договору Відповідач має сплатити пеню від суми Договору за кожен день прострочення у розмірі 11 215,3 гривень; 5020 літрів Товару згідно з заявкою від 19.04.2019 року - починаючи з 24.04.2019 року становить 13 днів прострочення, а тому на підставі пункту 8.2. Договору Відповідач має сплатити пеню від суми Договору за кожен день прострочення у розмірі 8 528,11 гривень; 770 літрів Товару згідно з заявкою від 22.04.2019 року - починаючи з 23.04.2019 року становить 11 днів прострочення, а тому на підставі пункту 8.2. Договору Відповідач має сплатити пеню від суми Договору за кожен день прострочення у розмірі 7 184,51 гривень, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 275 343 грн. 98 коп. пені.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача на свою користь 13 762 грн. 59 коп. - 7% штрафу, нарахованого відповідно до вимог ст. 231 ГК України.

Частиною 2 статті 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, виконання якого фінансується за рахунок Державного бюджету України, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частина 3 статті 232 ГК України вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено.

Судом встановлено, що вартість Товару, з якого допущено прострочення понад 30 днів становить 4950 л + 5020 л = 9970 л х 19,72 грн. (ціна за 1 л з ПДВ) = 196608,40 грн.

Враховуючи те, що судом вище було встановлено факт прострочення виконання договірних зобов`язань відповідачем понад 30 днів, керуючись нормою абзацу 2 частини 1 статті 231 ГК України та враховуючи положення пунктів 8.1. та 12.1. Договору з Відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф у загальній сумі 13762,59 гривень (196608,40 грн. х 7%).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Підпунктом 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, виходячи з ціни позову у справі №920/448/19 - 799 262 грн. 97 коп., вірна сума судового збору становить 11 988 грн. 95 коп.

Під час звернення з позовною заявою до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 12 217 грн. 22 коп. згідно платіжного доручення №173 від 11.04.2019.

При цьому, суд роз`яснює позивачу, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі , ніж встановлено законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 11 988 грн. 95 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вольфсон» (вул. Олександрівська, 3, м. Запоріжжя, 69063, код 39582451) на користь Сумської митниці ДФС (вул. Юрія Вєтрова, 24, м. Суми, 40020, код 39420037) 510 156 грн. 40 коп. основного боргу, 275 343 грн. 98 коп. - пені, 13 762 грн. 59 коп. - 7% штрафу, 11 988 грн. 95 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 13.09.2019

Суддя О.Ю. Соп`яненко