УХВАЛА

09.09.2019Справа № 910/11648/19

За позовомВиконувача обов'язків прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України
до1. Миколаївської обласної державної адміністрації
2. Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"
провизнання незаконним та скасування розпорядження, скасування реєстраційних записів
Суддя Трофименко Т.Ю.

Представників сторін:

не викликалися

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Виконувача обов'язків прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Миколаївської обласної державної адміністрації та Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", у якій викладено такі вимоги:

1) визнати протиправним та скасувати розпорядженням виконувача функцій і повноважень голови Миколаївської обласної державної адміністрації від 24.05.2019 №163-р "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування ДП "Адміністрація морських портів України" для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій (будівництво причалу №8 під перевантажувальний комплекс генеральних вантажів та подальшого їх обслуговування) по вул. Заводська, 23 в Заводському районі, м. Миколаєва";

2) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №31778343 від 28.05.2019 про реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку площею 1,6207 га з кадастровим номером :07:002:0062 за Державним підприємством "Адміністрація морських портів України";

3) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №31778152 від 28.05.2019 про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 1,6207 га з кадастровим номером :07:002:0062 за Миколаївською обласною державною адміністрацією.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне розпорядження не відповідає вимогам статей 79, 79-1 Земельного кодексу України, ст. 14 Водного кодексу України, оскільки стосується розпорядження земельною ділянкою, яка є донною поверхнею Бузького лиману, котрий відноситься до внутрішніх морських вод України, розпорядження якими є виключною компетенцією Кабінету Міністрів України, а тому має бути скасованим, і відповідно, вчинені на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи також підлягають скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/11648/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 25.09.2019.

Також, разом з поданою позовною заявою Виконувачем обов'язків прокурора Миколаївської області було заяву про забезпечення позову, за змістом якої просить вжити заходів до забезпечення відповідного позову, для чого:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 1,6207 га (кадастровий номер :07:002:0062) по вул. Заводська, 23 у м. Миколаєві, та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі їх поділу чи об'єднання з іншими ділянками);

- заборонити Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради, управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об'єктів нерухомості на земельній ділянці площею 1,6207 га (кадастровий номер :07:002:0062) по вул. Заводська, 23 у м. Миколаєві;

- заборонити Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" вчиняти із земельною ділянкою площею 1,6207 га (кадастровий номер :07:002:0062) дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки, її поділу або об'єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву прокурора про забезпечення позову, дослідивши додані до неї документи та матеріали позову, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи звернення з даною заявою до суду прокурор зазначає, що на сьогоднішній день відповідачем 2 за наслідками неправомірного розпорядження відповідачем 1 спірною земельною ділянкою отримано повноцінні права її користувача з можливістю розміщення на ній будівель і споруд, тобто, забудови, беззаперечне проведення чого підтверджується визначеною в клопотанні відповідача 2 про надання земельної у постійне користування метою - будівництво причалу. Однак, реалізація наведеного унеможливить досягнення мети звернення з даним позовом до суду, адже при здійсненні забудови спірної ділянки її користувач зможе оформити правовстановлюючі документи на відповідні об'єкти нерухомості, що взагалі в подальшому змінить межі водного об'єкту та призведене до зменшення площі Бузького лиману.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Предметом спору у даній справі є оскарження передачі в постійне користування відповідачу 2 під забудову земельної ділянки площею 1,6207 га (кадастровий номер :07:002:0062) по вул. Заводська, 23 у м. Миколаєві, з підстав порушення відповідачем 1 такими діями своїх повноважень та положень чинного законодавства України.

При цьому, наявними в матеріалах справи документами підтверджується, що станом на сьогоднішній день за відповідачем 2 зареєстровано право постійного користування спірною земельною ділянкою із можливістю її забудови, а наявність затверджених управлінням містобудування та архітектури Миколаївської обласної ради містобудівних умов та обмежень для проектування об'єкту підтверджує вчинення відповідачем 2 дій, спрямованих на реалізацію отриманих прав користувача спірної земельної ділянки з метою досягнення мети її отримання - ззабудови.

Отже, існування у відповідача 2 станом на сьогоднішній день прав на спірні земельні ділянку в т.ч. за наслідками прийняття оскаржуваного розпорядження свідчить про виникнення в останнього повноцінних правомочностей щодо розпорядження нею з визначеною метою, в тому числі можливість її забудови.

Більш того, із доданої до позову роздруківки із Публічної кадастрової карти вбачається, що спірна земельна ділянка займає в певній мірі донну поверхню Бузького лиману, що обґрунтовано підтверджує посилання прокурора про існування загрози зменшення площі Бузького лиману за час вирішення даного спору про оскарження законності набуття прав на неї відповідачем 2 у випадку початку будівельних робіт останнім.

Тобто, наявними в матеріалах справи документами підтверджується існування реальної можливості вчинення відповідачем 2 дій, спрямованих на забудову спірної земельної ділянки, що у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з ним, адже зумовить уже необхідність з метою відновлення порушених прав, на захист яких подано даний позов, ініціювати знесення розпочатого будівництва, що потребуватиме значних як фінансових, так і правових витрат, покладання яких фактично на державу буде неправомірним.

До того ж, у випадку задоволення поданого позову прокурора будуть відсутніми будь-які права у відповідача 2 щодо забудови спірної земельної ділянки, тобто, така забудова буде незаконною, що вказуватиме на неправомірне завдання шкоди внутрішнім морським водами України.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв'язку між заявленими прокурором заходами забезпечення позову щодо заборони: органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі їх поділу чи об'єднання з іншими ділянками); Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради, управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об'єктів нерухомості на земельній ділянці площею 1,6207 га (кадастровий номер :07:002:0062) по вул. Заводська, 23 у м. Миколаєві; Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" вчиняти із земельною ділянкою площею 1,6207 га (кадастровий номер :07:002:0062) дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки, її поділу або об'єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт, і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позивними вимогами, а також враховує, що вжиття відповідних заходів не впливатиме на господарську діяльність відповідачів, не буде мати своїм наслідком порушення закріплених в положеннях ст. 1 Першого протоколу Конвенції прав мирного володіння своїм майном, а навпаки, у випадку задоволення позову, унеможливить понесення відповідачем 1 можливих збитків внаслідок виникнення в подальшому необхідності для приведення відповідної земельної ділянки у попередній стан, чого може і не бути здійснено, що в свою чергу, завдасть збитків Українському народу, як безпосередньому власнику внутрішніх морських вод України, які можуть бути зменшені.

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення відповідних заборон.

В частині накладення арешту суд відзначає, що такі заходи забезпечення позову за визначених заборон є передчасними, адже наведені у поданій заяві обставини виключають підстави для висновку про існування необхідності у додатковому обтяженні спірної земельної ділянки арештом задля попередження можливості розпорядження нею шляхом відчуження чи передачі в користування іншій особі за час вирішення даного спору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Виконувача обов'язків прокурора Миколаївської області про забезпечення позову задовольнити частково.

2. До набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у даній справі:

2.1. заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно (Міністерству юстиції України, його територіальним органам, суб'єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, які утворені та діють у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 1,6207 га (кадастровий номер :07:002:0062) по вул. Заводська, 23 у м. Миколаєві (у тому числі у разі їх поділу чи об'єднання з іншими ділянками);

2.2. заборонити Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20; ідентифікаційний код 02498754) та управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20; ідентифікаційний код 41256954) здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва об'єктів нерухомості на земельній ділянці площею 1,6207 га (кадастровий номер :07:002:0062) по вул. Заводська, 23 у м. Миколаєві;

2.3. заборонити Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14; ідентифікаційний код 38727770) вчиняти із земельною ділянкою площею 1,6207 га (кадастровий номер :07:002:0062) дії, спрямовані на зміну цільового призначення вказаної земельної ділянки, її поділу або об'єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї, а також проведення на ній будь-яких будівельних робіт.

3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 09.09.2019, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, визначені положеннями ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Суддя Т. Ю. Трофименко