УХВАЛА

м. Київ

02.09.2019Справа № 910/11730/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Харківобленерго» про забезпечення позову у справі

за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Харківобленерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з передачі електричної енергії, наданої Акціонерному товариству «Харківобленерго» у липні 2019 року за Договором від 10.05.2019 № 0524-02041 про надання послуг з передачі електричної енергії шляхом застосування діючого тарифу на послуги з передачі електричної енергії та відобразити його в рахунку-фактурі та акті приймання-передачі послуги.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за послугу з передачі електричної енергії у липні 2019 року одночасно із актом приймання-передачі послуг отримав від відповідача рахунок-фактуру від 31.07.2019 № 0524-02041/31/07/2019, яким встановлено плату позивачу за надані послуги в розмірі 19479956,83 грн. та повідомлено, що Окружний адміністративний суд м. Києва розблокував тариф НЕК «Укренерго» на послуги з передачі електричної енергії, встановлений постановою НКРЕКП від 07.06.2019 № 954 з 01.07.2019 (347,43 грн./Мвт*год).

Не погоджуючись із наданим розрахунком у частині застосованого тарифу за надані послуги, позивач направив відповідачу повідомлення про розбіжності за отриманим від ОСП актом приймання-передачі послуги за липень 2019 року, однак відповідач розбіжності не усунув, що у сукупності із правом відповідача на припинення електропостачання стало приводом для звернення позивача до суду.

Разом із позовною заявою Акціонерне товариство «Харківобленерго» подало заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити Приватному акціонерному товариству «Національна енергетична компанія «Укренерго» вчиняти дії, направлені на припинення передачі електричної енергії у мережі Акціонерного товариства «Харківобленерго».

Обґрунтовуючи подану заяву позивач вказав, що існує небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення, оскільки позивач не може здійснити оплату послуги з передачі електричної енергії за договором через невірне визначення відповідачем вартості плати за надані послуги у липні 2019 року. При цьому, факт не здійснення позивачем оплати за надані у липні 2019 року послуги є підставою виникнення у відповідача права на припинення електропостачання у мережі позивача, що в свою чергу потягне за собою припинення її розподілу для 180 постачальників на території ліцензованої діяльності позивача. Отже, на думку позивача, встановлення заборони відповідачу вчиняти дії, направлені на припинення передачі електричної енергії у мережі позивача необхідне для запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом останньої є вимога позивача зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості послуг з передачі електричної енергії, наданої позивачу у липні 2019 року за Договором від 10.05.2019 № 0524-02041 про надання послуг з передачі електричної енергії шляхом застосування діючого тарифу на послуги з передачі електричної енергії і відобразити його в рахунку-фактурі та акті приймання-передачі послуги. Отже, в разі задоволення даного позову його рішення буде стосуватися лише зміни розміру вартості наданих відповідачем послуг за договором у липні 2019 року.

Водночас, обраний позивачем захід забезпечення позову направлений на заборону відповідачу здійснювати дії по припиненню передачі електричної енергії, тобто такий захід забезпечення не стосується безпосередньо предмету позовної вимоги та не направлений на забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову. Більш того, даний захід забезпечення позову може стосуватися можливого виникнення між сторонами іншого спору з інших підстав, оскільки заборона відповідачу на припинення передачі електричної енергії не вплине на здійснення відповідачем перерахунку вартості послуг в разі задоволення позову.

Крім того, доводи позивача про те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову виникне загроза охоронюваним законом інтересам споживачів, які не є учасниками судового процесу судом відхиляються як безпідставні та необґрунтовані, оскільки підставою звернення з позовом до суду є виключно порушення прав та інтересів певної особи, зокрема позивача у справі, і позивач не наділений повноваженнями в контексті спірних правовідносин сторін у межах розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову на представлення чи захист інтересів інших осіб. Одночасно і метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а не інших осіб, які не є учасниками справи.

Отже, позивачем не доведено наявності взаємозв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, не обґрунтовано чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а також заявлено дану заяву про забезпечення позову фактично в інтересах інших осіб, які не є учасниками судового процесу.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Акціонерного товариства «Харківобленерго» про вжиття заявлених нею заходів забезпечення позову у даній справі.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Харківобленерго» про забезпечення позову у справі № 910/11730/19 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 02.09.2019.

Суддя К.В. Полякова