УХВАЛА

м. Київ

29.08.2019Справа № 910/6438/14

За заявоюКомунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
прозаміну сторони її правонаступником
у справі № 910/6438/14
за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"
до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація-103" Голосіївської в місті Києві ради
простягнення 33 832,42 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача (стягувач) не з`явився
від відповідача (боржник)не з`явився
від заявника Вербова О .П. (дов. № 07/05/19-03 від 07.05.2019)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.06.2014 у справі № 910/6438/14 провадження в частині стягнення 594,73 грн. основного боргу - припинено, в іншій частині позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація-103" Голосіївської в місті Києві ради на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 31 387 грн. 15 коп. основного боргу за спожиту теплову енергію, 1 563 грн. 73 коп. три проценти річних, 286 грн. 91 коп. інфляційних нарахувань, 1 827 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

На виконання вказаного рішення 14.07.2014 Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

15.08.2019 від Комунального підприємства виконавчого органу київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Заява про заміну сторони її правонаступником мотивована посиланням лише на договори № 601-18 від 11.10.2018 та № 603-18 від 11.10.2018 про відступлення права вимоги (цесії).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2019 розгляд заяви призначено на 29.08.2019.

29.08.2019 представники стягувача та боржника у судове засідання не з`явились хоча були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 29.08.2019 представник заявника вимоги заяви підтримав, просив заяву задовольнити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується заява, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

14.07.2014 Господарським судом м. Києва на виконання судового рішення від 17.06.2014 у справі № 910/6438/14 видано наказ, стягувачем згідно якого є Публічне акціонерне товариство "Київенерго", а боржником - Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація-103" Голосіївської в місті Києві ради.

Строк для пред`явлення вказаного наказу до виконання - до 04.07.2015.

11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (далі - Кредитор, ПАТ "Київенерго") та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі КП "Київтеплоенерго"- новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 (далі Договір № 601-18), відповідно до якого ПАТ "Київенерго" відступило, а КП "Київтеплоенерго" набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (далі споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) станом на 01.08.2018. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги до яких відступається за цим договором, зазначається в Додатку 1 до нього. Всі права вимоги переходять від Кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами Додатку 1 до цього Договору № 601-18.

Також 11.10.2018 між ПАТ "Київенерго" та КП "Київтеплоенерго" укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 603-18 (далі Договір № 603-18), відповідно до якого ПАТ "Київенерго" відступило, а СП "Київтеплоенерго" набуло право грошової вимоги споживачів (юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, перелік яких визначений у Додатках до договорів про відступлення права вимоги від 11.10.2018 Г № 601-18, від 11.10.2018 № 602-18) теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед Кредитором оплатити неустойку (пеня та/або штраф), 3% річних, іфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього Договору та /або можуть бути нараховані та /або виникнути після дати укладення цього (договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями, як такі що підлягають стягненню із споживачів.

З укладенням Договору № 603-18 та договорів про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 601-18. 602-18 новий кредитор набуває право отримання/вимоги від споживачів, які визначені в Додатках 1, 2, 3, 4 до цього Договору № 603-18 та вказаних договорів про відступлення права вимоги до споживачів додаткових сум стягнення у зв`язку з неналежним виконанням споживачами договорів/угод, укладених з Кредитором понад ті, що є предметом судового розгляду чи підтверджені судовими рішеннями.

Відповідно Додатку 1 до Договору № 601-18, Додатку 3 до Договору № 603-18 ПАТ "Київенерго" відступило, а КП "Київтеплоенерго" набуло право вимоги основного боргу за спожиту КП "Київоблкіно" (код ЄДРПОУ 2403676) теплову енергію, пеню, 3% річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати згідно з рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/6438/14.

Вимогами заявника є заміна стягувача у справі № 910/6438/14 з ПАТ "Київенерго" на КП "Київтеплоенерго" як правонаступника стягувача відповідно до зазначених договорів.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

За правилами ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1-3,5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що однією із вимог до виконавчого документа, зокрема, є строк пред`явлення рішення до виконання.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Наказ Господарського суду міста Києва від 14.07.2014 у справі № 910/6438/14 про стягнення з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація-103" Голосіївської в місті Києві ради на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 31 387 грн. 15 коп. основного боргу за спожиту теплову енергію, 1 563 грн. 73 коп. три проценти річних, 286 грн. 91 коп. інфляційних нарахувань, 1 827 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору, був дійсний для пред`явлення до виконання до 04.07.2015.

Водночас, заявник звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником 15.08.2019, тобто після закінчення строку для пред`явлення до виконання, що у свою чергу, унеможливлює заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, якщо заява була подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом.

Аналогічна позиція міститься у Постанові Верховного суду України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, розглянувши подану заяву з підстав викладених в ній, суд відмовляє у задоволенні заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про заміну стягувача, у справі № 910/6438/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація-103" Голосіївської в місті Києві про стягнення 33 832, 42 грн.

Керуючись ст. ст. 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про заміну сторони її правонаступником відмовити повністю.

Згідно з ч.1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено: 30.08.2019

Суддя С.В. Стасюк