РІШЕННЯ

м. Київ

10.09.2019Справа № 910/7114/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи

справу № 910/6691/19

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕНЧУРС ГРУП» (03151, м.Київ, Солом`янський район, ВУЛИЦЯ УШИНСЬКОГО, будинок 40, ідентифікаційний 40793313)

до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (03680, м.Київ, Печерський район, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815)

в особі ФІЛІЇ «ЦЕНТР ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ВИРОБНИЦТВА» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (03049, м.Київ, Солом`янський район, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 11/15, ідентифікаційний код 40081347)

про стягнення 412 894,48 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

31.05.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНЧУРС ГРУП» (далі - Товариство) до акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Центр забезпечення виробництва» акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Укрзалізниця) про стягнення заборгованості за договором поставки від 26.06.2018 №ЦЗВ-07-04118-01 (далі - Договір), а саме: 341 870,40 грн основного боргу, 11 630,77 грн втрат від інфляції, 8 484,76 грн 3% річних та 50 908,55 грн пені, а всього 412 894,48 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 26.06.2018 Укрзалізницею (замовник) і Товариство (постачальник) укладено Договір, за умовами якого за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка та кількість якої вказується в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі;

- Відповідно до пункту 1.2 Договору, найменування продукції: частини залізничних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху (рейкові з`єднувачі);

- Сторони погодили можливість зміни ціни, вартості і зміну обсягів закупівлі шляхом укладання додаткової угоди до Договору; (пункти 4.3 і 4.4 Договору)

- 28.12.2018 сторони уклали Додаткову угоду № 1, якою змінено загальну суму Договору і його термін, а також доповнено специфікацією № 2;

- якість продукції, яка поставляється постачальником, повинна відповідати вимогам державних стандартів, що діють в Україні та нормативно-технічній документації, зазначеній в специфікації № 1 до даного Договору;

- згідно з пунктом 4.3 Договору загальна сума даного договору із урахуванням Додаткової угоди, складає 4 206 656,40 грн.;

- згідно з п. 5.2 Договору поставка продукції проводиться партіями протягом терміну дії Договору, тільки після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у рознарядці, несе замовник. Рознарядка надається постачальнику в оригіналі шляхом направлення засобами поштового зв`язку (Укрпошта) цінного листа з описом вкладення та/або направлення сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти. Сторони погоджують, що рознарядка вважається отриманою постачальником з дня її відправлення замовником засобами поштового зв`язку (Укрпошта) та/або електронною поштою (е-mail). Кожна партія продукції постачається протягом 30 календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, якщо інше не вказано у рознарядці;

- датою поставки продукції вважається дата приймання цієї продукції замовником, що підтверджується належно оформленою видатковою накладною, довіреністю або актом прийому-передачі (пункт 5.3 договору);

- відповідно до пункту 10.6 договору, в разі несвоєчасної оплати за поставлену продукцію, замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості несплаченої продукції та за кожен день прострочення. При розрахунку пені постачальник враховує умови пункту 6.5 Договору, якщо випадки несвоєчасного постачання продукції мали місце;

- Товариство виконало взяте на себе зобов`язання, виконало поставку товару;

- Укрзалізниця порушило взяте на себе зобов`язання, частково сплативши постачальнику продукцію на суму 3 786 300,00 грн;

- заборгованість замовника перед Товариством за Договором становить 341870,40 грн;

- за неналежне виконання умов Договору, Товариством нараховані 11 630,77 грн інфляційних втрат, 50 908,55 грн пені і 8 484,76 грн трьох відсотків річних.

Разом з тим, позивачем у позові було заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.06.2019 позовну заяву Товариства залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

25.06.2019 позивачем подано суду документи на виконання ухвали суду від 07.06.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 судом постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

05.07.2019 від позивача до суду надійшли документи на вимогу ухвали Господарського суду міста Києва від 18.06.2019.

Судом досліджено подані позивачем оригінали документів та встановлено відповідність наявних в матеріалах справи копій поданим оригіналам.

10.07.2019 до суду від представника позивача надійшов детальний опис виконаних адвокатський послуг.

16.07.2019 до суду надійшов відзив Укрзалізниці на позовну заяву, у якому остання просила зменшити суму основного боргу до 170 935,20 грн, посилаючись на його часткову оплату; також представник Укрзалізниці просив відмовити у частині стягнення з нього штрафних санкцій.

16.07.2019 до суду надійшли заперечення Укрзалізниці на розрахунок суми судових витрат Товариства; відповідач просив відмовити у задоволенні стягнення витрат на професійну правничу допомогу від АО «Когнітор» у розмірі 30 000,00 грн.

23.07.2019 до суду надійшла відповідь Товариства на відзив Укрзалізниці.

30.07.2019 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив Товариства.

05.08.2019 від директора Товариства Гайдаєнка А.І. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у частині стягнення основного частини боргу до 170 935,20 грн.

05.08.2019 від директора Товариства Гайдаєнка А.І. надійшли пояснення на заперечення Укрзалізниці щодо розрахунку судових витрат і відмови у задоволенні стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались позивач та відповідач у своїх заявах і поясненнях, надавши оцінку всім аргументам, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.06.2018 Укрзалізницею (замовник) і Товариством (постачальник) укладено Договір, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка та кількість якої вказується в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Відповідно до пункту 1.2 Договору, найменування продукції: частини залізничних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху (рейкові з`єднувачі);

Сторони погодили можливість зміни ціни, вартості і зміну обсягів закупівлі шляхом укладання додаткової угоди до Договору. (пункти 4.3 і 4.4 Договору)

28.12.2018 сторони уклали Додаткову угоду № 1, якою змінено загальну суму Договору і його термін, а також доповнено специфікацією № 2;

Якість продукції, яка поставляється постачальником, повинна відповідати вимогам державних стандартів, що діють в Україні та нормативно-технічній документації, зазначеній в специфікації № 1 до даного Договору. (пункт 2.1 Договору)

Згідно з пунктом 4.3 Договору загальна сума даного договору, із урахуванням Додаткової угоди, складає 4 206 656,40 грн (пункт 4.3 Договору)

Згідно пункту 5.2 Договору поставка продукції проводиться партіями протягом терміну дії Договору, тільки після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у рознарядці, несе замовник. Рознарядка надається постачальнику в оригіналі шляхом направлення засобами поштового зв`язку (Укрпошта) цінного листа з описом вкладення та/або направлення сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти. Сторони погоджують, що рознарядка вважається отриманою постачальником з дня її відправлення замовником засобами поштового зв`язку (Укрпошта) та/або електронною поштою (е-mail). Кожна партія продукції постачається протягом 30 календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, якщо інше не вказано у рознарядці;

Датою поставки продукції вважається дата приймання цієї продукції замовником, що підтверджується належно оформленою видатковою накладною, довіреністю або актом прийому-передачі. (пункт 5.3 договору)

Відповідно до пункту 10.6 договору, в разі несвоєчасної оплати за поставлену продукцію, замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості несплаченої продукції та за кожен день прострочення. При розрахунку пені постачальник враховує умови пункту 6.5 Договору, якщо випадки несвоєчасного постачання продукції мали місце;

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2018 року, але, у будь-якому випадку - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. (пункт 13.7 Договору)

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не розірвано та не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої і другої статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору Товариство поставило Укрзалізниці товар, що підтверджується такими документами:

- рознарядками від 23.07.2018 № ЦВЗ-20/2769 на суму 3 446 482,80 грн, від 07.11.2018 № ЦЗВ-20/4060 на суму 61 015,20 грн та від 15.02.2019 №20/520 на суму 620 672,40 грн;

- видатковими накладними від 13.08.2018 № 108 на суму 831 450,00 грн, 31.08.2018 № 120 на суму 1 869 841,20 грн, 04.09.2018 № 125 на суму 423 696,00 грн, 08.10.2018 № 144 на суму 321 495,60 грн, 28.11.2018 №144 на суму 61 015,20, 07.03.2019 №21 на суму 641 870,40 і 15.03.2019 №22 на суму 278 802,00 грн.

- податковими накладними 13.08.2018 № 108 на суму 831 450,00 грн, 31.08.2018 № 120 на суму 1 869 841,20 грн, 04.09.2018 № 125 на суму 423 696,00 грн, 08.10.2018 № 144 на суму 321 495,60 грн, 28.11.2018 №144 на суму 61 015,20, 07.03.2019 №21 на суму 641 870,40 і 15.03.2019 №22 на суму 278 802,00 грн.

Вказані документи підписані повноваженими представниками та скріплені печатками сторін без зауважень.

Таким чином, Товариство виконало укладений Договір, поставивши Товар на загальну суму 4 206 656,40 грн.

Однак Укрзалізниця частково розрахувалася отриманий товар, сплативши на користь Товариства 3 786 300,00 грн, і тому заборгованість за Договором склала 341 870,40 грн.

У подальшому, після звернення позивача до суду, Укрзалізницею частково погашено заборгованість у розмірі 170 935,20 грн.

Крім основного боргу, у зв`язку з неналежним виконаннями договору Укрзалізницею, позивачем нараховані штрафні санкції, а саме, 11 630,77 грн інфляційних втрат, 50 908,55 грн пені і 8 484,76 грн трьох відсотків річних.

Враховуючи викладене, а також те, що представником Укрзалізниці підтверджено наявну суму боргу у розмірі 170 935,20 грн, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача зазначеної суми є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 11 630,77 грн інфляційних втрат, 50 908,55 грн пені і 8 484,76 грн трьох відсотків річних у період нарахування з 11.09.2018 по 09.04.2019, то суд виходить із такого.

Згідно із статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 10.6 Договору передбачена відповідальність Замовника за прострочення оплати Товару, який сплачує Постачальнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від вартості несплаченої продукції та за кожен день прострочення.

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок сум та періодів нарахування та встановлено, що правильно розрахованою є сума стягнення 11 630,77 грн інфляційних втрат.

При цьому суд погоджується із контр-розрахунком від відповідача щодо розрахунку інших штрафних санкцій, а саме, 44 715,27 грн пені і 7 452,52 грн трьох відсотків річних.

Щодо заперечень із клопотанням щодо зменшення розміру штрафних санкцій, Укрзалізниця просить суд врахувати, що протягом останнього часу на філії підприємства склалася складна ситуація у зв`язку з недофінансуванням, а саме: недостатність доходної частини, значне зменшення надходжень коштів, необхідність постійного ремонту та підтримання в належному робочому стані рухомого складу, а також негайна закупівля матеріально-технічних ресурсів для швидкого відновлення залізничної галузі в зоні проведення АТО/ОСС. В свою чергу, Позивачем не надано до матеріалів справи доказів спричинення йому матеріальної шкоди унаслідок несвоєчасного виконання Відповідачем зобов`язання щодо оплати.

При цьому, чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому матеріалами справи підтверджено, що заборгованість за Договором Відповідачем частково погашена, однак лише після звернення позивача до суду.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин, за яких можливе зменшення неустойки, а відтак, клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій не підлягає задоволенню.

Отже з відповідача на користь Товариства підлягають стягненню 170 935,20 грн основного боргу, 44 715,27 грн пені, 11 630,77 грн інфляційних втрат і 7 452,52 грн трьох відсотків річних.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3 521,01 грн відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн, то суд виходить із такого.

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частини 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

26.04.2019 Товариством та АО «Когнітор» укладено договір про надання правової (професійної правничої) допомоги № 26/04/2019-01; 13.06.2019 Товариством сплачені кошти на користь АО «Когнітор» у розмірі 30 000,00 грн відповідно до вказаного Договору; 02.07.2018 Товариством та АО «Когнітор» складено акт приймання-передачі наданих послуг № 26/04/2019-01/001.

Відповідно до частин 4, 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотриманням вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, шляхом покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн, частково задовольнивши заяву позивача.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 86, 129, 178, 232, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕНЧУРС ГРУП» до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі ФІЛІЇ «ЦЕНТР ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ВИРОБНИЦТВА» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про стягнення 412 894,48 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (03680, м.Київ, Печерський район, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕНЧУРС ГРУП» (03151, м.Київ, Солом`янський район, ВУЛИЦЯ УШИНСЬКОГО, будинок 40, ідентифікаційний 40793313) 170 935,20 (сто сімдесят тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) грн основного боргу, 44 715,27 (сорок чотири тисячі сімсот п`ятнадцять) грн пені, 11 630,77 (одинадцять тисяч шістсот тридцять) грн інфляційних втрат, 7 452,52 (сім тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн трьох відсотків річних, 3 521,01 (три тисячі п`ятсот двадцять одну) грн. судового збору і 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч ) грн витрат на правничу допомогу; всього стягнути 253 254,77 (двісті п`ятдесят три тисячі двісті п`ятдесят чотири) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.09.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук