Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/554/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянувши справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Макрохім"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-західна торгівельна група"

про стягнення 72 841,23 грн.

секретар судового засідання: Коваль С.М.;

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ

Приватне акціонерне товариство "Макрохім" звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-західна торгівельна група" про стягнення 72 841,23 грн., з яких: 65 333,50 грн. заборгованість за поставлений товар, 6 964,67 грн. пені, 543,06 грн. 3% річних.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги аргументовані неналежним виконанням відповідачем договору поставки №15 від 01 січня 2019 року в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару. Оскільки відповідач допустив порушення взятих на себе зоговірних зобов`язань щодо оплати поставленої продукції у визначений договором строк, позивач нарахував відповідачу пеню та 3% річних.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року відкрито провадження у справі №918/554/19, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до слухання на 03 вересня 2019 року.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про судове засідання позивач повідомлений належним чином.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення яке повернулось до суду з відміткою відділення поштового зв`язку: "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Згідно з положеннями статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Явка в судове засідання обов`язковою судом не визнавалась.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

01 січня 2019 року між 01 січня 2019 року між Приватним акціонерним товариством "Макрохім" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Північно-західна торгівельна група" (відповідач, покупець) було укладено договір поставки №15 (надалі договір), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити хімічну продукцію (далі - продукція) в асортименті, кількості та по цінам, викладеним в додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною.

Договір вступає в силу з моменту його підписання повноважними предтавниками та діє до 31 грудня 2019 року (пункт 13.1. договору).

Згідно з умовами пункту 1.2. договору під додатками до цього договору розуміються рахунки та видаткові накладні, що видаються постачальником.

З наданих позивачем видаткових накладних №МХ006939 від 05 квітня 2019 року на суму 41 535,00 грн. та №МХ007324 від 10 квітня 2019 року на суму 37 500,00 грн. видно, що ПАТ "Макрохім" поставило ТзОВ "Північно-західна торгівельна група" продукцію згідно з умовами договору №15 від 01 січня 2019 року в сумі 79 035,00 грн.

Повноваження представника на отримання продукції зі сторони покупця підтверджуються довіреностями №80 від 05 квітня 2019 року та №84 від 10 квітня 2019 року.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що покупець зобов`язаний здійснити оплату поставленої продукції в строк, що не перевищує 14 календарних днів з дати поставки продукції.

Позивач зазначає у позові, що відповідач частково оплатив поставлений товар в сумі 13 701,50 грн. Станом на 01 серпня 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 65 333, 50 грн.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідач суду не надав.

Згідно з положеннями пункту 10.3. договору у випадку порушення строку оплати продукції, покупець сплачує постачальну пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період за який сплачується пеня) від несплаченої суми за кожен день прострочки.

Позивач, керуючись пунктом 10.3. договору, нарахував відповідачу 6 964,67 грн. пені.

А також, відповідно до положень статі 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу 3% річних в сумі 534,06 грн. за період прострочення грошового зобов`язання.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Щодо позовних вимог про стягнення 65 333,50 грн. основної заборгованості, суд зазначає, що позивач надав суду докази поставки товару на вказану суму. При цьому доказів оплати поставленого товару відповідач суду не надав. Відтак позовні вимоги про стягнення 65 333,50 грн. основної заборгованості є законними обґрунтованими та такими, що мають бути задоволені.

За умовами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до умов частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписами частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як вказано у частині 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що він є арифметично правильним та відповідає вимогам чинного законодавства. А тому позовні вимоги про стягнення 6 964,67 грн. пені мають бути задоволені.

Згідно з нормами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач також нарахував відповідачу 3% річних в сумі 618,08 грн. Як видно з позовної заяви позивач керувався положеннями статті 625 ЦК України. Надані позивачем розрахунки судом перевірено, та визнано такими, що відповідають положенням статті 625 ЦК України. А отже вимоги про стягнення 543,06 грн. 3% річних мають бути задоволені.

Відповідно до приписів статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За положеннями частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ураховуючи наведені норми та порівнюючи встановлені судом обставини з аргументами та вимогами позивача суд робить наступні висновки.

Висновки суду

На думку суду, встановлені обставини щодо невиконання відповідачем договірних зобов`язань з оплати поставленого товару, свідчать про порушення відповідачем прав позивача. Суд погоджується з аргументами позивача стосовно наявної заборгованості відповідача перед позивачем, а також щодо обґрунтованості вимог про стягнення пені та 3 % річних.

Натомість відповідач не повідомив суду своєї позиції та не навів жодних аргументів проти заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок, що позовні вимоги про стягнення 65 333,50 грн. основної заборгованості, 6 964,67 грн. пені, 543,06 грн. 3% річних є законними, ґрунтуються на положеннях укладеного між сторонами договору та нормах чинного законодавства України.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України, судовий збір в сумі 1 921,00 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-західна торгівельна група" (35400, Рівненська область, Гощанський район, смт.Гоща, вул. Рівненська 33Д, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Макрохім" (01133, м. Київ, вул. Верхня 3, ) 65 333 (шістдесят п`ять тисяч триста тридцять три) грн. 50 коп. основної заборгованості, 6 964 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 67 коп. пені, 543 (п`ятсот сорок три) грн. 06 коп. 3% річних та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять один) грн. 00 коп. судового збору.

Позивач: Приватного акціонерного товариства "Макрохім" (01133, м. Київ, вул. Верхня 3, ).

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Північно-західна торгівельна група" (35400, Рівненська область, Гощанський район, смт.Гоща, вул. Рівненська 33Д, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

рішення підписано 04 вересня 2019 року.

Суддя Качур А.М.