ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 5016/2087/2011(5/66)-31/17-5166-2011
Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейш В.Д.,

дослідивши матеріали справи №5016/2087/2011(5/66)-31/17-5166-2011

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „ЄВРО ЛІЗИНГ" (03062, м. Київ, пр. Перемоги 67, )

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю „КАРДЕН" (65025, Одеська область, Комінтернівський район, 21 км. Старокиївського шосе 42, );

про визнання банкрутом

За участю представників сторін:

ліквідатор - Сніткіна І.А., посвідчення

від ТОВ "Фінансова компанія "Форінт"" - Головін М.В., довіреність

ВСТАНОВИВ:

24.06.2011 р., ТОВ „ЄВРО ЛІЗИНГ", звернулось до господарського суду Миколаївської області з заявою про визнання банкрутом ТОВ „КАРДЕН", оскільки останній неспроможний виконати свої грошові зобов`язання щодо сплати заборгованості на загальну суму у розмірі 4 461 563 грн. 88 коп. після настання встановленого строку їх сплати.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.06.2011 р. порушено провадження у справі № 5016/2087/2011(5/66)-31/17-5166-2011 про визнання ТОВ „КАРДЕН" банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою підготовчого засідання від 27.09.2011 р. введено процедуру розпорядження майном ТОВ „КАРДЕН", визнано грошові вимоги ТОВ „ЄВРО ЛІЗИНГ" у розмірі 2 993 912 грн. 44 коп., розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М., діючого на підставі ліцензії серії АВ № 499225 від 16.02.2010 р., зобов`язано заявника у десятиденний строк за його рахунок подати до офіційного друкованого органу Верховної Ради чи Кабінету Міністрів (газети "Голос України" чи "Урядовий кур`єр") оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ „КАРДЕН", зобов`язано розпорядника майна надати до суду реєстр вимог кредиторів на затвердження до 02.12.2011 р.

На виконання ухвали підготовчого засідання господарського суду від 27.09.2011 р. Кредитором подане до офіційного друкованого органу оголошення про порушення провадження у справі про визнання банкрутом ТОВ „КАРДЕН", яке було опубліковано в газеті "Урядовий кур`єр" від 11.10.2011 р. за № 187.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду Одеської області від 15.05.2013 р. затверджено поданий розпорядником майна боржника реєстр визнаних судом грошових вимог конкурсних кредиторів до ТОВ „КАРДЕН" на загальну суму 20 495 586 грн. 21 коп., доручено арбітражному керуючому - розпоряднику майна боржника - Солдаткіну С.В. протягом десяти днів після винесення ухвали попереднього засідання повідомити кредитора про місце і час проведення зборів кредиторів, та організувати їх проведення відповідно до вимог ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Одеської області від 18.12.2013 р. ТОВ „КАРДЕН" визнано банкрутом. Відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором ТОВ „КАРДЕН" призначено - арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича, діючого на підставі свідоцтва Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого ( розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора ) від 08.02.2013 р. за № 200 ( Наказ міністерства юстиції України від 31.01.2013 р. за № 202/5 ), якого зобов`язано не рідше одного разу на місяць надавати до суду та кредиторам письмову інформацію щодо проведення ліквідаційної процедури та після завершення всіх розрахунків із кредиторами подати до господарського суду Одеської області звіт та ліквідаційний баланс в порядку ст. 46 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

11.01.2014 р. в офіційному друкованому органі - газеті "Голос України" № 4, опубліковано відомості про визнання банкрутом ТОВ „КАРДЕН", відкриття відносно нього ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором -Солдаткіна Сергія В`ячеславовича.

Автоматичним розподілом справ між суддями справу №5016/2087/2011(5/66)-31/17-5166-2011 передано до розгляду судді Найфлейш В.Д.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2016р. ліквідатором ТОВ "КАРДЕН" призначено арбітражного керуючого Сніткіну І.А.

12.06.2019р. до суду від ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника на суму 1 458 419, 72 грн., що підтверджується рішенням Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2010р. по справі №17/261/09.

24.06.2019р. від ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» надійшла уточнена заява з вимогами до боржника, в якій заявник просить суд визнати грошові вимоги до ТОВ «Карден» у сумі 7 326 874, 23 грн.

Згідно відзиву арбітражного керуючого Сніткіної І.А. та доповнень до нього, ліквідатор не визнає вимоги ТОВ «Лізингова компанія-Гарант», оскільки заявлені вимоги у сумі 1 458 419, 72 грн. є конкурсними та вважаються погашеними у зв`язку з пропуском строку для подання вказаних вимог, решта вимог у сумі 5 872 296, 51 грн. є поточними та на думку арбітражного керуючого Сніткіної І.А. також не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, оскільки ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» не надало жодного доказу в підтвердження вказаних поточних вимог.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.07.2019р. зобов`язано ТОВ "Лізингова компанія - Гарант" надати оригінали доказів, на які посилається в заяві (вх.№3-463/19) про визнання грошових вимог до боржника на суму 1 454 577, 72 грн. в наступному судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2019р. зобов`язано ТОВ "Лізингова компанія - Гарант" надати оригінали доказів або належним чином засвідчені копії, на які посилається в заяві (вх.№3-463/19) про визнання грошових вимог до боржника на суму 1 454 577, 72 грн. в наступному судовому засіданні, а саме: договір фінансового лізингу №0404/08-135Ф від 04.04.2008р. між "Лізингова компанія - Гарант" та ТОВ „Карден" та додаткові угоди до нього; акт приймання-передачі предмета лізингу (специфікація); докази звернення до ДВС щодо виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 31.08.2010р.; а також деталізований розрахунок грошових вимог.

Сторони та учасники справи повідомлені про час та дату судового засідання належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями.

В судовому засіданні 05.09.2019р. судом оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

Розглянувши заяву ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» про визнання грошових вимог до боржника з урахуванням уточнень, господарський суд зазначає наступне.

В обґрунтування заявлених вимог, ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» посилається на наявність заборгованості ТОВ «КАРДЕН» згідно договору фінансового лізингу №0404/08-135Ф від 04.04.2008р., укладеного між ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» та ТОВ «Карден» у сумі 7 326 874, 23 грн., з яких 1 454 577, 72 грн. стягнуто за рішенням Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2010р. по справі №17/261/09.

Пунктом 11 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону про банкрутство (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011) передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно зі статтею 1 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013, кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Отже, враховуючи те, що провадження по справі порушено до набрання чинності Законом в редакції, яка діяла до 19.01.2013р. до заяви ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» в частині конкурсних вимог, що виникли до порушення у справі про банкрутство ТОВ «Карден» застосовуються положення Закону в редакції, яка діяла до 19.01.2013.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 14 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Боржник разом з розпорядником майна за наслідками розгляду зазначених вимог повністю або частково визнає їх або відхиляє, з обгрунтуванням підстав відхилення, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і господарський суд. Рішення боржника про невизнання вимог може бути оскаржене до господарського суду, що порушив провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, враховуючи те, що заявником пропущено строк на заявлення вимог конкурсних кредиторів, який закінчився 10.11.2011р. зазначені вимоги судом не розглядаються і вважаються погашеними.

Зазначена правова позиція підтримана Вищим господарським судом України у постанові від 31.10.2017р. по справі №04/5026/416/2012.

Стосовно решти вимог ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» на суму 5 872 296, 51 грн., суд зазначає наступне.

Враховуючи те, що Постановою Господарського суду Одеської області від 18.12.2013р. визнано банкрутом ТОВ «Карден», до заяви ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» в частині визнання поточних вимог застосовуються положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 19.01.2013р.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Вказані вимоги ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» на суму 5 872 296, 51 грн. не підтверджені рішенням суду, тому підлягають доказуванню на загальних підставах.

Відповідно до статті 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно із статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Тобто, Лізинговий платіж складається не лише з покупної вартості об`єкту лізингу, але й винагороди лізингодавця за отримання та використання лізингоодержувачем об`єкта лізингу; комісій; покриття витрат, пов`язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених Договором лізингу.

Згідно п. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в діючій редакції, до заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2010р. по справі №17/261/09 встановлено наступне.

04 квітня 2008 р. за №0404/08-135Ф між ТОВ "Лізингова компанія-Гарант" та ТОВ "Карден" укладено договір фінансового лізингу, відповідно до якого лізингодавець зобов`язався придбати та передати в користування на умовах фінансового лізингу майно згідно встановленим лізингоодержувачем специфікаціям, зазначеним у заявці на отримання майна в лізинг з подальшою передачею права власностиі на це майно лізингоотримувачу після повної сплати останнім вартості майна на умовах договору.

На виконання умов договору, лізингоотримувач надав лізингодавцю заявку на отримання майна в лізинг, згідно з якою просив останнього надати на умовах фінансового лізингу дробілку щокову "Hart 404 BBV"(Австрія), серійний номер-216610017, рік випуску 2001; конвеєр сортувальний "Kleeman & Reiner Mobiscreen", серійний номер - 92066003, рік випуску 2000, яке було йому передане 07.04.2008р.

Згідно п. 4.1. договору сторони погодили, що за користування предметом лізингу лізингоотримувач сплачує лізингодавцю основні платежі в розмірі та у строки, передбачені "Графіком оплати лізингових платежів"(додаток№2 до договору), при цьому п. 4.4. договору передбачено, що до складу лізингових платежів входить: сума, яка відшкодовує відповідну частину вартості предмету лізингу та комісія лізингодавця за надання предмета лізинг, нарахована на вартість предмета лізингу.

Також умови договору передбачають обов`язок лізингоотримувача сплачувати лізингодавцю додаткові лізингові платежі у відповідності з розрахунком додаткових лізингових платежів. (додаток 3 до договору).

Відповідач в порушення умов договору лізингу оплату основних лізингових платежів здійснював не у повному обсязі, в зв`язку з чим виникла заборгованість за період з вересня 2008р. по липень 2009р. у загальній сумі 1259306,50 грн., з яких 822116,20 грн. - заборгованість по сумі, яка відшкодовує відповідну частину вартості обладнання та 437190,30 грн. - комісія за надання обладнання, нарахована на його вартість.

Таким чином, Господарським судом Миколаївської області встановлено, що загальна сума заборгованості відповідача за договором лізингу складає 1272907,15 грн.

Однак, ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» до своєї заяви не додано доказів, які підтверджують грошові вимоги боржника, а саме договір фінансового лізингу №0404/08-135Ф від 04.04.2008р. між "Лізингова компанія - Гарант" та ТОВ „Карден" та додаткові угоди до нього; акт приймання-передачі предмета лізингу (специфікація); докази звернення до ДВС щодо виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 31.08.2010р.; а також деталізований розрахунок грошових вимог. Крім того, ухвалами суду від 16.07.2019р. та 06.08.2019р. від заявника було витребувано вказані докази, однак станом на 05.09.2019р. зазначених документів не надано. Також, ТОВ "Лізингова компанія - Гарант" не надано до суду "Графік оплати лізингових платежів" (додаток№2 до договору) та розрахунок додаткових лізингових платежів (додаток 3 до договору), на підставі яких нараховувались лізингові платежі та додаткові лізингові платежі відповідно, що унеможливлює встановлення розміру заборгованості. Тому суд погоджується з позицією ліквідатора та ТОВ "ФК "Форінт" щодо неможливості встановлення суми заборгованості в період після прийняття Господарським судом Миколаївської області рішення від 31.08.2010р., у зв`язку з чим, вимоги у сумі 5 872 296, 51 грн. задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» про визнання грошових вимог до боржника з урахуванням уточнень на суму 7 326 874, 23 грн.

Крім того, ТОВ «ФК «Форінт» у відзиві на заяву про визнання вимог до боржника та на заяву про визнання недійсними результатів аукціону та договорів купівлі-продажу викладено прохання застосувати до вказаних вимог позовну давність.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення ( ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, за змістом названих норм позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи, отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Такої ж правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного суду у своїй постанові від 16.07.2019р. по справі №910/2540/18.

Враховуючи встановлену судом відсутність порушеного права ТОВ «Лізингова компанія-Гарант» та підстав для задоволення заяви про визнання грошових вимог, заява ТОВ «ФК «Форінт», викладена у відзиві від 06.08.2019р. про сплив позовної давності задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла до 19.01.2013р.), ст.ст. 23, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 19.01.2019р.), ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ТОВ «ФК «Форінт», яка викладена у відзиві від 06.08.2019р. про сплив позовної давності - відмовити.

2. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія-Гарант» (вх.№3-463/19 від 12.06.2019р.) про визнання грошових вимог до ТОВ «Карден» з урахуванням уточнень (вх. №3-493/19 від 24.06.2019р.) на суму 7 326 874, 23 грн. - відмовити.

Копію ухвали надіслати: ліквідатору арбітражному керуючому Сніткіній І.А. (65045, м. Одеса, вул. Успенська, 127), ТОВ "Лізингова компанія - Гарант" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 8, кв. 4).

Повний текст ухвали складено та підписано 10.09.2019р.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua.

Ухвала набрала законної сили негайно після її проголошення згідно ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів згідно ст. 256 ГПК України.

Суддя В.Д. Найфлейш