ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/95/19
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Принцевської Н.М.,

Ярош А.І.

секретар судового засідання Федорончук Д.О.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОКТАВА-8»

на рішення Господарського суду Одеської області

від 15 травня 2019 року (повний текст складено 27.05.2019р.)

по справі № 916/95/19

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОКТАВА-8"

до відповідачів:

1) Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса",

2) Товариства з додатковою відповідальністю "Одеський ремонтно-монтажний комбінат"

про визнання договору недійсним,

суддя суду першої інстанції: Волков Р.В.

час та місце винесення рішення: 15.05.2019р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 09.09.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОКТАВА-8" (далі позивач, ОСББ "ОКТАВА-8») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" (далі відповідач-1, ПП «СК «Комфорт-Одеса, Підприємство) та Товариства з додатковою відповідальністю "Одеський ремонтно-монтажний комбінат" (далі відповідач-2, ТзДВ «Одеський ремонтно-монтажний комбінат, Товариство) про визнання договору (далі Договір) від 11.07.2014 р. недійсним.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.05.2019р. по справі №916/95/19 (суддя Волков Р.В.) у позовних вимогах ОСББ "ОКТАВА-8" відмовлено у повному обсязі.

Судове рішення мотивовано відсутністю відповідних доказів порушення прав та інтересів позивача, оскільки існування оспорюваного Договору та його положення не стосуються та не регулюють жодних прав та обов`язків позивача і не спричиняють для нього будь-яких наслідків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСББ "ОКТАВА-8» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019р. по справі №916/95/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "ОКТАВА-8" задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги "ОКТАВА-8» зазначає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку щодо відсутності доказів порушення прав та інтересів позивача оспорюваним Договором.

Апелянт не згоден, що саме існування оспорюваного Договору та його положення не стосуються та не регулюють жодних прав та обов`язків позивача і не спричиняють для нього будь-яких наслідків, про що вказав у своєму рішенні Господарський суд Одеської області.

Позивач наполягає, на тому, що на підставі оспорюваного Договору відповідач-1 надає послуги теплопостачання мешканцям житлових будинків, що знаходяться у відомості у позивача, таким чином, намагаючись здійснювати управління майном будинків та стягує плату з мешканців будинків за надання послуг теплопостачання, які є завищеними.

Таким чином, апелянт зазначає, що існування оскаржуваного Договору безпосередньо стосується мешканців будинків, забезпечення і захист прав яких є мета створення ОСББ "ОКТАВА-8».

Крім того, апелянт не згоден с висновком суду першої інстанції, що оспорюваний Договір не є договором управління майном.

Більш детальніше доводи ОСББ "ОКТАВА-8» викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2019р. для розгляду апеляційної скарги ОСББ "ОКТАВА-8» визначено колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів Будішевської Л.О., Мишкіної М.А.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2019р. апеляційну скаргу ОСББ "ОКТАВА-8» на рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019р. по справі №916/95/19 залишено без руху.

08.07.2019р. від апелянта до Південно-західного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали суду надійшли докази усунення відповідних недоліків.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 10.07.2019р. №415 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2019р., у зв`язку з перебуванням раніше визначеної колегії суддів у відпустці, апеляційну скаргу ОСББ "ОКТАВА-8» передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСББ "ОКТАВА-8» на рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019р. по справі №916/95/19.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2019р. розгляд справи №916/129/19 призначено на 09.09.2019р.

07.08.2019р. до Південно-західного апеляційного господарського суду від ПП «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСББ "ОКТАВА-8», в якому відповідач-1 просить залишити останню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

09.09.2019р. представником ОСББ "ОКТАВА-8» подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Представник позивача обґрунтовує зазначене клопотання терміновим відрядженням, у зв`язку з чим він не може бути присутнім у судовому засіданні по справі №916/95/19, що призначено на 09.09.2019р.

Проте, жодного доказу у розумінні ст.ст. 73, 74, 76-78 Господарського процесуального кодексу України щодо вказаної обставини подання відповідного клопотання про відкладення, до останнього додано не було.

Також, колегія суддів звертає увагу, що ухвала суду про відкриття апеляційного провадження у справі №916/95/19 датована 15.07.2019р., що свідчить про відсутність строків для розгляду апеляційної скарги у даній справі, відповідно до ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, відповідно до ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2019р., присутність сторони в судовому засіданні 09.09.2019р. не визнавалась обов`язковою.

У зв`язку з вищенаведеним, апеляційна колегія відмовляє у задоволенні вказаного клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

У судовому засіданні 09.09.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ТОВ "Одеський ремонтно-монтажний комбінат" та ПП "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" укладено договір від 11.07.2014, відповідно до умов якого Товариство передає, а Підприємство приймає у тимчасове безоплатне користування котельну та індивідуальні теплові пункти, теплові мережі (далі майно), перелік якого, місцезнаходження та балансова вартість визначені у Додатку №1 до даного Договору (п.1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору, майно передається ПП «СК «Комфорт-Одеса» для забезпечення власників (орендаторів) квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків послугами теплопостачання.

Як зазначає позивач, відповідач-1 саме на підставі Договору від 11.07.2014 надає послуги теплопостачання мешканцям багатоквартирних будинків, розташованих за адресами: вул. Пішонівська, 20/2, м. Одеса та вул. Пішонівська, 22/1, м. Одеса, які знаходяться у відомості у позивача. За твердженням позивача, тарифи є найвищими у м. Одеса.

У матеріалах справи наявна роздруківка з Інтернет-ресурсів оголошення відповідача-1 щодо підвищення тарифів та калькуляцію розрахунку тарифів на теплову енергію і послуги централізованого опалення на опалювальний період 2019 рік по ПП СК Комфорт-Одеса.

Крім того, позивач вказує, що Договір не містить істотних умов з урахуванням ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та не є договором про надання послуг, а фактично є договором управління нерухомим майном та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Однак, відповідно до фінансового звіту станом на 30.09.2016р. та листа №3 від 13.04.2016р. на балансе ТзДВ «"Одеський ремонтно-монтажний комбінат" не знаходиться майно, зазначене у Договорі від 11.07.2014: котельна та індивідуальні теплові пункти.

Таким чином, ОСББ "ОКТАВА-8» вважає, що відповідач-2 передав відповідачу-1 в безоплатне тимчасове користування майно, якого у нього немає.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення ОСББ "ОКТАВА-8» до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Щодо віднесення оспорюваного Договору до договору управління.

Положеннями ч.1 ст. 1029 ЦК України встановлено, що за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Таким чином, як абсолютно правильно було зазначено судом першої інстанції, серед основних ознак договору управління є його оплатність, а також здійснення управління майном саме в інтересах установника управління.

Отже апеляційна колегія цілком погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням зазначеного, твердження позивача про те, що оспорюваний Договір фактично є договором управління, а тому підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, не є обґрунтованим.

Щодо відсутності у відповідача-2 права власності на передане у користування майно.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апеляційна колегія вказує, що у матеріалах немає жодного доказу на підтвердження відсутності у ТзДВ «"Одеський ремонтно-монтажний комбінат" права власності на передане за оспорюваним Договором майно.

Відповідно до матеріалів справи, ОСББ "ОКТАВА-8» подавало до суду першої інстанції клопотання про витребування доказів у ПП «СК «Комфорт-Одеса» щодо права власності або права розпорядження котельною, яка розташована за адресою: м.Одеса, вул. Пішонівська, 22/1, але

Проте, згідно зі ст. 81 ГПК України, заявлені клопотання про витребування доказів були залишено судом без задоволення, оскільки у матеріалах справи відсутні докази самостійного витребування позивачем у відповідачів таких доказів.

Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва та лист не є належними доказами наявності чи відсутності у особи права власності.

Щодо наявності порушення прав та інтересів позивача оспорюваним Договором, саме на підставі якого, за твердженням позивача, відповідач-1 надає послуги теплопостачання мешканцям багатоквартирних будинків.

Судова колегія звертає увагу, що позивач самостійно вказує, що Договір не містить істотних умов з урахуванням ст. 26 Закону України Про житлово-комунальні послуги, а тому не є договором про надання послуг.

Як вже зазначалось вище, в якості доказу на вищезазначене порушення, позивач надав роздруківку з інтернет-ресурсу оголошення відповідача-1 щодо підвищення тарифів, а також, калькуляцію розрахунку тарифів на теплову енергію та послуги централізованого опалення на опалювальний період 2019 рік по ПП СК Комфорт-Одеса.

Але колегія суддів зауважує, що вказана роздруківка (без зазначення адреси, підпису уповноваженої особи та печатки відповідача-1) не є, по-перше, належним доказом саме у даній справі в розумінні діючого законодавства.

По-друге, апеляційна колегія вважає цілком правильним висновок суду першої інстанції, що аналіз тарифів не стосується предмету доказування у даній справі, тому не підлягають оцінці судом, як і звернення мешканців будинків щодо відключення теплопостачання та завищені тарифи на теплопостачання, що містяться у матеріалах справи.

Враховуючи, зазначене та аналізуючи оспорюваний Договір, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, який дійшов до висновку у своєму рішенні, що вказаний Договір жодним чином не регулює відносини, які склалися між співвласниками багатоквартирних будинків та відповідачем-1 з приводу надання послуг теплопостачання, у тому числі, встановлення розміру тарифів.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями до ч. ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно з ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення, невизнання або оспорення прав чи законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Як вказано судом першої інстанції, вирішуючи спір, суд має перевірити наявність у особи, яка звертається з позовом, порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано цей позов, з`ясувати, у чому полягає порушення цих прав та інтересів. При цьому обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, становлять підставу позову, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення.

З матеріалів справи не вбачається відповідних доказів порушення прав та інтересів позивача, оскільки існування оспорюваного Договору та його положення не стосуються та не регулюють жодних прав та обов`язків позивача і не спричиняють для нього будь-яких наслідків.

Згідно з ч.1 ст.73 та ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Водночас, згідно з нормами ч.1 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Разом з тим, статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав задоволення апеляційної скарги ОСББ "ОКТАВА-8» та про залишення рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019р. у справі № 916/95/19 без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019р. у справі №916/95/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений і підписаний 12.09.2019р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Ярош А.І.