РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2019Справа № 910/8076/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем»

до Фізичної особи - підприємця Катерюшин Ігоря Ігоровича

про стягнення 14.631,82 грн

Представники сторін: не викликались

Суть спору :

20.06.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» до Фізичної особи-підприємця Катерюшин Ігоря Ігоровича про стягнення 14.631,82 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення № 15/07-16 від 15.07.2016 та згідно акту прийому-передачі від 15.07.2016 позивачем передано відповідачу у користування приміщення площею 14,0 кв.м. У зв`язку з тим, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов`язання за договором в частині своєчасної оплати, позивачем було направлено останньому вимогу № 047 від 15.05.2019 про зобов`язання сплатити заборгованість по орендній платі та заборгованість щодо компенсації вартості спожитої електроенергії та компенсації затрат на експлуатацію технічних електричних мереж. Враховуючи те, що відповідачем кошти сплачено не було, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 14.631,82 грн боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/8076/19 від 24.06.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

02.07.2019 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/8076/19 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 03.07.2019 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 293 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 , яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою від 03.07.2019 (номер відправлення 293) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 06.07.2019 з позначкою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 03.07.2019 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Боедем» (орендодавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Катерюшин Ігорем Ігоровичем (орендар, відповідач) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 15/07-16 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в оперативне орендне платне користування частину нежитлового приміщення площею 14,0 кв. м, що розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Велика Окружна, 4 (далі - приміщення).

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідачем в порушення умов договору не виконано основного обов`язку орендаря внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті передбачених договором платежів в розмірі 14.631,82 грн.

Оцінюючи подані позивачами за первісним позовом докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування приміщенням з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення орендарю.

Згідно акту прийому-передачі нежитлового приміщення (додаток № 1 до договору) від 15.07.2016 позивач передав, а відповідач прийняв в орендне користування приміщення площею 14 кв. м, що розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Велика Окружна, 4.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п. 7.1 договору він вступає в силу з моменту його підписання та діє до 30.06.2017.

Відповідно до п. 5.2.8 договору орендар зобов`язаний у випадку закінчення, розірвання або дострокового припинення цього договору передати орендодавцю приміщення по акту приймання-передачі у справному стані з врахуванням нормального їх зносу.

Докази повернення відповідачем позивачу приміщення за актом приймання-передачі відсутні.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата за користування приміщенням становить 250,00 грн за 1 кв. м. Місячна орендна плата складає 3.500,00 грн.

За користування приміщенням за цим договором орендар сплачує орендну плату щомісячно з переплатою за наступний місяць до 25 числа поточного місяця (на рахунок орендодавця, який вказаний у даному договорі) згідно наданого орендодавцем рахунку-фактури.

Згідно з п. 3.2 договору місячна орендна плата починаючи з другого місяця розраховується з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до п. 3.7 договору плата за користування комунальними послугами, теплопостачання, водопостачанням, водовідведенням, електроенергією не включена в орендну плату та сплачується орендарем за окремими договорами та рахунками.

За умовами п. 3.8 договору орендна плата сплачується орендарем по день фактичної здачі приміщення орендодавцеві.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 5.2.2 договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 5.2.12 договору орендар зобов`язався забезпечити своєчасну та в повному обсязі компенсацію експлуатаційних витрат на утримання приміщень загального користування будинку, в якому розташоване приміщення, згідно виставлених рахунків.

Проте, матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасного внесення платежів за договором в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість в загальному розмірі 14.631,82 грн, яка складається з:

орендна плата: за жовтень 2018 року - 4.449,24 грн; за листопад 2018 року - 4.524,88 грн; за грудень 2018 року - 4.588,22 грн;

компенсація вартості спожитої електроенергії та витрат на експлуатацію технічних електричних мереж за жовтень 2018 року - 316,22 грн; за листопад 2018 року - 753,26 грн.

Матеріали справи також свідчать, що позивач звертався до відповідача з претензією № 047 від 15.05.2019 про сплату боргу в загальному розмірі 14.631,82 грн, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу в загальному розмірі 14.631,82 грн підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Катерюшин Ігоря Ігоровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» (03180, м. Київ, вул. Велика Окружна, 4, ) 14.631 (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять одна) грн 82 коп. боргу, 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В. Сівакова