ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.09.2019 Справа № 905/887/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства Вест Клайф, м. Маріуполь Донецької області

до відповідача: Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області

про визнання укладеним договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів в редакції позивача,

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України 08.07.2019р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 19.08.2019 року.

Приватне підприємство Вест Клайф, м. Маріуполь Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області про визнання укладеним договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів в редакції позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ухилення від укладання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, мотивовану закінченням строку дії дозволів на розміщення засобів зовнішньої реклами.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», ст. 16 Закону України «Про рекламу», п.п.2,3, 24, 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, ст.ст. 179, 181, 184, 187 Господарського кодексу України, ст.ст. 638, 641, 642, 648, 649 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2-5, 7, 11, 13-15, 75, 162-164, 171, 172, 176 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/887/19 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 21.05.2019р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/887/19.

13 червня 2019 року через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив №31.5-32526-31.6.1 від 07.06.2019р., в якому останній заперечив проти позовних вимог, зазначивши про відсутність мовчазної згоди щодо продовження строку дії дозволів позивача у зв`язку з наданням відповідачем листами Головного управління містобудування та архітектури Маріупольської міської ради відповіді, що питання про продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, наданих позивачу, а також розроблення договору про тимчасове користування місцями розміщення зовнішньої реклами буде вирішено після внесення відповідних змін до рішення Маріупольської міської ради №46 від 22.03.2017р. «Про затвердження Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя».

08 липня 2019 року на адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшла заява б/н від 04.07.2019р., в якій зазначено про відсутність розміру щомісячної плати за тимчасове користування місцями розташування рекламного засобу у запропонованій відповідачем редакції договору. Разом з цим, позивачем зазначено, що місячна плата за тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами становить 12 015,75 грн. за 25 місць, що за 5 років становить дорівнює 720 945,00 грн.

22.07.2019 року від позивача надійшла відповідь б/н від 18.07.2019р. на відзив, в якій останній зазначив про відсутність жодного рішення відповідача з приводу розгляду заяв позивача у строки, визначенні ст.4-1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», що обумовлює зловживання відповідачем своїми зобов`язаннями і є прихованою формою відмови в продовженні позивачеві строку дії дозволів, наданих останньому, у зв`язку з чим, позивачем правомірно застосовано до спірних відносин принцип мовчазної згоди, закріплений положеннями ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», що обумовлює обов`язкове укладання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, від якого відмовляється відповідач.

01 серпня до через канцелярію суду відповідач надав письмові пояснення №31.5-43819-31.5.1. від 30.07.2019р. щодо обставин, зазначених позивачем у відповіді на відзив.

У підготовчому судовому засіданні 06.08.2019р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/887/19 до розгляду по суті на 05.09.2019 р.

У судове засідання 05.09.2019р. представник позивача не з`явився, про дату та час розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове не з`явився, про дату та час розгляду справи по суті повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Маріупольської міської ради №46 від 22.03.2017р. «Про затвердження Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя» затверджено Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя (далі Положення) та договір про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.

Розділом 2 Положення визначено, що дозвіл документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Відповідно до п.4.13 Положення виконком міської ради, відповідно до повноважень, приймає на своєму засіданні відповідне рішення про надання дозволу або про відмову у його наданні. У разі прийняття рішення про надання дозволу керівник робочого органу протягом п`яти робочих днів підписує обидва примірники дозволу, скріплює їх печаткою робочого органу та готує проект договору на тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, що перебувають у комунальній власності. Протягом п`яти робочих днів з дня отримання проекту договору замовник підписує його та вносить до міського бюджету встановлену договором плату у повному обсязі або, при наданні розстрочки платежу, перший платіж.

За приписами п.4.21 Положення строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається у Центр надання адміністративних послуг розповсюджувачем зовнішньої реклами не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу. До заяви додаються дозвіл, оформлений у встановленому цим Положенням порядку. Вхідний пакет документів суб`єкта господарювання передається до робочого органу не пізніше наступного дня.

Рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №228 від 20.10.2017р. «Про розгляд звернення приватного підприємства «Вест Лайф» щодо переоформлення дозволів на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Маріуполя» вирішено переоформити дозволи на розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами 25 білбордів приватному підприємству «Вест Лайф» згідно додатку, а саме: пр. Будівельників (район будинків №108-114), пр. Будівельників 114, пр. Будівельників (район АЗС « АДРЕСА_1 »), пр. Будівельників АДРЕСА_2 район автосалону «Автоімперія»), пр. Будівельників (район будинку №38), перехрестя пр. Будівельників та Митрополитської терміном дії з 20.06.2017р. по 16.04.2018р.; перехрестя пр. Будівельників та вул. Матросова, перехрестя пр. Будівельників та АДРЕСА_3 , пр. Будівельників (навпроти будинку№143), пр. Будівельників (навпроти будинку №145), пр. Нахімова (район зупинки «Міськлікарня №3»), пр. Нахімова (навпроти крамниці «Зброя та захист»), пр. Нахімова (навпроти будинку №178) та пр. Нахімова 99 терміном дії з 05.06.2017р. по 18.02.2019р.; пр. Будівельників 147а (навпроти крамниці «АТБ»), пр. Будівельників 138 (район зупинки до міста), пр. Будівельників 138 (навпроти Академії поліції), пр. Будівельників (район будинку 147/234), пр АДРЕСА_4 , пр АДРЕСА_5 175 (район зупинки «вул. Пилипа Орлика») терміном дії з 12.05.2017р. по 19.02.2019р. (а.с.18,19).

11 травня 2018 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг з заявою про продовження терміну дії дозволу на розміщення об`єктів зовнішньої реклами (а.с.20).

Також, 26.07.2018р. позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг з заявою про продовження терміну дії дозволу на розміщення об`єктів зовнішньої реклами (а.с.20).

Листами №06-01-17/830-01, №06-01-17/831-01, №06-01-17/832-01, №06-01-17/833-01, №06-01-17/834-01, №06-01-17/835-01 від 04.09.2018р. відповідач повідомив позивача, що питання про продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами буде розглянуто у відповідності до регуляторного акту, який буде винесено після узгодження на чергове засідання виконкому міської ради - проекту рішення «Про внесення змін до Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території міста Маріуполя, затвердженого рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 22.03.2017р. №46».

Листами №06-01-17/1272-01, №06-01-17/1274-01, №06-01-17/1275-01, №06-01-17/1276-01, №06-01-17/1277-01, №06-01-17/1278-01, №06-01-17/1279-01, №06-01-17/1280-01, №06-01-17/1281-01, №06-01-17/1282-01, №06-01-17/1283-01, №06-01-17/1284-01, №06-01-17/1285-01, №06-01-17/1288-01 від 04.02.2019р. відповідач повідомив позивача, що питання про продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами буде розглянуто у відповідності до регуляторного акту, який буде винесено після узгодження на чергове засідання виконкому міської ради.

12 березня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою від 11.03.2019р. на укладання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів.

Листом №30.9-7203-30.6.1 від 09.04.2019р. відповідач надав відповідь на заяву від 11.03.2019р., в якій зазначив, що листами від 22.08.2018р., 04.02.2019р. та 12.03.2019р. надано роз`яснення, що питання про продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами буде розглянуто у відповідності до регуляторного акту, який буде винесено після узгодження на чергове засідання виконкому міської ради - проекту рішення «Про внесення змін до Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території міста Маріуполя, затвердженого рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 22.03.2017р. №46» (а.с.25).

Посилаючись на ухилення відповідачем від укладання договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів, мотивоване закінченням строку дії дозволів на розміщення засобів зовнішньої реклами, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.1 Закону України "Про рекламу" зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» встановлено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 р. № 2067, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

За приписами п.4.13. Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території м. Маріуполя затвердженого Рішенням Маріупольської міської ради №46 від 22.03.2017р. у разі прийняття рішення про надання дозволу керівник робочого органу протягом п`яти робочих днів підписує обидва примірники дозволу, скріплює їх печаткою робочого органу та готує проект договору на тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, що перебувають у комунальній власності. Протягом п`яти робочих днів з дня отримання проекту договору замовник підписує його та вносить до міського бюджету встановлену договором плату у повному обсязі або, при наданні розстрочки платежу, перший платіж.

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що підставою для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами є наданий у встановленому порядку дозвіл та укладений між робочим органом (позивачем) та розповсюджувачем (відповідачем) договір на тимчасове користування місцями розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами.

Разом з цим,матеріали справи не містять належних доказів наявності у Приватного підприємства Вест Клайф дозволів, які дають останньому право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певних місцях.

Між тим, абз.2 п.3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 р. № 2067, встановлено, що видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Статтею 2 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що дія цього Закону поширюється на дозвільні органи, адміністраторів, уповноважений орган та суб`єктів господарювання, які мають намір провадити або провадять господарську діяльність.

Суб`єкт господарювання має право на одержання (переоформлення, анулювання) документів дозвільного характеру та подання декларацій за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, - за місцем провадження діяльності або місцезнаходженням об`єкта (ч.3 ст. 4 цього Закону).

Приписами ч.8 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлено, що підстави для переоформлення документа дозвільного характеру встановлюються законом. У разі виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру. Не переоформлений в установлений строк документ дозвільного характеру є недійсним, крім випадку, передбаченого абзацом третім цієї частини.

Представницький орган місцевого самоврядування розглядає та приймає на пленарних засіданнях рішення щодо видачі, переоформлення, анулювання або відмови у видачі документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності протягом місяця з дня одержання від суб`єкта господарювання відповідної заяви (абз.5 ч.1 ст.4-1 Закону).

Згідно з ч.6 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» у разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що у разі якщо суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, у цьому випадку застосовується принцип мовчазної згоди, встановлений ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Як встановлено судом, позивач 11.05.2018р. та 26.07.2018р. звернувся до Центру надання адміністративних послуг з заявою про продовження терміну дії дозволу на розміщення об`єктів зовнішньої реклами, тоді як термін дії дозволів щодо спеціальних конструкцій зовнішньої реклами розташованих за адресами: пр. Будівельників АДРЕСА_2 район будинків №108-114), пр. Будівельників 114, пр. Будівельників (район АЗС « АДРЕСА_1 »), пр. Будівельників (район автосалону «Автоімперія»), пр. Будівельників (район будинку №38), перехрестя пр. Будівельників та Митрополитської закінчився - 16.04.2018р., отже останній звернувся з відповідною заявою з порушенням строку, встановленого ч.8 ст.4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», що зумовлює недійсність зазначених дозволів у розумінні ч.8 ст.4-1 Закону.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи листами №06-01-17/830-01, №06-01-17/831-01, №06-01-17/832-01, №06-01-17/833-01, №06-01-17/834-01, №06-01-17/835-01 від 04.09.2018р. відповідач повідомив позивача, що питання про продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами буде розглянуто у відповідності до регуляторного акту, який буде винесено після узгодження на чергове засідання виконкому міської ради - проекту рішення «Про внесення змін до Положення про порядок розміщення зовнішньої реклами на території міста Маріуполя, затвердженого рішенням виконкому Маріупольської міської ради від 22.03.2017р. №46».

Зазначені дії відповідача фактично свідчать про протиправне відтермінування останнім прийняття рішення щодо переоформлення наданих позивачу дозволів, враховуючи, що прийняття інших регуляторних актів не є підставою для невиконання відповідачем як дозвільним органом імперативних вимог, передбачених статтею 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Суд зазначає, що безпідставне та протиправне відтермінування відповідачем прийняття рішення про видачу або відмову у видачі документу дозвільного характеру, особливо, у випадку, за якого такий документ уже виданий, але завершує свою дію (рішення суб`єкта владних повноважень стосується виключно продовження терміну дії дозволу) є прихованою формою відмови у видачі такого документу та прямо суперечить принципу правової визначеності, на забезпечення якого законом саме і встановлені темпоральні обмеження у прийнятті рішень державою в особі її уповноважених органів.

Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду від 18.10.2018р. у справі №813/4989/17.

Отже, з урахуванням наведеного, приймаючи до уваги відтермінування відповідачем прийняття рішення щодо переоформлення наданих позивачу дозволів, що фактично є прихованою формою відмови у їх переоформлені, підстави для застосування принципу мовчазної згоди, у розумінні ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дії або бездіяльність посадових осіб дозвільних органів та адміністраторів можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом.

Однак, відмову у переоформлення наданих позивачу дозволів останнім не оскаржено. Належних у розумінні ст.76 ГПК України доказів іншого матеріали справи не містять.

Крім того, за приписами ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Аналогічні положення закріпленні у ч.1 ст.180 ГК України.

Згідно з ч.2 ст.180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч.3 ст.180 ГК України).

При цьому, ч.2 ст.638 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Однак, проаналізувавши зміст договору, на визнанні укладеним якого наполягає позивач, судом встановлено, що останній не містить істотних умов, необхідних для визнання його укладеним, зокрема, відсутні умови щодо ціни договору та порядку розрахунку плати за тимчасове користування місцями розміщення зовнішньої реклами.

Згідно з вимогами частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Разом з цим докази, які подаються до господарського суду, підлягають оцінці відповідно до статті 86 ГПК України, за якою суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами ч.1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.78 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1ст.79 ГПК України).

Проте, позивачем, всупереч вимогам ч.3 ст.13 ГПК України, не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки не надано достовірних доказів на їх підтвердження, з огляду на що підстави для задоволення позовних вимог останнього відсутні.

Судові витрати у відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства Вест Клайф, м. Маріуполь Донецької області до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області про визнання укладеним договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів в редакції позивача відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 10.09.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/