ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" серпня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1873/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Ісак Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1)

до відповідача: Комунальної установи "Районний центр з обслуговування закладів та установ освіти" Ренійської районної ради Одеської області (68800, Одеська область, Ренійський район, м. Рені, вул. Гагаріна, буд.19)

про стягнення 1 080 994,74 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Кулинич К.С. довіреність №21/р8-19-057 від 07.05.2019р.

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

03.07.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунальної установи "Районний центр з обслуговування закладів та установ освіти" Ренійської районної ради Одеської області, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 1 080 994,74 грн за поставлений природний газ у січні-лютому 2019р., а також судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про укладання між ним та Відділом освіти, молоді та спорту Ренійської районної державної адміністрації договору на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) №008452 (2018) БТ від 26.02.2018р. на термін до 31.12.2018р.

Як вказує позивач, додатковою угодою №1 від 27.07.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" та Комунальна установа "Районний центр з обслуговування закладів та установ освіти" Ренійської районної ради Одеської області на підставі рішення Ренійської районної ради Одеської області від 14.06.2018р. № 259/28-VІІ "Про створення Комунальної установи "Районний центр з обслуговування закладів та установ освіти" Ренійської районної ради Одеської області" вирішили з 01.07.2018р. здійснити заміну однієї із Сторін за Договором, а саме Споживача - Відділі освіти, молоді та спорту Ренійської районної державної адміністрації на Комунальну установу "Районний центр з обслуговування закладів та установ освіти" Ренійської районної ради Одеської області.

28.01.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" та Комунальною установою "Районний центр з обслуговування закладів та установ освіти" Ренійської районної ради Одеської області було укладено додаткову угоду №6, за умовами якої сторони погодили викласти п 12.2. договору в новій редакції: "п.12.2. Відповідно до чинного законодавства, дія цього договору може продовжуватись на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у даному договорі, на суму 472 396 грн., що складає 36 851 тис. м3 обсягу природного газу".

Водночас, як вказує позивач, у січні та лютому 2019р. ним було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 1 850 560,33 грн, з них 1 080 994,74 грн поза межами укладеного між сторонами договору.

Оскільки сума за поставлений газ у розмір 1 080 994,74 грн відповідачем сплачена не була, позивач був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 08.07.2019 р. відкрито провадження у справі № 916/1873/19, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "07" серпня 2019 р. о 12:30.

05.08.2019 р. від Комунальної установи "Районний центр з обслуговування закладів та установ освіти" Ренійської районної ради Одеської області надійшла заява, згідно якої позивач повідомляє суд про причини неявки в судове засідання 07.08.2019 р. представника та просить відкласти підготовче засідання.

У судовому засіданні 07.08.2019р. судом протокольно відкладено підготовче засідання на 28.08.2019р. об 11 год. 15 хв.

Ухвалою суду від 07.08.2019р. судом, в порядку ст. 120 ГПК України, повідомлено відповідача про відкладення підготовчого засідання на 28.08.2019р. об 11 год. 15 год.

Представник позивача у судовому засіданні 28.08.2019р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

У судовому засіданні 28.08.2019р. відповідачем було надано суду відзив на позовну заяву, згідно якого Комунальна установа "Районний центр з обслуговування закладів та установ освіти" Ренійської районної ради Одеської області зазначила про наявність боргу за спожитий природний газ у сумі 1 080 994,74 грн, погашення якого можливо виключно за рішенням суду, та просило суд через відсутність планових призначень на оплату послуг Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" за правову допомогу, не стягувати з відповідача суму витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3000 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст.191 України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до заяви від 28.08.2019р. (а.с.94-97), відповідач визнав наявність боргу в повному обсязі у сумі 1 080 994,74 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання відповідачем позову.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" до Комунальної установи "Районний центр з обслуговування закладів та установ освіти" Ренійської районної ради Одеської області про стягнення 1 080 994,74 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 126 ГПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу надано договір про надання правової (правничої) допомоги №131(2019) від 01.04.2019р. (а.с.71-75), додаток №1 до договору від 01.04.2019р. (а.с.76) та платіжне доручення №2733 від 03.07.2019 на суму 3000 грн (а.с.70).

Враховуючи вищенаведені обставини, суд зазначає про доведеність позивачем факту понесених ним витрат на послуги адвоката у розмірі 3000 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд враховує, що додатком №1 до договору про надання правової допомоги клієнтом та адвокатським об`єднанням було погоджено вартість складання позовної заяви на рівні 1 000 грн та вартість представництва клієнта в господарському суді на рівні 2 000 грн, тобто погодження фіксованих сум правничої допомоги.

Водночас, суд також враховує те, що відповідачем було визнано позовні вимоги в повному обсязі, внаслідок чого за результатом підготовчого провадження судом було ухвалено рішення.

Отже виходячи з того, що одна година роботи адвоката з підготовки до участі у судових засіданнях, згідно додатку №1 складає 300 грн, а рішення судом було ухвалено фактично в другому судовому засіданні, враховуючи клопотання відповідача, виходячи із загальних засад цивільного законодавства: справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає обґрунтованим та доцільним зменшити суму правничої допомоги до 2 000 грн.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі внаслідок визнання позову, з урахуванням ст.ст.129, 130 Господарського процесуального кодексу України 50% витрат по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,130,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунальної установи "Районний центр з обслуговування закладів та установ освіти" Ренійської районної ради Одеської області (68800, Одеська область, Ренійський район, м. Рені, вул. Гагаріна, буд.19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесагаз-Постачання" (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, ) заборгованість у сумі 1 080 994 /один мільйон вісімдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири/ грн 74 коп., витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2 000 /дві тисячі/ грн., судовий збір у сумі 8 107 /вісім тисяч сто сім/ грн 46 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02 вересня 2019 р.

Суддя Ю.М. Щавинська