ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2019 справа № 914/1263/19

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Хороз І. Б., розглянувши матеріали справи

за позовом: акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ,
до відповідача 1:товариства з обмеженою відповідальністю «Біпал», с. Руда Кам`янка-Бузький район Львівської області,
до відповідача 2:ОСОБА_1 , с. Руданці Кам`янка-Бузький район Львівської області,
про: солідарне стягнення 239999,98 грн заборгованості за кредитним договором.
За участю представників сторін:
позивача:Гнатишак О. В. - представник,
відповідача 1:не з`явився,
відповідача 2:Ситник С. О. - представник.

Рух справи

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю «Біпал» та відповідача 2: ОСОБА_1 про солідарне стягнення 239999,98 грн заборгованості за кредитним договором.

04 липня 2019 року суд звернувся до органу реєстрації Старояричівської сільської ради як розпорядника персональних даних із запитом про встановлення відомостей місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , з метою отримання достовірної інформації.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 29.07.2019. У подальшому, розгляд справи відкладався на 02.09.2019 та на 09.09.2019.

Рух справи відображено в попередніх ухвалах та протоколах суду.

У судове засіданні 09.09.2019 представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав письмові пояснення по суті справи.

У судове засідання 09.09.2019 представник відповідача 1 не з`явився, причин повторного неприбуття не повідомив, хоч був належним чином та завчасно повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які долучені до матеріалів справи. Відзив на позов не подав, проти позову не заперечив.

У судове засіданні 09.09.2019 представник відповідача 2 з`явився, проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відтак, суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає за необхідне вирішити спір по суті у даному судовому засіданні.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У судовому засіданні 09.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи сторін

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТзОВ «Біпал» у порушення кредитного договору не повернуло Банку отримані кредитні кошти в сумі 239'999,98 грн. Оскільки ОСОБА_1 поручився за виконання Товариством умов кредитного договору, Банк просить стягнути заявлену суми боргу солідарно з обох відповідачів на підставі статей 509, 526, 559 та 610 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача 1- товариства з обмеженою відповідальністю «Біпал»

Товариство не надало суду заперечень проти позову.

Позиція відповідача 2 - ОСОБА_1

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови, розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

При цьому, матеріали позовної заяви не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач 2 та ознайомився і погодився з ними, коли підписувалась заява-анкета про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку відповідачем 1.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідь на відзив

04 вересня 2019 року ТзОВ «Біпал» через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ». Відповідно до цієї заяви позичальник приєднався до розділу

3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» http://privatbank.ua.

АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали Договір поруки із застосуванням електронного цифрового підпису, що підтверджується особливостями ключа ОСОБА_1 , а саме: сертифікат виданий: АЦСК ПАТ КБ «Приватбанк»; реєстраційний номер сертифіката: 0 D84EDA1BB9381E804000000AD372D00132FAD00; дата видачі: 04.09.2018 08:38:02; дата закінчення дії: 04.09.2019 23:59:59.

Вірність вказаних підписів (ЕЦП та електронні печатки) підтверджено Акредитованим центром сертифікації ключів АТ КБ «Приватбанк» (АЦСК АТ КБ «Приватбанк», діяльність якого здійснюється на підставі свідоцтва про акредитацію центру сертифікації ключів серії А № 45 , атестату відповідності № 9885 від 28.02.2014 та експертного висновку № 05/02/02-3000 від 15.08.2014).

Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Таким чином, подані позивачем до суду паперові копії електронних доказів свідчать, що між Банком та Товариством в належній формі укладено кредитний договір, а між Банком та ОСОБА_1 - договір поруки.

Договором поруки встановлено, що предметом такого є надання поруки ОСОБА_1 перед Банком за виконання ТзОВ «Біпал» зобов`язань за угодами-приєднання до розділу 3.2.8 «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг.

Заперечення ОСОБА_1 щодо неознайомлення його з умовами укладення кредитного договору спростовуються пунктами 1.1.1 та 1.3 договору поруки, де вказано, що ОСОБА_1 ознайомлений з розділом 3.2.8 «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг.

Також, твердження відповідача 2 про те, що договір поруки укладений з недотриманням форми та не містить істотних умов є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Обставини справи

04 вересня 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Біпал» (в особі ОСОБА_1 ) через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» (а.с. 26), чим висловило свою згоду з розділом 3.2.8 Умовами та правилами надання послуг «КУБ», які разом із цією заявою складають кредитний договір між Банком та Клієнтом.

Додатком № 1 до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» від 04.09.2018 між Банком та Клієнтом підписано графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом (а.с. 26, зворотній бік аркуша).

АТ КБ «ПриватБанк» та ТзОВ «Біпал» уклали кредитний договір шляхом приєднання Товариства 04.09.2018 до публічної оферти через підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ», зокрема, до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги «КУБ» (а.с. 29-33) (надалі - Кредитний договір). Вказана анкета-заява підписана шляхом накладення електронного цифрового підпису та електронної печатки, про що свідчить наданий позивачем результат перевірки електронного цифрового підпису (а.с. 27).

Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 підписали договір поруки № POR396 від 31.08.2018 (а.с. 37) (надалі - Договір поруки). Вказаний договір поруки підписаний ОСОБА_1 шляхом накладення електронного цифрового підпису, про що свідчить наданий позивачем результат перевірки електронного цифрового підпису (а.с. 38). Предметом цього договору є надання поруки поручителем ( ОСОБА_1 ) перед кредитором (Банк) за виконання боржником (Товариством) зобов`язань за угодами-приєднання до п. 1.1.1. розділу 3.2.8 «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг, далі Угода 1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом:

- за період користування кредитом згідно з Кредитним договором - 1,8 % (два) відсотка від суми кредиту щомісяця;

- за період користування кредитом згідно з підпунктом 3.2.8.5.3 Кредитного договору - 4% від суми кредиту щомісяця;

б) кредиту в розмірі, що вказаний в Кредитному договорі.

Якщо під час виконання Кредитного договору зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладенні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за кредитним договором в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні (пункт 1.1.1).

Згідно з пунктом 1.3 Договору поруки поручитель з умовами Кредитного договору ознайомлений.

Банк надіслав на електронну адресу суду оригінали Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання послуги «КУБ» та Договору поруки в електронному вигляді. На сайті Міністерства юстиції України (https://czo.gov.ua/verify) здійснено перевірку кваліфікованого електронного підпису на вказаних документах. Результати перевірки підтвердили підписання Товариством Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання послуги «КУБ» та ОСОБА_1 Договору поруки електронними цифровими підписами, що належать ТзОВ «Біпал та ОСОБА_1 відповідно.

Як вбачається з банківської виписки з 01.01.2000 по 03.06.2019 (а.с. 35-36) Банк 04.09.2018 перерахував Товариству 500'000,00 грн кредиту, заборгованість ТзОВ за кредитним договором становить 239'999,98 грн.

Відповідач 1 проти позову не заперечив, відповідач 2 проти позову заперечив з підстав, наведених у поданому відзиві та поясненнях, наданих у судовому засіданні, зокрема, що відповідач 2 договору поруки не підписував, а роздрукована інструкція про підпис договору за допомогою електронного цифрового підпису, не є доказом.

Оцінка доказів, позиція та висновки суду

Пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають, зокрема, при виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Предметом розгляду за даним позовом є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкти господарювання. Крім цього, позивачем заявлена позовна вимога до поручителя - фізичної особи, який зазначений стороною правочину в забезпечення виконання зобов`язання відповідача 1 (суб`єкта господарської діяльності). За таких обставин, враховуючи приписи статей 4, 20, 45 Господарського процесуального кодексу України, даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Викладене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 по справі №415/2542/15-ц.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з частинами 1-3 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів … електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (чинна станом на момент укладення договору - 04.09.2018), електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Положеннями статті 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» встановлено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

З вищезазначеного вбачається, що законодавець прирівнює письмову форму правочину до електронної форми. Відповідно, договір, укладений в електронній формі, має таку ж юридичну силу як і договір в паперовій формі.

Згідно з статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, при цьому зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями пункту 3.2.8 «Умови та правила надання кредиту «КУБ» Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 28-33) Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту (Товариству) строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказується в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ».

Пунктом 1.2. Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» встановлено розмір кредиту: 500'000,00 грн.

Так, відповідно до положень Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ»:

- розмір кредиту: 500'000,00 грн;

- строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів Клієнту;

- порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів Клієнту, до календарного числа місяця, наступного за місяцем, в яке було надано кредит, включно з цим числом. Сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у Додатку 1 до цієї Заяви та доступний Клієнту у системі «Приват24 для бізнесу»

Графіком погашення основної суми боргу та процентів за кредитом (Додаток 1 до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» від 04.09.2018) передбачено строки погашення кредиту, суми кредиту та процентів.

Відтак, суд установив, що ТзОВ «Біпал» прострочило виконання зобов`язання за Кредитним договором. Здійснивши перевірку проведених Банком нарахувань, суд погоджується з такими. Отже, на користь Банку підлягає стягненню 239'999,98 грн заборгованості за наданим кредитом.

Відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно з частинами 1 та 2 статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вже зазначено вище ОСОБА_1 надав поруку перед Банком за виконання ТзОВ «Біпал» зобов`язань за Кредитним договором в тому числі і по сплаті кредиту в розмірі, що вказаний в Кредитному договорі (а.с. 37).

Пунктом 1.5 Договору поруки встановлено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за Кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно з пунктом 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за «Угодою 1» в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відповідно до п. 4.1. Договору поруки, сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього Договору. У випадку виконання Боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за «Угодою 1» цей Договір припиняє свою дію.

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги про стягнення з ТзОВ «Біпал» та ОСОБА_1 солідарно 239'999,98 грн заборгованості за наданим кредитом є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, судовий збір покладається на відповідачів порівну.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Біпал» (адреса: 80422, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, село Руда, вулиця Колгоспна, будинок 28; ідентифікаційний код 35602992) та ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1-Д; ідентифікаційний код 14360570) 239'999,98 - заборгованості за кредитом.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Біпал» (адреса: 80422, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, село Руда, вулиця Колгоспна, будинок 28; ідентифікаційний код 35602992) на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1-Д; ідентифікаційний код 14360570) 1'800,00 грн - витрат на оплату судового збору.

4. Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1-Д; ідентифікаційний код 14360570) 1'800,00 грн - витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 13.09.2019.

Суддя Трускавецький В.П.