СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2019 р. Справа № 922/871/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.

Без виклику сторін

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій ЛТД", м. Мерефа, Харківська область (вх. № 2114 Х/2)

на рішення господарського суду Харківської області від 03.06.2019 (суддя Калантай М.В., ухвалене у м. Харків 03.06.2019 року о 13:09 год., повний текст складено 13.06.2019)

у справі №922/871/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К.", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій, ЛТД", м. Мерефа, Харківська область

про стягнення 48439,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій, ЛТД" про стягнення боргу у сумі 48 439,35грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.06.2019 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій, ЛТД" (62472, Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Дніпропетровська, буд.223, кімната 8-9, код 14075757) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." (03110, м.Київ, вул.Миколи Амосова, буд.10, код 21633086) 48439,35грн. основного боргу, а також 1921,00грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю та обгрунтованістю позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Радій, ЛТД" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 03.06.2019 у справі №922/871/19, в якій просить його скасувати і прийняти нове про відмову у позові.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Апелянт посилається на умови п.3.1. договору поставки №143/18-ХК від 19.01.2018, відповідно до якого товар повинен постачатися окремими партіями у відповідності з видатковими накладними, сформованими на основі замовлень покупця, однак вказаних замовлень до позовної заяви не додано. Крім того, в матеріалах справи відсутні передбачені п.3.5. договору повідомлення і довіреності.

Апелянт вважає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність заборгованості у сумі 48439,35 грн. у відповідача, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій, ЛТД" на рішення господарського суду Харківської області від 03.06.2019 у справі №922/871/19.

Стаття 269 ГПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

19 січня 2018 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки №143/18-хк (далі за текстом - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця лікарські засоби, медичні вироби, харчові продукти для спеціального дієтичного споживання, косметичні засоби (далі - товар) у кількості, асортименті за цінами і в строки згідно видаткових накладних, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до пункту 3.1 Договору товар постачається окремими партіями у відповідності з накладними на основі замовлень покупця. Постачальник формує партії товару виходячи із замовленої номенклатури, кількості, узгоджених цін та умов оплати. Замовлення покупець здійснює письмово та/або засобами телекомунікаційного зв`язку.

Пунктом 3.4 Договору перехід права власності на товар відбувається з моменту фактичної передачі товару. Доказом передачі товару у власність покупця є оформлена належним чином видаткова накладна постачальника, підписана уповноваженими особами сторін, за необхідності засвідчена відбитками печаток/штампів сторін.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що позивач у період з 21.05.2018 по 25.06.2018 поставив відповідачу товар за наступними видатковими накладними:

- № МТК219717 від 21 травня 2018 на суму 1842,97 грн.;

- № МТК219719 від 21 травня 2018 на суму 61,63 грн.;

- № МТК219809 від 21 травня 2018 на суму 1916,16 грн.;

- № МТК219812 від 21 травня 2018 на суму 585,50 грн.;

- № МТК219817 від 21 травня 2018 на суму 947,13 грн.;

- № МТК219835 від 21 травня 2018 на суму 369,79 грн.;

- № МТК219836 від 21 травня 2018 на суму 5 082,55 грн.;

- № МТК219846 від 21 травня 2018 на суму 264,25 грн.;

- № МТК219855 від 21 травня 2018 на суму 2 909,22 грн.;

- № МТК219856 від 21 травня 2018 на суму 154,08 грн.;

- № МТК222612 від 22 травня 2018 на суму 111,09 грн.;

- № МТК222956 від 22 травня 2018 на суму 1145,70 грн.;

- № МТК241678 від 05 червня 2018 на суму 1286,96 грн.;

- № МТК241681 від 05 червня 2018 на суму 1285,33 грн.;

- № МТК241691 від 05 червня 2018 на суму 123,26 грн.;

- № МТК241692 від 05 червня 2018 на суму 1385,85 грн.;

- № МТК241696 від 05 червня 2018 на суму 329,89 грн.;

- № МТК241697 від 05 червня 2018 на суму 154,08 грн.;

- № МТК242479 від 05 червня 2018 на суму 691,21 грн.;

- № МТК242488 від 05 червня 2018 на суму 594,34 грн.;

- № МТК244186 від 06 червня 2018 на суму 921,38 грн.;

- № МТК244200 від 06 червня 2018 на суму 449,66 грн.;

- № МТК244580 від 06 червня 2018 на суму 659,78 грн.;

- № МТК246085 від 07 червня 2018 на суму 388,73 грн.;

- № МТК246141 від 07 червня 2018 на суму 2 919,56 грн.;

- № МТК246136 від 07 червня 2018 на суму 656,89 грн.;

- № МТК246146 від 07 червня 2018 на суму 388,73 грн.;

- № МТК246210 від 11 червня 2018 на суму 264,25 грн.;

- № МТК242507 від 11 червня 2018 на суму 3 250,17 грн.;

- № МТК241688 від 11 червня 2018 на суму 61,63 грн.;

- № МТК241687 від 11 червня 2018 на суму 971,13 грн.;

- № МТК244606 від 11 червня 2018 на суму 1333,26 грн.;

- № МТК249623 від 11 червня 2018 на суму 154,08 грн.;

- № МТК249637 від 11 червня 2018 на суму 2 229,28 грн.;

- № МТК249647 від 11 червня 2018 на суму 597,48 грн.;

- № МТК249659 від 11 червня 2018 на суму 77,75 грн.;

- № МТК250294 від 11 червня 2018 на суму 30,82 грн.;

- № МТК244194 від 12 червня 2018 на суму 496,14 грн.;

- № МТК246138 від 12 червня 2018 на суму 663,76 грн.;

- № МТК252783 від 12 червня 2018 на суму 1281,90 грн.;

- № МТК252791 від 12 червня 2018 на суму 2229,28 грн.;

- № МТК255559 від 13 червня 2018 на суму 989,68 грн.;

- № МТК257512 від 14 червня 2018 на суму 921,38 грн.;

- № МТК257749 від 14 червня 2018 на суму 246,53 грн.;

- № МТК257568 від 15 червня 2018 на суму 833,82 грн.;

- № МТК258782 від 15 червня 2018 на суму 672,98 грн.;

- № МТК260037 від 18 червня 2018 на суму 1075,52 грн.;

- № МТК260289 від 18 червня 2018 на суму 2017,08 грн.;

- № МТК260296 від 18 червня 2018 на суму 339,74 грн.;

- № МТК257746 від 19 червня 2018 на суму 235,36 грн.;

- № МТК263024 від 19 червня 2018 на суму 142,27 грн.;

- № МТК265139 від 20 червня 2018 на суму 154,08 грн.;

- № МТК265153 від 25 червня 2018 на суму 333,26 грн.

Дані видаткові накладні підписані представниками обох сторін.

Позивач до матеріалів справи також надав копії податкових накладних, складених та зареєстрованих на відповідача в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до положень ст.201 Податкового кодексу України (т.2, а.с.161-266).

З відзиву на позовну заяву вбачається, що факт отримання товару за вищезазначеними накладними відповідачем не заперечується.

За умовами пункту 4.2 Договору покупець оплачує поставлений товар по цінам, які вказані у видаткових накладних/рахунках-фактурах, які є невід`ємними частинами цього Договору.

Оплата здійснюється шляхом відтермінування платежу в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом в строк зазначений в накладних, але не пізніше 30 календарних днів (пункт 4.3.1 Договору).

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 48439,35грн, тому позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 48439,35грн. основного боргу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, згідно частини 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Позивач посилався на те, що відповідач не оплатив отриманий товар за вищезазначеними видатковими накладними, тому у нього утворилася заборгованість у загальній сумі 48439,35 грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, відповідно до п.3.1. спірного договору, передано відповідачу товар за спірними видатковими накладними на загальну суму 48439,33 грн.

Відповідач не надав до матеріалів справи доказів оплати отриманого товару за спірними видатковими накладними.

Крім того, відповідачем не спростовано, що підписи на спірних видаткових накладних не належать уповноваженим особам Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій, ЛТД".

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 48439,35грн. основного боргу підтверджені належними та допустимими доказами, тому підлягають задоволенню.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи письмових замовлень та повідомлень, а також довіреностей на отримання товару, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Пунктом 3.1 Договору сторони передбачили можливість здійснення таких замовлень як письмово так і засобами телекомунікаційного зв`язку.

У позовній заяві позивач посилався на те, що такі замовлення робилися в усній формі засобами телекомунікаційного зв`язку.

При цьому, одночасно відбувалося повідомлення позивача про осіб, уповноважених на отримання товару від імені відповідача (пункту 3.5 Договору).

Доказів, які спростовують вищенаведене, апелянтом до матеріалів справи не надано.

Щодо доводів апелянта про відсутність довіреностей на отримання товару, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що, відповідно до умов пункту 3.4 Договору, доказом передачі товару у власність покупця є саме видаткова накладна постачальника.

Отже, надані до матеріалів справи видаткові накладні, які підписані обома сторонами, є належними доказами факту здійснення поставки товару.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач не заперечує отримання товару від позивача за спірними видатковими накладними.

Посилання апелянта на відсутність в його бухгалтерському обліку заборгованості перед позивачем, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні контррозрахунки суми заборгованості або докази повної оплати відповідачем отриманого за Договором товару.

Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій ЛТД" на рішення господарського суду Харківської області від 03.06.2019 у справі №922/871/19.

Отже, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій ЛТД", викладені в апеляційній скарзі на рішення господарського суду Харківської області від 03.06.2019 у справі №922/871/19, не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій ЛТД" на рішення господарського суду Харківської області від 03.06.2019 у справі №922/871/19 не підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду Харківської області від 03.06.2019 у справі №922/871/19 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Радій ЛТД" на рішення господарського суду Харківської області від 03.06.2019 у справі №922/871/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 03.06.2019 у справі №922/871/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.09.2019

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна