номер провадження справи 35/44/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2019 Справа № 908/1881/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: головуючий суддя Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Колєснікової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, б. 9/1)

до відповідача Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №99» (70441, Запорізька обл., Запорізький р-н, с. Біленьке, вул. Запорізька, б. 32)

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: Оніщук О.М., довіреність №1-853 від 29.05.2019.

від відповідача: не з`явився.

Суть спору:

29.07.2019 до Господарського суду Запорізької області звернулося Акціонерне товариство «Укртрансгаз» з позовом до відповідача Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №99» про стягнення 30 957,73 грн. заборгованості за надані у січні-березні 2019 року послуги з транспортування природного газу по договору на транспортування природного газу від 22.01.2018 №/5544/ЗП-18, 3 533,36 грн. пені, 230,27 грн. інфляційних збитків та 3% річних у розмірі 299,82 грн.

29.07.2019 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 31.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1881/19, присвоєно справі номер провадження 35/44/19. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 13.08.2019.

Ухвалою суду від 13.08.2019 розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відкладено на 29.08.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що на виконання умов договору №/5544/ЗП-18 від 22.01.2018 позивачем надано послуги з транспортування природного газу. В порушення умов договору відповідачем надані за період січень-березень 2019 року послуги не оплачені, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 30 957,73 грн. За невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати наданих послуг позивачем нараховано пеню у розмірі 3 533,36 грн, інфляційні збитки у розмірі 230,27 грн, 3% річних у розмірі 299,82 грн.

В судовому засіданні 29.08.2019 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у призначені судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку шляхом направлення на адресу відповідних ухвал. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Вимоги ухвали суду не виконані, відзив на позов не надано.

Про отримання відповідачем 08.08.2019 ухвали суду від 31.07.2019 свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначеного судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

В судому засіданні 29.08.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 5 днів.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме, програмно апаратного комплексу Оберіг.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд

УСТАНОВИВ:

22.01.2018 між ПАТ «Укртрансгаз» (змінено найменування на Акціонерне товариство «Укртрансгаз») - газотранспортне підприємство та ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99)» - замовник уклали договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/5544/ЗП-18, за умовами п. 1.1. якого газотранспортне підприємство зобов`язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій, а замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що послуги з транспортування газу оформлюються газотранспортним підприємством і замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (надалі акти наданих послуг).

Розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Газотранспортне підприємство зобов`язується розміщувати інформацію про чинні тарифи на своєму офіційному веб-сайгі та в засобах масової інформації (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.4. договору вартість фактично наданих газотранспортним підприємством замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг.

За умовами п. 5.5. договору оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Позивачем в період січень-березень 2019 року зобов`язання за договором виконано належним чином, що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг:

- №01-19-/5544/ЗП-18 від 31.01.2019 на суму 14 198,75 грн;

- №02-19-/5544/ЗП-18 від 28.02.2019 на суму 9 757,80 грн;

- №03-19-/5544/ЗП-18 від 31.03.2019 на суму 7 001,18 грн.

Натомість відповідачем в порушення умов договору оплата наданих послуг на загальну суму 30 957,73 грн не здійснена.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині своєчасної оплати наданих послуг стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості в примусовому порядку.

Аналіз норм чинного законодавства та наданих матеріалів, дає суду можливість зробити висновки, що правовідносини сторін врегульовані договором про надання послуг.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Як передбачено ст. 902 ЦКУ України, виконавець повинен надати послугу особисто.

Позивач взяті на себе зобов`язання за Договором виконав належним чином і у повному обсязі.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, вимога про стягнення з ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99)» суми заборгованості з оплати наданих послуг в сумі 30 957,73 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 3 533,36 грн, інфляційні збитки в сумі 230,27 грн та 3% річних в сумі 299,82 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 7.3. договору сторони обумовили, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Факт порушення грошових зобов`язань відповідачем є доведеним. Судом перевірено правильність нарахування пені та встановлено, що заявлена до стягнення суми пені підлягає задоволенню у розмірі 3 533,36 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що розрахунки виконано вірно, відтак вимога про стягнення 3% річних в сумі 299,82 грн та 230,27 грн інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №99» про стягнення коштів задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України №99» (70441, Запорізька обл., Запорізький р-н, с. Біленьке, вул. Запорізька, б. 32, ідентифікаційний код юридичної особи 08680106) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, б. 9/1, ідентифікаційний код юридичної особи 30019801) 30 957,73 грн (тридцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім гривень 73 коп.) заборгованості за надані у січні-березні 2019 року послуги з транспортування природного газу по договору на транспортування природного газу від 22.01.2018, пеню у розмірі 3 533,36 грн (три тисячі п`ятсот тридцять три гривні 36 коп.), інфляційні збитки у розмірі 230,27 грн (двісті тридцять гривень 27 коп.), 3% річних у розмірі 299,82 грн (двісті дев`яносто дев`ять гривень 82 коп.), судовий збір у розмірі 1 921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03 вересня 2019 року.

Суддя О.А. Топчій