РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2019 м. Київ Справа № 910/8403/19

За позовом: КИЄВО-СВЯТОШИНСЬКОГО ВИРОБНИЧОГО УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА;

до: комунального підприємства "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ";

про: стягнення 97.031,88 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

КИЄВО-СВЯТОШИНСЬКЕ ВИРОБНИЧЕ УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до комунального підприємства "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ" (далі - відповідач) про стягнення 97.031,88 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором від 16.02.2016 № 5/16/ТЕ/36, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 97.031,88 грн., з яких: 66.672,00 грн. - основна заборгованість, 5.479,89 грн. - 3 % річних та 24.879,99 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8403/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак, у розумінні ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, укладено договір про закупівлю послуг від 16.02.2016 № 5/16/ТЕ/36 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується у 2016 році надати відповідачу послуги з розміщування безпечних відходів (послуги з сортування, приймання та захоронення твердих побутових відходів) код 38.21.2 ДК 016-2010, ДК 021:2015 код 90513000-6 послуги з поводженням із безпечним сміттям і відходами та їх утилізація (далі - послуги), в обсягах, визначених Договором, а відповідач - прийняти і оплатити такі послуги (п. 1.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору, визначено, що розрахунки за надані послуги здійснюються відповідачем у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом шістдесяти робочих днів з моменту підписання акту прийому-передачі наданих послуг уповноваженими представниками сторін та виставлення рахунку-фактури для оплати наданих послуг.

Положеннями п. 4.2 Договору, зокрема, передбачено, що відповідач зобов`язаний підписати акт виконаних робіт протягом п`яти робочих днів, або направити на адресу позивача мотивовану відмову від прийняття робіт.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, надав відповідачу послуги за Договором на загальну суму 468.704,16 грн. Наведена фактична обставина підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг), які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 29.02.2016 № 96 на суму 9.334,08 грн.;

- від 31.03.2016 № 145 на суму 119.342,88 грн.;

- від 30.04.2016 № 172 на суму 170,013,60 грн.;

- від 31.05.2016 № 226 на суму 103.341,60 грн.;

- від 30.06.2016 № 271 на суму 66.672,00 грн.

Проте, вказана сума заборгованості відповідачем на користь позивача сплачена частково в розмірі 402.032,16 грн., що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 66.672,00 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 5.479,89 грн. та інфляційних втрат в сумі 24.879,99 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 66.672,00 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 66.672,00 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 5.479,89 грн. та інфляційних втрат в сумі 24.879,99 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ" (04050, м.Київ, Шевченківський район, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 15-Б, ідентифікаційний код 30723632) на користь КИЄВО-СВЯТОШИНСЬКОГО ВИРОБНИЧОГО УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА (08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Боярка, ВУЛ. МАТРОСОВА, будинок 11, ідентифікаційний код 03346584) основну заборгованість в сумі 66.672 (шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 00 коп.; 3 % річних в сумі 5.479 (п`ять тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн. 89 коп.; інфляційні втрати в сумі 24.879 (двадцять чотири тисячі вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 99 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац