ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2019 р. Справа№ 910/3649/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Хрипуна О.О.

Агрикової О.В.

в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 11 червня 2019 року (повний текст складено 11.06.2019 р.)

у справі № 910/3649/19 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради

до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

про стягнення 28 883,49 грн., -

в с т а н о в и в :

1.ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

1.1.1. Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення 28 883,49 грн. (а.с.22-23).

1.1.2. Позовні вимоги мотивовані з огляду на те, що відповідач є власником нежитлового приміщення в житловому будинку № 119 по проспекту Перемоги в м. Чернігові та не виконує обов`язок зі своєчасної оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, які надавались Комунальним підприємством "Деснянське" Чернігівської міської ради за тарифами, встановленими рішеннями виконавчого комітету Чернігівської міської ради.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції;

1.2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 11 червня 2019 року у справі №910/3649/19 у задоволенні позову відмовлено (а.с.54-61).

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги;

1.3.1. Комунальне підприємство "Деснянське" Чернігівської міської ради звернулась з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 11 червня 2019 року у справі № 910/3649/19, в якій викладено прохання рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2019р.у справі № 910/3649/19 скасувати, прийняти нове рішення, яким стягнути заборгованість із надання послуг утримання будинків для власників/орендарів (фізичних чи юридичних осіб) нежитлових приміщень, вбудованих або прибудованих до зазначених будинків з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" в сумі 28883,49 грн. та 1921,00 грн. витрат на сплату судового збору на користь позивача.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. Розподіл справи

2.1.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 липня 2019 року, апеляційна скарга Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради у судовій справі № 910/3649/19 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

2.1.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/3649/19, апеляційну скаргу Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 11 червня 2019 року у справі № 910/3649/19 вирішено розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

2.2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу;

2.2.1 У апеляційній скарзі позивач зазначає, що в рішенні застосовано нормативні акти, які регулюють правовідносини стосовно надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а саме, посилання на постанову КМУ від 05.09.2018року №712, якою затверджено типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. На момент звернення комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради до господарського суду м. Києва діяв ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", який регулював , зокрема відносини з надання послуги з утримання будинку та прибудинкової території ,стосовно надання послуги з управління багатоквартирним будинком - початок дії норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги" з 01.03.2019року.

2.2.2 Також позивач не погоджується з твердженнями суду про те, що позивач не надав доказів його перебування у статусі управителя, оскільки позивач до 01.03.2019 р. не перебував у такому статусі, а було виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

2.3.1 Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що нежитлове приміщення знаходиться на окремій орендованій земельній ділянці та не має ніякого відношення до житлового будинку № 119 по пр. Перемоги в м. Чернігові .

2.3.2 Відповідач не укладав з позивачем договорів та не отримував від нього комунальних послуг, а також рахунків на їх оплату, отже вимога про стягнення заборгованості є безпідставною та необґрунтованою.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи;

3.1.1. Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань зі своєчасної оплати наданих послуг по утриманню будинку № 119 по пр. Перемоги в м. Чернігові , загальною площею 510,5 кв.м, власником якого є Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", а саме: прибирання прибудинкової території, техн. обслуговування внутрішньо будинкових систем: гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення; теплопостачання;зливової каналізації, освітлення місць загального користування і підвалів, поточний ремонт конструктивних елементів гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення; теплопостачання; зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності, обслуговування димових та вентиляційних каналів; дератизація; дезінсекція.

3.1.2. Позивач посилається на те, що послуги надавались на умовах, передбачених Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2005 "Про затвердження типового договору про послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", однак боржник не виконував та не виконує обов`язок своєчасної оплати цих послуг за тарифам, що встановлені рішеннями:

- рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №194 виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20.05.2016р. про тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради (тариф діяв з 15.06.2016р. по 01.08.2017р.);

- рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №291 від 12.07.2017р. про тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради (тариф діяв з 01.08.2017р. по 01.01.2018р.);

- рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №538 від 12.12.2017р. про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради (тариф діяв з 01.01.2018р. по 01.06.2018р.) ;

- рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради №190 від 11.05.2018р. про тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради (тариф діє з 01.06.2018р.).

3.2 обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин;

3.2.3. Позивачем пред`явлено до стягнення заборгованість за період з жовтня 2015 р. по жовтень 2018 року.

3.2.4. До матеріалів справи позивачем надано не підписану відповідачем копію договору №482н про надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкової території від "__________.2018р." (а.с. 30-31).

3.2.5. У п. 7.1 проекту договору №482н зазначено, що договір набирає чинності з дня його укладення та діє до 01.01.2019 р.

3.2.6. Листом від 07.06.2018 р. №Г0500/2114 відповідач повідомив позивача, що позивачем не надаються перелічені у наданому з листом від 31.05.2018 р. №06-339/2 проекті договору послуги, про те, що відповідач не має наміру укладати договори про надання послуг на утримання будинків і в подальшому буде самостійно здійснювати утримання і ремонт власного приміщення (а.с. 32).

3.2.7. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 р. у справі №910/14932/18 відмовлено в задоволенні заяви № 146 від 02.11.2018р. "Про видачу судового наказу" Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради за вимогами про стягнення заборгованості із надання послуг з утримання будинків для власників/орендарів (юридичних чи фізичних осіб) нежитлових приміщень, вбудованих або прибудованих до будинків в сумі 28 883,49 грн. (а.с. 33-34).

3.2.8. Ухвалу у справі №910/14932/18 мотивовано тим, що: "вимоги заявника не можуть бути розглянуті судом в порядку наказного провадження, оскільки між сторонами не укладався договір, а під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.".

3.3. доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;

3.3.1. Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог оскільки позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження підстав виникнення у відповідача зобов`язань із здійснення оплати житлово-комунальних послуг на користь позивача, зокрема, а ні укладеного між сторонами договору відповідно до порядку укладення договорів про надання комунальних послуг (послуг по утриманню будинку), встановленого Законом України "Про житлово-комунальні послуги", або будь-яким іншим правовим актом, а ні доказів фактичного надання таких послуг відповідачу за адресою місцезнаходження житлового будинку № 119 по пр. Перемоги в м. Чернігові , а ні доказів на підтвердження перебування позивача у статусі виконавця комунальних послуг, який має право на отримання таких платежів відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

3.3.2. Судом першої інстанції обґрунтовано відхилено як неналежні докази надані позивачем розрахунок заборгованості, акт про обстеження від 22.06.2018, тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по нежитловому приміщенню, що знаходиться за адресою: м. Чернігів , пр- т Перемоги, 119 , звіти про фактичне виконання тарифу на послуги, оскільки такі докази не підтверджують виникнення у відповідача зобов`язань перед позивачем.

3.3.3. Вказане свідчить про те, що позивачем не доведено того, що його права та інтереси дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються відповідачем, а тому потребують захисту.

3.4. чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

3.4.1 Позивачем не доведено факту порушення його права або охоронюваного законом інтересу відповідачем.

ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

4.1.1. Враховуючи те, що позивачем не доведено факту порушення його права чи інтересу відповідачем на момент звернення до господарського суду та відповідно необхідність його відновлення, а також не підтверджено наявність заборгованості, про яку йдеться у позові, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у їх задоволенні.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

4.2.1 У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

4.2.2 Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України).

4.2.3 Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - матеріали справи не містять.

4.2.4 Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться (ч. 13 ст. 8 ГПК України).

4.2.5 Враховуючи положення зазначених правових норм з урахуванням відсутності клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

4.2.6 Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

4.2.7 Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

4.2.8 Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

4.2.9 Частиною 1 ст. 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

4.2.10 Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.2.11 Відповідно до ст. 3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції чинній на момент здійснення позивачем нарахувань про стягнення яких він просить у позовній заяві - тут і далі) предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

4.2.12 Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством (ч. 1 ст. 1 Закону).

4.2.13 Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

4.2.14 Порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства (ч. 1 ст. 16 Закону).

4.2.15 Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 26 Закону істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов`язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору. Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення.

4.2.16 Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

4.2.17 Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

4.2.18 Як роз`яснив Конституційний Суд України своїм рішенням від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

4.2.19 У рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

4.2.20 Тобто інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.

4.2.21 Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

4.2.22 Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

4.2.23 Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

4.2.24 Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

4.2.25 Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 910/15567/17.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

5.1.1. Враховуючи те, що в силу положень ст. 16 Закону України "Про комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах та те, що позивачем не надано, як доказів існування між сторонами справи договірних відносин щодо надання комунальних послуг, так і доказів надання таких послуг позивачем відповідачу, колегія суддів зазначає про помилковість викладених в апеляційній скарзі тверджень позивача про неповне дослідження судом обставин справи.

5.1.2. Посилання суду першої інстанції на редакцію закону, яка не діяла у період з якого позивачем розпочато нарахування відповідачу плати за послуги, не призвело до прийняття неправильного судового рішення та в силу абз. 2 ч. 2 ст. 277 ГПК України та не є підставою для його скасування.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

6.1.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

6.1.1. Рішення Господарського суду міста Києва від 11 червня 2019 року у справі №910/3649/19 залишити без змін.

6.1.2. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 11 червня 2019 року у справі № 910/3649/19 залишити без задоволення.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Деснянське" Чернігівської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 11 червня 2019 року у справі №910/3649/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11 червня 2019 року у справі №910/3649/19 залишити без змін.

3. Судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство "Деснянське" Чернігівської міської ради.

4. Справу №910/3649/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Дата складення повного тексту - 05 вересня 2019 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.О. Хрипун

О.В. Агрикова