ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.08.2019 Справа № 917/244/19

Суддя Господарського суду Полтавської області Іванко Л.А., при секретарі судового засідання Ісенко М.В., розглянувши заяву дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про відстрочку виконання рішення суду по справі №917/244/19

за позовною заявою Приватного підприємства "Інтеб-Пласт", 39631, м.Кременчук, пров. Героїв Бреста, буд.52, ідент. код 36805047

до Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", 36039, м. Полтава, вул.В.Чорновола, 22А, ідент. код 32017261

про стягнення 895028, 38 грн.

Представники учасників справи:

від заявника: ОСОБА_1 .

від стягувача: не з`явився

26.07.2019 р. до господарського суду Полтавської області надійшла заява Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вх. №7849) про відстрочення виконання рішення суду від 07.05.2019 р. по справі №917/244/19.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.08.2019 р. розгляд заяви про відстрочку виконання судового рішення у справі № 917/244/19 призначено на 29.08.2019 р.

Представник стягувача в засідання суду 29.08.2019 р. не з`явився.

20.08.2019 р. до господарського суду від стягувача надійшло заперечення (вх. 8823) на заяву про відстрочення виконання рішення суду від 07.05.2019 р., в якому ПП "Інтеб-Пласт" посилаючись на ухилення заявником від виконання рішення суду та зобов`язання по сплаті заборгованості, просить відмовити в задоволенні заяви.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 07.05.2019 р. стягнуто з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Приватного підприємства "Інтеб-Пласт" 830333,77 грн. основного боргу, 1519,51 грн. пені, 19314,00 грн. 3% річних, 43030,77 грн. інфляційних, 13412,97 грн. витрат по сплаті судового збору.

10.06.2019 р. господарським судом Полтавської області було видано наказ на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 07.05.2019 р.

26.07.2019 р. до господарського суду Полтавської області надійшла заява Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про відстрочення виконання рішення суду від 07.05.2019 р. по справі №917/244/19.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення до 31.12.2019 р. відповідач посилається на скрутне фінансове становище.

Заявник зазначає, що він робить усе можливе для погашення заборгованості перед ПП "Інтеб-Пласт", і має намір повністю та добровільно погасити борг, але на даний час ДП «Полтавський облавтодор» перебуває у скрутному фінансовому становищі, оскільки має значну кредиторську заборгованість за розрахунками з постачальниками, яка станом на 01.07.2019 р. становить 91 017 849,00 грн., та невиплачена заробітна плата працівникам за травень-червень 2019 р. - 6 811 700,00 грн., заборгованість перед фондами соціального страхування па суму 5 223 200,00 грн., заборгованість перед бюджетом (військовий збір, ІІДЩФО) на суму 4 601 800,00 грн.; збиток за 2018 р. 5 695 000,00 грн.; арештовані банківські рахунки, що підтверджується довідкою №01-18/131-4 від 15.07.2019р.; майно підприємства перебуває в податковій заставі, що підтверджується витягом з ДРОРМ та велику кількість відкритих виконавчих проваджень на загальну суму 47 135 810,93 грн., що підтверджується обліковою карткою зведеного виконавчого провадження № 34007292 від 09.07.2019 р.

На підтвердження скрутного матеріального становища заявник залучає до заяви про відстрочення виконання рішення копії довідки №01-18/131-3 від 15.07.2019 р., витяг з ДРОРМ стосовно відкритих виконавчих проваджень на загальну суму 47 135 810,93 грн., облікову картку зведеного виконавчого провадження №34007292 від 09.07.2019 р. та консолідовані звіти про фінансові результати за 2018-2019 р. р.

Також заявник вказує, що відповідно до умов Договору № 01-01-19 про закупівлю послуг за державні кошти від 28.01.2019р., ДП «Полтавський облавтодор» надає послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Полтавської області. В повній мірі відповідає за належне утримання доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т.ч. моральної) шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини Виконавця, а також забезпечує повне майнове відшкодування Замовнику у разі заподіяння збитків користувачами доріг, та/або в процесі використання смуги відведення юридичними чи фізичними особами на мережі автомобільних доріг, якщо такі збитки завдані з вини виконавця. Одномоментне виконання вказаного рішення суду призведе до затримки розрахунків з кредиторами за матеріали, а як наслідок до зупинення господарської діяльності підприємства, що ставить під загрозу виконання особливо важливого завдання - забезпечення умов безпеки руху на автомобільних дорогах загального користування державного значення Полтавської області у зв`язку з його примусовим виконанням, що, в свою чергу, свідчить про наявність обставин, які істотно ускладнюють виконання такого рішення суду.

Всі вище наведені обставини, на думку заявника, є такими, що істотним чином ускладнюють негайне виконання рішення суду по даній справі і просить суд відстрочити виконання рішення суду від 07.05.2019 року до 31.12.2019 р. з моменту винесення ухвали за результатом розгляду даної заяви.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав заяви про надання відстрочки виконання судового рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.

Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч. 2 ст. 331 ГПК України).

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

Згідно ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, розстрочка рішення допускається при наявності обставин, які суттєво ускладнюють виконання рішення.

Як зазначено у п. 7.1.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України"). Отже, в основу ухвали про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 року у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей виконання рішення, хваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій стороні (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції").

У рішенні від 29.06.2004 Європейського суду з прав людини у справі "Півень проти України" дійшов висновку, що державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не можна прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини".

При цьому, за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно, виконання судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports1997-ІІЮ п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-ІІІ, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява № 41510/98, п. 27).

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 р. у справі №1-7/2013, до обставин, які ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Із зазначених норм права вбачається, що відстрочення рішення допускається при наявності обставин, які суттєво ускладнюють виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Господарський процесуальний кодекс не визначає виключний перелік обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини.

Посилання заявника на важкий фінансовий стан, наявність заборгованості заявника перед іншими кредиторами, а також на те, що заходи примусового виконання рішення матимуть своїм наслідком зупинення діяльності товариства та накопичення нових боргів при неможливості їх погашення, судом не оцінюється як правомірні, оскільки самі по собі фінансові труднощі відповідача не свідчать про те, що особа (боржник) не може виконати рішення суду.

При цьому, судом прийнято до уваги посилання стягувача на те, що розгляд даної справи тривав з лютого 2019 р., а сама заборгованість за договором поставки №11/03-18 МП від 01.03.2018 р. виникла у відповідача у травні 2018 р. і за період з травня 2018 р. по липень 2019 р. ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» не вчинило жодних дієвих заходів, спрямованих на погашення заборгованості в добровільному порядку.

Заявником не надано суду доказів на підтвердження доводів щодо наявності виключних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду. Крім того, боржником не надано доказів, що ті обставини, які, на його думку, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про відстрочку виконання рішення, зміняться у наступному, та доказів здійснення заявником заходів для зміни таких обставин і виконання судового рішення в повному обсязі.

Доказів наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, боржником суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що складне фінансове становище заявника за змістом статті 331 Господарського процесуального кодексу України не є обставинами, котрі ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим у встановленим господарським судом способом, а відтак не виступають підставою для відстрочки виконання рішення суду.

В статті 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництвом є діяльність, яка ведеться на власний ризик, метою якої є отримання прибутку. В той же час, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, тобто відсутність у боржника грошових коштів не є обставиною, яка може служити підставою для невиконання зобов`язання по оплаті.

Ризик несприятливих наслідків ведення господарської діяльності відповідача, не може бути перекладений на позивача (стягувача).

Таким чином, невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем негативно відображується на підприємницькій діяльності позивача.

А подальше ухилення відповідача від сплати заборгованості суттєво зачіпає інтереси позивача і завдає йому істотної, в тому числі й матеріальної шкоди.

Отже, необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін. При цьому, необхідно враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Не є підставою вважати збиткову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

З врахуванням вищенаведеного, заява ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про відстрочку виконання рішення суду від 07.05.2019 р. у справі № 917/244/19 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 78, 79, 86, 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про відстрочку виконання рішення суду від 07.05. 2019 р. по справі №917/244/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ч.5 ст.231, ст.ст.235,255 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 02.09.2019 р.

Суддя Іванко Л.А.