ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2019м. ДніпроСправа № 904/2313/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК АЛЬЯНС"

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР"

про стягнення 121863,01грн., з яких 106560,00грн. основної заборгованості; 8383,91грн. пені; 6919,10грн. процентів (договір про надання гарантії №6894-18 від 05.11.2018)

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Курило В.О., повноважний представник відповідно відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

від відповідача: Курило О.М., повноважний представник відповідно відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань

І. ПРОЦЕДУРА ПРОВАДЖЕННЯ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "БАНК АЛЬЯНС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 121863,01грн., з яких 106560,00грн. основної заборгованості; 8383,91грн. пені; 6919,10грн. процентів (договір про надання гарантії №6894-18 від 05.11.2018).

Судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 1921,00грн., покласти на відповідача.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

Між сторонами укладено договір про надання гарантії №689-18 від 05.11.2018 на підставі якого відповідачу видано позивачем банківську гарантію №6894-18 від 05.11.2018 на суму 106560,00грн. на користь бенефіціара.

Гарантія видана з метою забезпечення виконання зобов`язань принципала за договором №ПЗ/НРП-181688/НЮ, який укладено між принципалом (відповідачем) та бенефіціаром згідно з тендерною документацією щодо умов проведення публічних закупівель по процедурі закупівлі "ВІДКРИТІ ТОРГИ" капітальний ремонт мостового крану в цеху ТО-3, капітальний ремонт мостового крану в колісному цеху конкретна назва послуг Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки Назва предмету закупівель визначеного на основі Державного класифікатора ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" (код за ДК 021-20-9), затвердженою Протоколом засідання тендерного комітету від 09.10.2018 №814 (Ідентифікатор закупівель №UA-2018-10-10-002153-c) та згідно Повідомлення про намір укласти договір, розміщеного на офіційному сайті.

Відповідно до умов наданої гарантії позивач взяв на себе безвідкличні та безумовні зобов`язання перед бенефіціаром виплатити за першою письмовою вимогою повну суму забезпечення (гарантовану суму), що складає 1065060,00грн. протягом п`яти банківських днів після дня отримання від бенефіціара вимоги, яка буде містити твердження, що принципал частково або повністю не виконав своїх зобов`язань та суми, яку принципал вимагатиме сплатити.

Термін дії гарантії до 20.01.2019 включно.

Гарантія була отримана бенефіцаром 05.11.2018 для передачі її бенефіціару, що підтверджується відміткою принципала на копії гарантії (примірнику) гарантії гаранта.

18.01.2019 позивачем отримано від бенефіціара вимогу за вих.№РПЧ-8/235 від 17.01.2019 по гарантії про стягнення гарантійного платежу за гарантією на суму 106560,00грн., яка містить посилання невиконання робіт та порушення відповідачем умов договору.

Позивач листом-повідомленням за вих.№21/4-178 від 21.01.2019 повідомив відповідача про отримання вимоги бенефіціара та направив копії всіх документів доданих до неї, з проханням на виконання умов договору гарантії перерахувати кошти для покриття можливих витрат за гарантією.

Відповідач листом №88 від 23.01.2019 на лист-повідомленням за вих.№21/4-178 від 21.01.2019 надав інформацію про підстави з яких не може бути задоволена вимога бенефіціара.

Позивач, враховуючи інформацію вказану у листі №88 від 23.01.2019, повідомив бенефіціара листом №05/04-235 від 25.01.2019 про підстави для уточнення за відсутності яких позивача не може задовольнити вимоги бенефіціара.

04.02.2019 бенефіціар листом від 31.01.2019 за вих.№РПЧ-8/379 надав свої доповнення до Вимоги №РПЧ-8/235 від 17.01.2019, тобто уточнив свою вимогу.

Листом від 13.02.2019 за вих.№05.3/01-444 позивач уточнив у бенефіціара реквізити для оплати за вимогою, у зв`язку з тим, що платіжні реквізити за гарантією та вимогою відрізняються.

25.02.2019 бенефіціар листом від 21.02.2019 за вих.№РПЧ-8/538 надав свої доповнення до вимоги, тобто уточнив свою вимогу.

За результатами проведеного аналізу вимоги бенефіціара позивачем встановлено, що вимога має належне представлення, подана в межах суми за гарантією та строку її дії, містить гарантійний випадок, у зв`язку з чим підлягає виконанню (оплаті).

Оплата позивачем за вимогою підтверджується платіжним дорученням №1 від 04.03.2019 на суму 106560,00грн.

Керуючись положеннями укладеного між сторонами договору, позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу від 18.04.2019 за вих.№05.3/01-1209 про сплату суми регресу у розмірі 106560,00грн.; процентів від суми боргу у розмірі 30% річних; пені за порушення строків повернення банку коштів; пені за порушення строків сплати процентів.

Лист-вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та виконання, що і стало підставою звернення відповідача до господарського суду з даною позовною заявою.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/2313/19 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2019.

Ухвалою від 06.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 08.07.2019.

24.06.2019 від відповідача надійшов відзив в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач констатує, що уважно розглянувши додану до листа від 21.01.2019 №21/4-178 письмову вимогу №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 бенефіціара з долученими до неї документами відповідач письмово листом №88 від 23.01.2019 повідомив про її невідповідність умовам гарантії та договірним зобов`язанням з позивачем з огляду на таке.

1. Вимога №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 підписана начальником виробничого підрозділу моторвагонного депо Фастів-1 Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" В.М. Папушею та головним інженером виробничого підрозділу моторвагонного депо Фастів-1 Регіональноїфілії "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" А.І. Івановим.

У доданих до вимоги документах міститься скан-копія довіреності, посвідченої 29.10.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. за реєстровим номером №1749.

Вказана довіреність містила обмеження, передбачені пунктами 5.6 та 5.7 Положення про Філію "Південно-Західна залізниця" ПАТ "Українська залізниця", з урахуванням яких у підписантів були невизначені повноваження для підписання такої вимоги.

2. Вимога №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 є неналежним чином оформленою, оскільки в ній невірно зазначено найменування юридичної особи - принципала - відповідача - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСТРАКТОР", в той час як зобов`язаною стороною за договором №ПЗ/НРП-181688/НЮ про надання послуг, на забезпечення якого надана Банківська гарантія №6894-18 від 05.11.2018, є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР".

3. Зазначена у листі №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 вимога бенефіціара про сплату повної суми забезпечення у розмірі 106560,00грн. обґрунтована банківською гарантією №6894-18 від 05.11.2018 за якою позивач як гарант взяв на себе безумовні безвідкличні зобов`язання виплатити за першою письмовою вимогою повну суму забезпечення (гарантовану суму) у вищезазначеному розмірі після отримання належним чином оформленої першої письмової вимоги бенефіціара, яка буде містити твердження про часткове або повне невиконання принципалом своїх зобов`язань за договором.

Посилаючись на положення пункту 44 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземній валютах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639 (у редакції постанови Правління Національного банку України 25.01.2018 №5) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №41/10321), яким передбачено, що зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром припиняється у разі закінчення строку дії гарантії або після настання дати закінчення дії гарантії, або настання обставин (події), за яких строк дії гарантії є закінченим, відповідач констатує, що надана позивачем гарантія №6894-18 від 05.11.2018 є чинною з 05.11.2018 і має термін дії до 20.01.2019 включно.

Проте, зі змісту наданої бенефіціару банківської гарантії №6894-18 від 05.11.2018 вбачається, що зобов`язання позивача як гаранта за цією гарантією припиняються на підставі:

1. сплати бенефіціару суми, на яку надано гарантію;

2. закінчення строку, на який видано гарантію;

3. відмови бенефіціара від своїх прав на гарантію;

4. закінчення строку дії договору.

Відповідач надав власне тлумачення банківській гарантії №6894-18 від 05.11.2018 і дійшов висновку, що під "договором" розуміється договір №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018 про надання послуг з капітального ремонту мостового крану в колісному цеху, який був укладений між відповідачем та виробничим підрозділом мотованогонного депо Фастів-1 Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" за результатами проведення публічних торгів (ідентифікацікатор закупівлі №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018).

Відтак, проаналізувавши положення договору №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018 про надання послуг з капітального ремонту мостового крану в колісному цеху відповідач дійшов висновку, що вказаний договір припинив свою дію і для відповідача, і для бенефіціара 31.12.2018, про що відповідач повідомив позивача листом від 23.01.2019 за вих. №88.

Відповідач акцентує увагу, що відповідно до положень пункту 3.1 договору №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018 про надання послуг з капітального ремонту мостового крану в колісному цеху про невиконання або виконання не в повному обсязі (неналежне виконання) відповідачем, бенефіціару мало стати відомо не пізніше 18.12.2018, саме з цієї дати у бенефіціара виникло суб`єктивне право скористатися передбаченим таким договором забезпеченням.

Відповідач дійшов висновку про те, що незважаючи на те, що банківська гарантія №6894-18 від 05.11.2018 видана на виконання пункту 8.4 договору №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018 про надання послуг з капітального ремонту мостового крану в колісному цеху та діяла до 20.01.2019 включно, станом на дату звернення бенефеціара з вимогою №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 зобов`язання позивача як гаранта за цією гарантією були фактично припиненими на підставі настання визначеної у такій банківській гарантії події - закінчення строку дії договору №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018 про надання послуг з капітального ремонту мостового крану в колісному цеху.

Враховуючи положення пункту 36 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземній валютах, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639 (у редакції постанови Правління Національного банку України 25.01.2018 №5) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за №41/10321), відповідачем було запропоновано позивачу додатково перевірити достовірність вимоги №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 та належність її представлення.

Відтак, позивачу повідомлено про неприйнятність для відповідача висловленої у листі від 21.01.2019 №21/4-178 пропозиції про перерахування коштів для покриття можливих витрат за гарантією у зв`язку з невідповідністю вимоги та додаткових для вимоги бенефіціара документів умовам гарантії.

Звернення позивача листом від 25.01.2019 за вих.№05/04-235 до бенефіціара з проханням уточнення вимоги №РПЧ-8/235 від 17.01.2019, на думку відповідача, свідчить про те, що вимога №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 неналежним чином оформлена, тому не підлягала виконанню.

Відповідач звертає увагу суду, що в межах строку дії наданої позивачем банківської гарантії №6894-18 від 05.11.2018, тобто до 20.01.2019 оригінал належним чином оформленої вимоги про сплату гарантованої суми у розмірі 106560,00грн. позивачу не надійшов, тому у позивача фактично відсутнє зобов`язання перерахувати грошові кошти у сумі 106560,00грн., згідно платіжного доручення №1 від 04.03.2019 на користь бенефіціара за банківською гарантією №6894-18 від 05.11.2018, термін дії якої на момент перерахування позивачем вищезазначених коштів сплив.

Відповідач звертає увагу, що ані договором про надання гарантії №6894-18 від 05.11.2018, ані самою банківською гарантією №6894-18 від 05.11.2018, не передбачено подання бенефіціаром на адресу позивача уточнень до неналежним чином оформленої письмової вимоги.

Відповідач наголошує, що виконанню підлягає лише перша і не будь-яка, а належним чином оформлена вимога, яка повинна бути подана позивачу до закінчення терміну дії такої банківської гарантії, тобто не пізніше 20.01.2019.

Відповідач повідомляє, що належним чином оформленою письмова вимога бенефіціара стала для позивача лише з урахуванням нової редакції, змін та доповнень, отриманих 04.02.2019 (від 31.01.2019 за вих.№РПЧ-8/379), 13.02.2019 (за вих.№05.3/01-444) та 25.02.2019 (від 21.02.2019 вих.№РПЧ-8/538).

Відповідач дійшов висновку, що здійснене позивачем перерахування грошових коштів у сумі 106560,00грн. відбулося у період, коли відповідач за банківською гарантією №6894-18 від 05.11.2018 не був зобов`язаною стороною, у зв`язку із закінченням терміну її дії.

Такими чином, відповідач вважає, що перерахування, здійснене позивачем на користь третьої особи, безпідставним та на власний ризик, що виключає можливість стягнення перерахованих згідно платіжного доручення №1 від 04.03.2019 грошових коштів у сумі 106560,00грн. саме з відповідача.

01.07.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив в якому просить суд позовні вимоги задовольнити.

Доводи позивача на відзив.

Позивач звертає увагу, що відповідач спотворює положення пункту 3.5 договору гарантії.

Позивач наголошує, що гарантія за своєю природою є незалежною від основного зобов`язання та від договору гарантії.

Договір гарантії та гарантія є різними правочинами.

Позивач наголошує, що у випадку невиконання свого обов`язку за гарантією перед бенефіціаром перший несе відповідальність з усіма відповідними наслідками.

Позивач звертає увагу, що гарантією не передбачено пред`явлення бенефіціаром документів, що підтверджують повноваження особи, яка її підписала.

Відтак, на думку позивача, твердження відповідача про повноваження підписантів вимоги бенефіціара є хибними та нікчемними.

Позивач повідомляє, що з вимоги можливо встановити та ідентифікувати принципала.

Крім того, бенефіціар у доповнення до вимоги листом від 31.01.2019 за вих.№РПЧ-8/379 зазначив про те, що допустив описку у назві принципала із зазначенням правильної назви принципала.

Позивач констатує, що за результатами проведеного аналізу вимоги бенефіціара, у тому числі з доповненнями, позивачем встановлено, що вимога має належне представлення, подана у межах суми за гарантією та строку її дії, містить гарантійний випадок у зв`язку із чим підлягає виконанню (оплаті).

Положення в гарантії про те, що гарант взяв на себе повну суму забезпечення (гарантовану суму) у розмірі 106560,00грн. після отримання належним чином оформленої першої письмової вимоги, яка буде містити твердження про часткове або повне невиконання принципалом своїх зобов`язань за договором означає, що банк гарант виконує зобов`язання за першою вимогою не чекаючи другої.

Позивач вказує, що у гарантії встановлено строк її дії до 20.01.2019 і будь-яка вимога повинна бути подана до вказаної дати.

Вимога бенефіціара за гарантією подана 18.01.2019, тобто до закінчення дії гарантії, а отже в строк.

Вчасне отримання вимоги підтверджується копією конверта, який міститься в матеріалах справи з трек-кодом 303.

Позивач зазначає, що гарантія не містить положення про обов`язок бенефіціара разом з вимогою по гарантії подати будь-які документи, що підтверджується пунктом 62 Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземній валютах.

Позивач звертає увагу, що основний договір та гарантія є різними правочинами. Обов`язки позивача (гаранта) перед бенефіціаром визначені саме умовами гарантії, натомість основний договір є двостороннім правочином, що регламентує відносини між відповідачем та бенефіціаром.

Позивач не є стороною основного договору.

Позивач відсилає до положень статті 568 Цивільного кодексу України, якою закріплено вичерпний перелік підстав для припинення гарантії і такої підстави як закінчення строку дії договору боржника і кредитора немає.

Позивач звертає увагу, що він як гарант не повинен і не може на власний розсуд встановити факти, оцінити обставини виконання / невиконання господарських договорів, перебираючи на себе функції судових органів.

Відтак, відповідно до гарантії позивач зобов`язаний сплатити кошти на вимогу бенефіціара, в якій зазначено про порушення зобов`язань принципала умов основного договору.

Незгода принципала з вимогою бенефіціара не є підставою для відмови гаранта (позивача) у виконанні вимоги перед бенефіціаром.

На думку позивача, відповідач спотворює положення норм чинного законодавства та факти, ігноруючи дійсну правову природу правовідносин за гарантією.

Позивач зауважує, статтею 565 Цивільного кодексу України встановлено, що повторна вимога кредитора, одержана гарантом після такого повідомлення підлягає задоволенню.

11.07.2019 від відповідача надійшли заперечення в яких просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи відповідача щодо незгоди з аргументами позивача викладеними у відповіді на відзив.

Відповідач конкретизував, що з посиланням на пункт 3.5 договору відповідачем отримувалася не вимога, а лист №21/4-178 від 21.01.2019 з проханням перерахувати протягом 2-х банківських днів кошти для покриття можливих витрат за гарантією.

Відповідач констатує, що пунктом 3.5 договору, визначено строк для розгляду вимоги бенефіціара із доданими документами, а саме протягом 5 робочих днів з дати отримання.

Не перерахування банком грошових коштів в обумовлений строк, на думку відповідача, означає відмову бенефіціару у задоволенні банком його вимоги від 17.01.2019 за вих.№РПЧ-8/235 через неналежне її представлення, що відповідає положенням пунктів 3.6., 3.7. договору.

В решті, незгода відповідача з відповіддю на відзив позивача зводиться до підтримання відзиву та його положень.

Ухвалою від 12.07.2019 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.08.2019.

09.08.2019 від позивача надійшло клопотання від 09.08.2019 за вих.№05.1/01-2320 про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.

13.08.2019 від відповідача надійшли письмові пояснення (в порядку статей 42, 161 Господарського процесуального кодексу України) у яких звертається увага суду на рішення Господарського суду міста Києва у аналогічній справі №910/5508/19 від 22.07.2019 в якому зроблено висновок про відсутність у позивача правових підстав для перерахування грошових коштів на користь бенефіціара АТ "Українська залізниця" на підставі банківської гарантії у зв`язку із припиненням зобов`язань через настання визначеної у банківській гарантії події - припинення дії договору про надання послуг.

Ухвалою від 13.08.2019 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 03.09.2019.

28.08.2019 від позивача надійшло клопотання від 23.08.2019 за вих.№05.1/2457 в якому позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні, яке відбулося 03.09.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції .

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 03.09.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "БАНК АЛЬЯНС" (далі - позивач, банк, гарант) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР" (далі - відповідач, принципал) укладено договір про надання гарантії №689-18 від 05.11.2018 (далі - договір).

Предметом договору визначено, що за заявою принципала банк надає на користь бенефіціара гарантію, за якою зобов`язується сплатити бенефіціару на його письмову вимогу грошову суму у разі гарантійного випадку та дотримання умов гарантії та цього договору (пункт 1.1 договору).

Ціна договору. Сума гарантії складає 106560,00грн., код валюти (980) (пункт 1.2 договору).

Строк. Цей договір є укладений з дня його підписання представниками сторін та діє до повного виконання зобов`язань сторонами цього договору (пункт 6.1 договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, 05.11.2018 у місті Запоріжжі позивачем видано Банківську гарантію №6894-18 за умовами якої гарант взяв на себе безумовні безвідкличні зобов`язання виплатити за першою письмовою вимогою повну суму забезпечення (гарантовану суму) у розмірі 106560,00грн., яка буде містити твердження, що принципал частково або повністю не виконав своїх зобов`язань за договором, із зазначенням суті невиконаних принципалом зобов`язань та суми, яку бенефіціар вимагатиме до сплати.

Бенефіціаром визначено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу моторвагонного депо Фастів-1 Регіональної філії "Українська залізниця".

Банківська гарантія містить умови за яких зобов`язання гаранта припиняються, а саме:

1. сплата бенефіціару суми, на яку видано гарантію;

2. закінчення строку, на який видано гарантію;

3. відмови бенефіціара від своїх прав за гарантією;

4. закінчення строку дії договору.

Гарантія є чинною з 05.11.2018.

Термін дії гарантії до 20.01.2019.

Гарантія була отримана принципалом 05.11.2018 для передачі її бенефіціару, що підтверджується відміткою принципала на копії гарантії (примірнику) гарантії гаранта.

Гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні (частина 1 статті 200 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 546, 560, 563, 569 Цивільного кодексу України, банківська гарантія є одним із способів забезпечення зобов`язання боржника перед кредитором та одностороннім правочином, за яким банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником та має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом та боржником.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору про надання гарантії, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Бенефіціар з першою письмовою вимогою від 17.01.2019 за вих.№РПЧ-8/235 звернувся до позивача 18.01.2019, що підтверджується штампом позивача з вхідним номером та датою. Крім того, штамп пошти свідчить про здачу вимоги від 17.01.2019 за вих.№РПЧ-8/235 на відправку позивачу 17.01.2019. Отже, датою звернення бенефіціара до гаранта господарський суд визначає 17.01.2019.

Господарський суд, надавши юридичний аналіз Банківській гарантії №6894-18 від 05.11.2018 констатує зобов`язання бенефіціара у першій письмовій вимозі до гаранта вказати таке.

1. твердження, що принципал частково або повністю не виконав своїх зобов`язань за договором;

2. суть невиконаних принципалом зобов`язань;

3. суму, яку бенефіціар вимагає до сплати.

Проаналізувавши першу письмову вимогу бенефіціара до гаранта від 17.01.2019 за вих.№РПЧ-8/235 господарський суд дійшов висновків, що вимога від 17.01.2019 за вих.№РПЧ-8/235 містить твердження про невиконання принципалом капітального ремонту мостового крану в колісному цеху на загальну суму 2131200,00грн., чим порушено пункт 3.1 договору №ПР/НРП-181688/НЮ та фактично суть невиконаного принципалом зобов`язання; крім того, вимога від 17.01.2019 за вих.№РПЧ-8/235 містить суму у розмірі 106560,00грн., яку бенефіціар вимагає до сплати.

Позиція господарського суду. Вимога від 17.01.2019 за вих.№РПЧ-8/235 складена у відповідності до Банківської гарантії №6894-18 від 05.11.2018.

21.01.2019 позивач на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення направив лист від 21.01.2019 за вих.№21/4-178 в якому просив сплатити протягом 2 (двох) банківських днів кошти для покриття можливих витрат за гарантією у сумі 106560,00грн. В якості додатку до листа визначив копію листа-вимоги бенефіціара №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 разом з додатками (на 14 аркушах).

Позивач визнав, що отримав лист відповідача від 25.01.2019 за вих.№02.21/7 в якому останній повідомив про незгоду з перерахуванням на рахунок позивача грошових коштів у сумі 106560,00грн. для покриття можливих витрат банку за банківською гарантією №6894/18 від 05.11.2018 з огляду на таке.

Посилаючись на положення пунктів 3.5-3.7 договору відповідач вказав на таке:

1. Відсутність повноважень у особи, яка підписала вимогу №РПЧ-8/235 від 17.01.2019;

2. Неправильність назви відповідача.

Крім того, відповідач звертає увагу на припинення гарантії у разі закінчення строку договору.

Надаючи тлумачення Банківській гарантії №6894-18 від 05.11.2018 відповідач дійшов висновку, що під "договором" розуміється Договір №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018.

Відповідач посилається на пункт 12.1 договору №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018 і констатує його дію до 31.12.2018 (включно).

Також, відповідач посилається на положення пункту 3.1 договору згідно якого виконавець зобов`язаний виконати послугу з капітального ремонту мостових кранів в колісному цеху не пізніше 17.12.2018 (включно).

Відтак, за логікою відповідача, бенефіціару про невиконання або виконання не в повному обсязі передбачених договором №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018 зобов`язань стало відомо 18.12.2018, однак з листом-вимогою №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 бенефіціар звернувся до позивача лише 17.01.2019.

Відповідач просив позивача перевірити лист-вимогу №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 на належність її представлення.

Надаючи юридичний аналіз позиції відповідача, яка висвітлена у листі від 25.01.2019 за вих.№02.21/7 господарський суд дійшов висновків про таке.

Пунктом 3.5 договору визначено, що банк розглядає вимогу бенефіціара із доданими документами протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати її отримання.

Протягом одного робочого дня від дати отримання вимоги бенефіціара по гарантії, банк письмово повідомляє принципала про отримання такої вимоги та направляє її копію (разом з копіями документів, якими вона супроводжувалася, якщо передання таких документів передбачалося умовами гарантії).

Отже, позивач вимогу №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 отримав 18.01.2019 (п`ятниця), на адресу відповідача лист від 21.01.2019 за вих.№21/4-178 надіслав 21.01.2019.

Таким чином, строки, визначені пунктом 3.5 договору позивачем дотримано.

Принципал, відповідно до пункту 3.5 договору, у строк визначений у письмовій вимозі банка зобов`язаний:

- перерахувати банку грошові кошти в сумі, зазначеній гарантом та необхідній для виконання вимоги бенефіціара на оплату по гарантії, на рахунок зазначений банком;

- письмово повідомити банк про виявлені невідповідності у вимозі та у доданих до вимоги бенефіціара документах умовам гарантії.

Господарський суд констатує, що відповідач обов`язок, який закріплено пунктом 3.5 договору виконав та повідомив позивача про виявлені невідповідності у вимозі та доданих до неї документах.

Пунктом 3.6 договору визначено, що після розгляду вимоги бенефіціара банк:

- або переказує на рахунок бенефіціара суму, розмір якої не перевищує суму гарантії (пункт 1.2 договору та з урахуванням пункту 1.3 договору);

- або повідомляє бенефіціара про відмову у задоволенні його вимоги.

Господарський суд звертає увагу на вичерпний перелік дій гаранта під час розгляду вимоги бенефіціара.

Пунктом 3.7 договору закріплено, що банк має право відмовити бенефіціару, якщо вимога та/або документи, що мають додаватися до неї:

- отримані банком після закінчення строку дії гарантії;

- не відповідають умовам гарантії.

За результатами розгляду вимоги №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 позивач замість прийняття остаточного рішення, з урахуванням положень пунктів 3.6, 3.7 договору, направляє на адресу бенефіціара лист від 25.01.2019 за вих.№05/04-235 в якому вказує на відсутність підстав для задоволення вимоги №РПЧ-8/235 від 17.01.2019, при цьому вказує в чому саме полягає невідповідність вимоги гарантії.

Позивач визнав, що отримав від бенефіціара доповнення від 31.01.2019 за вих.№РПЧ до вимоги №РПЧ-8/235 від 17.01.2019.

Також, позивач стверджує у позовній заяві, що платіжним дорученням №1 від 04.03.2019 перерахував на користь бенефіціара 106560,00грн.

Проаналізувавши дії позивача, господарський суд констатує, що позивач, у відповідності до пункту 3.6 договору, мав право вчинити одну з двох можливих дій, а саме переказати на рахунок бенефіціара суму, розмір якої не перевищує суму гарантії або повідомити бенефіціара про відмову у задоволенні його вимоги.

Договором не передбачено уточнення інформацію у зв`язку з тим, що вимога бенефіціара не відповідає гарантії, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні вимог бенефіціара.

Крім того, платіжне доручення №1 від 04.03.2019, як доказ перерахування на користь бенефіціара 106560,00грн. до матеріалів справи не долучено, що підтверджується Актом Господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2019 №384/19.

Господарський суд бере до уваги, що позивачем і відповідачем визнано невідповідність вимоги №РПЧ-8/235 від 17.01.2019 умовам Банківської гарантії №6894-18 від 05.11.2018, що підтверджується листом від 25.01.2019 за вих.№05/04-235 позивача та листом від 23.01.2019 №88 відповідача.

Крім того, позивачем проігноровано важливу підставу для відмови, на яку звертав увагу відповідач, щодо припинення зобов`язань гаранта за Банківською гарантією №6894-18 від 05.11.2018 у зв`язку з закінченням строку дії договору.

Частиною 1 статті 561 Цивільного кодексу України визначено, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана.

Гарантія вступає в силу з 05.11.2018 та діє по 20.01.2019 включено (строк дії гарантії) (пункт 1.4 договору).

При цьому, Банківська гарантія №6894-18 від 05.11.2018 закріплює положення, що зобов`язання гаранта за цією гарантією припиняються на підставі закінчення строку дії договору.

Під "договором" в Банківській гарантії №6894-18 від 05.11.2018 розуміється договір про надання послуг: капітальний ремонт мостових кранів в цеху ТО-3, а саме договір №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018.

Пунктом 3.1 договору №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018 визначено, що виконавець зобов`язаний не пізніше 17.12.2018 (включно), виконати послуги з капітального ремонту мостових кранів в колісному цеху.

При цьому, строк дії договору №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018, відповідно до пункту 12.1, визначено до 31.12.2018.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 568 Цивільного кодексу України зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється у разі закінчення строку дії гарантії.

Стаття 568 Цивільного кодексу України передбачає спеціальні випадки припинення гарантії. Перелік підстав припинення гарантії, передбачений у статті 568 Цивільного кодексу України, не є вичерпним.

Господарський суд бере до уваги, що гарантія цілком і автоматично втрачає свою силу після закінчення строку гарантії.

Отже, припинення зобов`язання за гарантією стосується не лише прав гаранта та бенефіціара, а також прав боржника (принципала), оскільки в такому випадку він звільняється від відповідальності за регресними вимогами, з якими гарант може звернутися до нього у випадку стягнення з нього грошової суми за виданою гарантією.

Як вище згадувалось, строк дії гарантії за Договором встановлено до 20.01.2019, при цьому строк дії договору №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018, відповідно до пункту 12.1, визначено до 31.12.2018, а зобов`язання гаранта за Банківською гарантією №6894-18 від 05.11.2018 припиняються, у зв`язку з закінченням строку дії договору.

Відтак, зобов`язання гаранта за Банківською гарантією №6894-18 від 05.11.2018 припинилися 31.12.2018.

Докази перерахування банківської гарантії у сумі 106560,00грн. матеріали справи не містять.

Докази продовження дії договору №ПЗ/НРП-181688/НЮ від 16.11.2018 відсутні.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності до приписів частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними та недоведеними і в їх задоволенні слід відмовити.

ІІІ. СУДОВІ ВИТРАТИ.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 1921,00грн. покласти на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 237, 238, 240, 241, 242, 254, 256-257, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

IV. ВИРІШИВ.

В задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "БАНК АЛЬЯНС" (04053, м.Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 50; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360506) до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА КОМПАНІЯ "АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР" (53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, ВУЛИЦЯ ШЕВЧЕНКА, будинок 148, квартира 51; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36723685) про стягнення 121863,01грн., з яких 106560,00грн. основної заборгованості; 8383,91грн. пені; 6919,10грн. процентів (договір про надання гарантії №6894-18 від 05.11.2018) відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "БАНК АЛЬЯНС" (04053, м.Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 50; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360506).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 05.09.2019.

Суддя І.В. Петренко