УХВАЛА

м. Київ

11.09.2019Справа № 910/1348/19
За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Київ-Сервіс" (боржник)

на дії Приватного виконавця Мельниченко Костянтина Павловича при виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 у справі №910/1348/19

стягувач Комунальний концерн "Центр комунального сервісу"

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від скаржника (боржника) - Мохонько О.А.;

від приватного виконавця - Левченко В.І.;

від стягувача - Шмигельська С.М.

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом міста Києва розглядається скарга боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Київ-Сервіс", на дії Приватного виконавця Мельниченко Костянтина Павловича при виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 у справі №910/1350/19, стягувач Комунальний концерн "Центр комунального сервісу", у якій скаржник просить суд:

- визнати недійсною та скасувати постанову приватного виконавця Мельниченко Костянтина Павловича про арешт майна від 31.07.2019, винесену під час здійснення виконавчого провадження №59689295;

- зняти арешт з розрахункового рахунку ТОВ «Форвард Київ-Сервіс» 169 в АТ «КБ Глобус», на який був накладений арешт постановою приватного виконавця Мельниченко Костянтина Павловича (далі - Приватний виконавець) про арешт майна від 31.07.2019 у виконавчому провадженні №59689295.

Скарга мотивована тим, що всупереч вимогам закону, Приватний виконавець, не дочекавшись від боржника відомостей про рахунки у банках, постановою від 31.07.2019 у межах виконавчого провадження №59689295 арештував усе майно боржника, у тому числі, наклав арешт на р/р НОМЕР_1 в АТ «КБ Глобус», який призначений для виплати заробітної плати, та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян (працівників), що працюють на підприємстві боржника. Також, скаржник (боржник) зазначає, що накладення арешту на вказаний р/р 169 призведе до неможливості належним чином розраховуватися із виробниками та постачальниками комунальних послуг.

Стягувач проти задоволення вимог скарги заперечує, посилаючись, що боржником не надано доказів, що р/р 169 призначений для виплати заробітної плати, і при цьому обслуговуючим банком також не зазначено та без жодних обмежень прийнято відповідну постанову до виконання. Також стягувач посилається, що на цей рахунок боржника вже і раніше було накладений арешт по іншим виконавчим провадженням, що підтверджується відповідною відповіддю з банку (копія залучена до справи).

Приватний виконавець проти задоволення скарги заперечує з посиланням на відсутність доказів, що р/р 169 призначений для виплати заробітної плати, і окремо зазначає, що рахунок зі спеціальним режимом використання мав би балансовий код « 2604» «Цільові кошти на вимогу суб`єктів господарювання» (Постанова Правління НБУ №280 від 17.06.2004), тоді як вказаний вище рахунок є звичайним рахунком з кодом « 2600» «Кошти на вимогу суб`єктів господарювання».

Також Приватний виконавець зауважив, ним було винесено постанову від 01.08.2019 про арешт коштів боржника, яку було направлено до банку АТ «КБ Глобус», стосовно р/р 169 боржника, та у якій вказано, що арешт накладено на всі кошти, «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом».

При розгляді скарги судом встановлено, що у провадженні Приватного виконавця перебуває виконавче провадження №59689295 з виконання наказу від 15.07.2019 у справі №910/1348/19, постановою від 01.08.2019 об`єднане з іншим у зведене виконавче провадження 596996177.

Усупереч твердженням скаржника (боржника) судом встановлено, що Приватним виконавцем постанову про арешт майна від 31.07.2019 у виконавчому провадженні №59689295 було винесено на підставі заяви стягувача від 31.07.2019 та ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, тут і надалі - Закон), яка надає виконавцю право за заявою стягувача при відкритті виконавчого провадження накладати арешт на майно боржника. При цьому, Закон не ставить залежність момент виникнення цього права у виконавця від отримання ним відомостей від самого боржника про відкриті ним рахунки. І також, за ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення і не визначає вартості майна, на яке може бути накладено арешт.

Щодо постанови про арешт коштів боржника від 01.08.2019, яку було направлено до банку АТ «КБ Глобус», стосовно р/р 169 боржника, то у ній вказано, що арешт накладено на всі кошти, «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом».

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Стаття 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Так, стаття 97 Кодексу законів про працю визначає, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку, а стаття 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вказує, що страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте скаржником (боржником) не надано суду доказів, що р/р 169 є рахунком зі спеціальним режимом використання.

Доказів, що скаржник звертався до Приватного виконавця в порядку ч. 4 ст. 59 Закону з документальним підтвердженням, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, і Приватним виконавцем було відмовлено, матеріали справи не містять.

Також, скаржником (боржником) не надано суду доказів, що у зв`язку з винесеним державним виконавцем постанови про арешт стягувач позбавлений можливості (що постанова про арешт перешкоджає йому) перерахування з даного рахунку кошти працівникам в оплату праці (сплачувати заробітну плату) або платежі згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

При цьому, судом враховано, що постанова про арешт коштів боржника від 01.08.2019, яку було направлено до банку АТ «КБ Глобус», стосовно р/р 169 боржника, містить умову, що арешт накладено на всі кошти, «крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом», і судом також враховано надані скаржником 11.09.2019 копії платіжних доручень, проведених банком, які свідчать про відсутність перешкод скаржнику при перерахуванні з р/р 169 коштів у виплату заробітної плати працівникам, військового збору, ПДФО та ЄСВ.

Таким чином, судом встановлено, що Приватним виконавцем не було допущено порушень закону, на які скаржник посилався у скарзі, тому суд не вбачає підстав для її задоволення.

Інші доводи учасників справи та Приватного виконавця судом розглянуті, але до уваги не приймаються як такі, що на результат розгляду скарги - відмову у задоволенні вимог скарги з наведених вище підстав, впливу не мають.

Керуючись ст.ст. 232-235, 240, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Київ-Сервіс" на дії Приватного виконавця Мельниченко Костянтина Павловича при виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 у справі №910/1348/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 13.09.2019.

Суддя Р.Б. Сташків