РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2019Справа № 910/9436/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали господарської справи

за позовом Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації

до товариства з обмеженою відповідальністю "Євроромбуд"

про стягнення 63 741,27 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Євроромбуд" про стягнення 63 741, 27 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач завищив вартість робіт за договором № 2402-3Р від 10.03.2017.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

За змістом статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9436/19. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин, предмет доказування, обсяг та характер доказів ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2019 у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 491.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень частини дев`ятої статті 165 названого Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Управлінням освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Євроромбуд" 10.03.2017 укладено договір № 2402-3Р, відповідно до якого позивач доручив, а відповідач зобов`язався власними та залученими силами і засобами, на свій ризик виконати капітальний ремонт приміщень санвузлів в дошкільному навчальному закладі № 635 Оболонського району міста Києва, що знаходиться у місті Києві на проспекті Оболонському, 27-Б.

Перелік та вартість робіт на об`єкті підряду відповідно до пункту 2.1 договору № 2402-3Р визначається згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва, що є невід`ємною частиною договору.

Згідно наявного в матеріалах справи зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта ремонту, вартість робіт за договором № 2402-3Р від 10.03.2017 склала 267 217, 00 грн.

Крім того, наказом Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 175 від 07.03.2017 затверджено зведений кошторисний розрахунок вартості на капітальний ремонт приміщень санвузлів у дошкільному навчальному закладі № 635 на проспекті Оболонському, 27-Б кошторисною вартістю у розмірі 267 217, 00 грн.

Строк дії договору № 2402-3Р відповідно до пункту 12.2 сторони узгодили з моменту підписання до 31.12.2017, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Статтею 875 Цивільного Кодексу України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Частина четверта статті 882 Цивільного кодексу України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до пункту 6.2 договору № 2402-3Р від 10.03.2017 факт виконання та вартість виконаних робіт підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних підрядних робіт форми № КБ-2в.

Положеннями пункту 6.4 договору № 2402-3Р від 10.03.2017 передбачено, що прийняття виконаних робіт здійснюється позивачем за умови належного виконання робіт та надання відповідачем документів, що підтверджують якість матеріальних ресурсів, використаних при виконанні робіт та іншої документації щодо таких робіт, передбаченої проектною документацією, договором.

Відповідач у березні 2017 року виконав, а позивач прийняв роботи згідно договору № 2402-3Р від 10.03.2017 на суму 233 077, 20 грн., що підтверджується актом № 1 приймання виконаних робіт від 27.03.2017, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Судом встановлено, що позивач кількість та якість робіт перевірив, підписавши відповідний акт приймання виконаних робіт без зауважень та заперечень, що підтверджується матеріалами справи.

У позовній заяві позивач зазначив, що Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз проведено судово-економічну експертизу щодо визначення розміру дійсної вартості робіт, у тому числі за договором № 2402-3Р від 10.03.2017.

За результатами проведеної судово-економічної експертизи складено висновок № 33/7 від 11.03.2019 для підтвердження відповідності вартості фактично виконаних робіт та встановлено, що вартість виконаних робіт з капітального ремонту приміщень санвузлів у дошкільному навчальному закладі № 635 на проспекті Оболонському, 27-Б за договором № 2402-3Р від 10.03.2017 складає 169 335, 93 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що експертом встановлено завищення відповідачем вартості робіт за договором № 2402-3Р від 10.03.2017 на суму 63 741, 27 грн.

Відповідно до статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

У відповідності з вимогами пункту 4 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, предметом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 5 Господарського процесуального кодексу здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно- примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Висновок перевірки вартості виконаних обсягів робіт не визначений законодавством як безумовний доказ господарського чи цивільно-правового правопорушення. Обставини, вказані в такому висновку в господарському судочинстві повинні підтверджуватися належними доказами у відповідності до 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях відповідача протиправної поведінки, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання щодо повернення грошових коштів, у зв`язку з чим посилання позивача на статтю 1212 Цивільного кодексу України не є правомірним.

Оскільки акт виконаних робіт сторонами підписано без зауважень та заперечень, позивачем не надано суду належних доказів щодо допущених відповідачем недоліків виконаної роботи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації до товариства з обмеженою відповідальністю "Євроромбуд" про стягнення 63 741,27 грн. відмовити повністю.

2. Судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн. покласти на Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк