Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/195/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: не з`явився,

від відповідача за первісним позовом: Красовський В.М, адвокат, договір №02/04 від

02.04.2019 про надання правничої допомоги, свідоцтво №001004 від 11.12.2018,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю" СВ Груп-А" (м.Київ)

до Фізичної особи-підприємця Духніча Володимира Володимировича (м.Житомир)

про витребування майна та стягнення 44800,73грн,

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Духніча Володимира

Володимировича (м.Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Груп-А" (м.Київ)

про визнання недійсними пунктів 7.6 та 10.2 договору оренди обладнання №81-СВ-ОО

від 02.01.2018.

В судовому засіданні 22.08.2019 оголошувалась перерва до 09.09.2019.

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Груп-А" до Фізичної особи-підприємця Духніча Володимира Володимировича про зобов`язання повернути обладнання, передане за договором №81-СВ-ОО від 02.01.2018 оренди обладнання та стягнення 487323,63 грн пені.

Ухвалами Господарського суду Житомирської області від 12.04.2019: прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Духніча Володимира Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Груп-А" про визнання недійсними пунктів 7.6 та 10.2 договору оренди обладнання №81-СВ-ОО від 02.01.2018; продовжено строк підготовчого провадження та розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 10.05.2019.

Розгляд справи у підготовчому засіданні неодноразово відкладався та оголошувались перерви.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.06.2019 судом прийнято заяву ТОВ "СВ Груп-А" від 13.06.2019 про уточнення позовних вимог з додатками та ухвалено судом здійснювати розгляд справи з врахуванням поданої заяви, відповідно до якої позивач за первісним позовом просить суд:

- зобов`язати ФОП Духніч В.В. повернути ТОВ "СВ Груп-А" кавомашину Astoria авт. 3-пост, №358499/05р вартістю 16450,00грн, яка передана за договором №81-СВ-ОО від 02.01.2018р оренди обладнання;

- стягнути з ФОП Духніч В.В. пеню за несвоєчасне повернення ТОВ "СВ Груп-А" об`єкту оренди в сумі 44800,73грн та судові витрати покласти на відповідача за первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.08.2019.

В судовому засіданні 22.08.2019 оголошувалась перерва до 09.09.2019.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні під час розгляду справи по суті проти задоволення первісного позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву від 11.04.2019 (т.1, а.с.105-108). Зазначив, що відповідач за первісним позовом зобов`язання по внесенню орендної плати виконував вчасно та належним чином. Вказав, що відповідачем за первісним позовом після відкриття провадження у справі було повернуто усе обладнання за договором №81-СВ-ОО від 02.01.2018р оренди обладнання, про що складено відповідні акти, які наявні в матеріалах справи. Зустрічний позов про визнання недійсними пунктів 7.6 та 10.2 договору оренди обладнання №81-СВ-ОО від 02.01.2018 представник ФОП Духніч В.В. просив задовольнити з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві.

Cудом, відповідно до ст.11 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", здійснено електронний запит № від 22.08.2019 та одержано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо заданих показників пошуку - код ЄДРПОУ відповідача - 38776200, з якого вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Груп-А" є: 03062, м.Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, буд. 67 (т.2, а.с.65-68).

Позивач повноважного представника в судове засідання 09.09.2019 не направив. На адресу господарського суду 29.08.2019 повернувся лист від 22.08.2019 з додатками та копія ухвали господарського суду від 22.08.2019, які направлялись господарським судом рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на адресу позивача, що міститься в ЄДРЮОФОПГФ, а саме: 03062, м. Київ , Святошинський район, проспект Перемоги, буд. 67 із відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням строку зберігання" (т.2, а.с.75-84).

У заяві від 01.08.2019 представник позивача за первісним позовом просив розгляд справи здійснювати без представника ТОВ "СВ Груп-А" (т.2, а.с.31).

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача за первісним позовом своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Дослідивши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника ФОП Духніч В.В., всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "СВ Груп-А" (орендодавець/позивач за первісним позовом) та Фізичною особою-підприємцем Духнічем Володимиром Володимировичем (орендар/відповідач за первісним позовом) 02.01.2018 було укладено договір оренди обладнання №81-СВ-ОО (далі - договір) (т.1, а.с.16-21).

Відповідно до пункту 1.1 договору, у даному договорі Сторони погодили умови, на яких Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар прийняти у строкове платне користування обладнання для приготування кави (надалі - Об`єкт оренди; Обладнання), придбаної в Орендодавця в обсягах, визначених даним Договором. Кількість та перелік обладнання для приготування кави, що становлять Об`єкт оренди, визначається на підставі Актів приймання-передачі Об`єктів оренди.

Пунктом 2.2 договору сторони погодили, що Строк оренди кожної одиниці Обладнання становить 1 (один) рік. Обчислення строку оренди починається з дня передачі Об`єкта оренди Орендареві згідно з Актом приймання-передачі, який підписується Сторонами та є невід`ємною частиною до даного Договору (надалі - Акт приймання-передачі). Якщо не менше як за 1 (один) місяць до закінчення строку Оренди жодна із Сторін письмово не повідомить іншу Сторону про припинення оренди, строк оренди вважається продовженим на тих самих умовах на 1 (один) рік.

Орендна плата нараховується за весь фактичний строк оренди, який розпочинається з моменту підписання акту приймання-передачі та завершується датою повернення Об`єкта оренди Орендодавцю (пункт 3.1 договору).

У відповідності до пункту 3.2 договору, розмір щомісячної орендної плати за Об`єкт оренди визначається Орендодавцем в Актах приймання-передачі наданих послуг. Загальний розмір Орендної плати визнається загальною кількістю Обладнання переданого Орендарю.

Згідно з пунктом 3.3 договору, орендна плата сплачується Орендарем щомісячно в безготівковій формі на поточний рахунок Орендодавця на підставі Акту приймання-передачі наданих послуг в термін до 25 числа поточного місяця.

У випадку неотримання Орендарем Акту приймання-передачі наданих послуг з будь-яких підстав Орендна плата підлягає сплаті в розмірі, останньої Орендної плати, сплаченої Орендарем. Після отримання Акту приймання-передачі наданих послуг Орендна плата підлягає доплаті Орендарем, якщо розмір сплаченої Орендної плати менший розміру, встановленого в Акті приймання-передачі наданих послуг. У випадку, якщо розмір сплаченої Орендної плати перевищує розмір, встановлений в Акті приймання-передачі наданих послуг, то Орендна плата підлягає корегуванню Орендодавцем в Акті приймання-передачі наданих послуг за наступний місяць (пункт 3.4 договору).

В пункті 3.5. договору сторони встановили, що приймання наданих Орендодавцем послуг оренди здійснюється Орендарем на підставі Акту приймання-передачі наданих послуг, який складається Орендодавцем та підписується Орендарем. Підписаний Орендарем Акт приймання-передачі наданих послуг підлягає поверненню Орендодавцю протягом 5 (календарних) днів з моменту його отримання Орендарем.

Згідно з п.4.3. договору, Акт приймання-передачі, підписаний Сторонами, є доказом фактичної передачі Об`єкту оренди Орендарю.

У розділі 5 договору сторонами узгоджено права та обов`язки сторін, зокрема, визначено обов`язки орендаря:

5.2.4 Не передавати Об`єкт оренди без письмової згоди Орендодавця в суборенду третім особам. Будь-яка передача Об`єкту оренди без письмової згоди Орендодавця третім особам є безумовною підставою для розірвання Договору Орендодавцем в односторонньому порядку.

5.2.10 Забезпечити на першу вимогу Орендодавця безперешкодний доступ його представників до Об`єкта оренди за для:

а) перевірки на предмет його наявності та використання за цільовим призначенням;

б) перевірки на предмет його технічного стану, у тому числі за наслідками виявлених дефектів, часткового або повного виходу з ладу, із подальшим складанням Акту у присутності представників Сторін.

5.2.11 Письмово повідомити Орендодавця про місцезнаходження Об`єкта оренди. В разі зміни місцезнаходження Об`єкту оренди щоразу письмово повідомляти Орендодавця про його нове місцезнаходження.

5.2.17 По закінченні строку дії Договору або в зв`язку з його достроковим розірванням (припиненням) Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю Об`єкт оренди протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту закінчення строку дії Договору або його дострокового розірвання (припинення).

Розділом 5 договору сторони також погодили права орендодавця, а саме:

5.3.1 Контролювати стан та цільове використання Об`єкта оренди.

5.3.2 В односторонньому порядку розірвати Договір оренди і вимагати повернення Об`єкта оренди.

5.3.3 Проводити перевірку наявності Обладнання, порядку та умов використання Обладнання Орендарем. Орендар зобов`язаний на першу вимогу надати доступ до Обладнання представникам Орендодавця. Ненадання Орендарем доступу представникам Орендодавця до Об`єкту оренди є безумовною підставою для розірвання Договору Орендодавцем в односторонньому порядку.

5.3.4 Вимагати від Орендаря відшкодування збитків, завданих в наслідок його дії або бездіяльності, що призвели до пошкодження Об`єкта оренди та/або внаслідок несвоєчасного повернення Об`єкта оренди.

Відповідно до п.6.1. договору, повернення Об`єкту оренди Орендодавцю проводиться протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту закінчення строку оренди або з моменту дострокового розірвання (припинення) даного Договору. Повернення Об`єкту оренди проводиться на підставі Акту приймання-передачі.

Пунктом 10.1 договору сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до закінчення строку оренди чи до моменту дострокового його розірвання, припинення або відмови Орендодавця від Договору.

Дія цього Договору припиняється внаслідок:

закінчення строку оренди;

дострокового розірвання Орендодавцем в односторонньому порядку;

знищення або пропажі Об`єкту оренди;

припинення (ліквідації або смерті) Орендаря;

дострокового розірвання за згодою Сторін;

за рішенням суду (пункт 10.7 договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов укладеного між сторонами договору, позивач за первісним позовом передав, а відповідач за первісним позовом прийняв в оренду обладнання у кількості 51 одиниць, що підтверджується актами приймання-передачі обладнання від 02.01.2018, від 12.01.2018, та від 07.02.2018р (т.1, а.с.22-24). Вказані акти підписані представниками сторін.

У актах приймання-передачі обладнання також обумовлено сторонами, що об`єкт оренди передається орендарю для промислового приготування кави, придбаної у орендодавця, за умов придбання зазначеної кави щомісячно в обсягах, що вказані в акті, впродовж дії договору, а прийняте орендарем обладнання відповідає асортименту, кількості та якості відповідно до умов договору; орендар не має жодних претензій до прийнятого обладнання.

З матеріалів справи також вбачається, що до звернення позивача з позовом, частину орендованого обладнання за договором №81-СВ-ОО від 02.01.2018 було повернуто ФОП Духнічем В.В. за актами передачі-приймання, а саме: №У від 22.02.2018, №У від 10.04.2018, №У від 03.08.2018, №У від 10.10.2018, №У від 19.12.2018, №У від 19.12.2018, від 14.02.2019 (т.1, а.с.25, 93,95,97,99-104).

На час звернення з позовом до суду у відповідача за первісним позовом в оренді залишилось обладнання у кількості 28 одиниць, а саме: Кавомашина Astoria Lisa SME авт 2-х пост, №439602 вартістю 15207,60грн; Кавомашина Astoria SME2 авт 2-х пост, №273716 вартістю 24029,25грн; Кавомашина Astoria авт 2-х пост, №296316 вартістю 11648,00грн; Кавомашина Astoria авт 2-х пост, №317196 вартістю 14100,00грн; Кавомашина Astoria авт. 3-пост, №358499/05р вартістю 16450,00грн; Кавомашина D.E.C.S. SAE-2 2-х постова авт/напівавт. б/у, №058274/07 вартістю 19410,00грн; Кавомашина La Spaziale S3EK авт 2-х пост (б/у), №806479 вартістю 23264,50грн; Кавомашина La Spaziale S3EK авт 2-х пост (б/у), 814940 вартістю 18 746,10грн; Кавомашина LaCimbali M22 PLUS 2пост. авт., №3007545/07 вартістю 30636,00грн; Кавомашина SAB jolly напівавт 2-х пост, № 1401 Е20094 (б/в) вартістю 56639,80грн; Кавомолка Fiorenzato F5G/ECO біла, №2231 вартістю 12694,80грн; Кавомолка Fiorenzato F5G/ECO чорна, №2589 вартістю 12694,80грн; Кавомолка Fiorenzato F5G/ECO чорна, №3424 вартістю 10778,38грн; Кавомолка Fiorenzato F64E (сіра) б/у, №65411 вартістю 9692,20грн; Кавомолка Fiorenzato F64E (чорна), №3311 вартістю 17355,80грн; Кавомолка Fiorenzato F64E (чорна), №3747 вартістю 17330,50грн; Кавомолка Fiorenzato F64E N, №1192 вартістю 8236,80грн; Кавомолка Fiorenzato F64EN, №1544 вартістю 12750,00грн; Кавомолка Fiorenzato F64E N, №1622 вартістю 10050,00грн; Кавомолка Fiorenzato F64E N (сіра), №3074 вартістю 18113,00грн; Кавомолка Fiorenzato F64E N (чорна), №2163 вартістю 15281,00грн; Кавомолка Fiorenzato F64E чорна, №1350 вартістю 6996,00грн; Кавомолка Fiorenzato F64E чорна, №1351 вартістю 6996,00грн; Кавомолка Fiorenzato F64E чорна, №1355 вартістю 7038,00грн; Кавомолка Fiorenzato F64E чорна, №1366 вартістю 6974,00грн; Кавомолка Mazzer Major, №10423 вартістю 5708,60грн; Кавомолка WEGA Compac, №346722 вартістю 4500,00грн; Промислова машина для приготування кави моделі LA SPAZIALE "S2EK", 2 групи, автоматична, №945084 вартістю 74002,50грн.

Судом встановлено, що на виконання умов п.3.2 договору щомісяця складались Акти приймання-передачі наданих послуг, а саме: №61 від 31.01.2018 на суму 3892,00грн, №190 від 28.02.2018 на суму 4167,00грн, №310 від 30.03.2018 на суму 4222,00грн, №422 від 27.04.2018 на суму 4072,00грн, №516 від 31.05.2018 на суму 4072,00грн, №588 від 27.06.2018 на суму 4072,00грн, №686 від 31.07.2018 на суму 4072,00грн, №783 від 31.08.2018 на суму 3772,00грн, №877 від 28.09.2018 на суму 3772,00грн, №985 від 31.10.2018 на суму 3572,00грн, №1089 від 30.11.2018 на суму 3482,00грн, №1178 від 29.12.2018 на суму 3086,00грн, №107 від 31.01.2019 на суму 2430,00грн (т.1, а.с.210-222).

Згідно з поданими до справи доказами, на виконання умов договору оренди обладнання, відповідач за первісним позовом у період з 12.03.2018 по 19.02.2019 здійснив оплату послуг оренди в загальній сумі 48683,00грн, що підтверджується відповідними банківськими виписками та платіжними дорученнями: від 12.03.2018 на суму 3892,00грн, 26.03.2018 на суму 3892,00грн, 18.04.2018 на суму 3400,00грн, 30.05.2018 на суму 5169,00грн, 02.08.2018 на суму 5000,00грн, 07.08.2019 на суму 3000,00грн, 11.09.2018 на суму 3772,00грн, 09.10.2018 на суму 3772,00грн, 20.11.2018 на суму 3572,00грн, 07.12.2018 на суму 3482,00грн, 17.12.2018 на суму 4216,00грн, 17.01.2019 на суму 3086,00грн, 19.02.2019 на суму 2430,00грн (т.1, а.с.77-92, 111-121).

У первісному позові позивач посилається на порушення відповідачем за первісним позовом умов договору щодо щомісячного обов`язку придбання кави в обсягах, визначених в актах, систематичне порушення порядку та термінів сплати орендної плати, обов`язку письмового повідомлення орендаря про місцезнаходження орендованого майна, що позбавило можливості ТОВ "СВ Груп-А" провести перевірку наявності, порядку та умов використання відповідачем орендованого обладнання. Посилаючись на наведене, позивач за первісним позовом вважає, що договір припинив свою дію 06.02.2019 у зв`язку з відмовою наймодавця від договору на підставі листа №СВ-16 від 21.01.2019 та вимогою про повернення орендованого обладнання у ФОП Духніча В.В.

Відповідач за первісним позовом, заперечуючи проти позову, зазначає, що ним вносилась орендна плата вчасно та належним чином. Вказує, що жодних письмових повідомлень за один місяць до закінчення строку оренди від сторін про припинення дії договору не було надіслано, а тому договір, на думку відповідача за первісним позовом, був продовжений на тих самих умовах. Крім того, відповідач за первісним позовом вважає, що жодним належним та допустимим доказом не підтверджуються наведені позивачем обставини про щомісячне придбання кави не в необхідних обсягах; використання об`єктів оренди всупереч умовам договору та/або передання такого обладнання третім особам. Зазначає, що починаючи з грудня 2018 позивач став нав`язувати відповідачу неприйнятні умови щодо збільшення обсягу придбання кави по договору. Вважаючи такі умови неприйнятними та такими, що порушують інтереси відповідача, останній почав поступово повертати позивачу обладнання, зокрема згідно з актами від 19.12.2018, 22.01.2019, 14.12.2019 та 01.03.2019. Також вказує, що позивач має намір стягнути з відповідача неустойку в розмірі, що фактично дорівнює вартості всього обладнання і такий розмір, на думку відповідача є явно завищеним, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.ч.1-2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства.

В свою чергу, ФОП Духніч В.В. подав зустрічний позов про визнання недійсними пунктів 7.6 та 10.2 договору оренди обладнання №81-СВ-ОО від 02.01.2018.

З огляду на підстави заявлених первісно позовних вимог та враховуючи черговість питань, які потребують дослідження у даній справі, суд вважає за необхідне спершу розглянути питання обґрунтованості зустрічного позову про визнання недійсними пунктів 7.6 та 10.2 договору оренди обладнання №81-СВ-ОО від 02.01.2018.

Так, відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Стаття 203 Цивільного кодексу України містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Так, зокрема, частинами 1,2 статті 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Статтею 217 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Як встановлено судом, спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди обладнання №81-СВ-ОО від 02.01.2018.

Відповідно до пункту 7.6. договору сторони домовились, що у випадку несвоєчасного повернення Об`єкта оренди, Орендар сплачує пеню в розмірі 5 (п`ять) відсотків від вартості несвоєчасно поверненого Об`єкта оренди за кожний день прострочення. Місцем повернення Об`єкта оренди є фактичне місце знаходження Орендодавця.

Пунктом 10.2 договору сторони погодили, що орендодавець має право в будь-який момент відмовитися від Договору та вимагати повернення Об`єкту оренди. Договір вважається розірваним через 3 (календарних) дні з моменту надіслання Орендодавцем Орендарю письмового повідомлення про розірвання Договору.

В зустрічній позовній заяві, позивач вказує, що відповідальність орендаря по даному договору передбачена пунктами 7.2, 7.3, 7.5, 7.13, 7.14, 7.15, а відтак існує сім випадків відповідальності орендаря, при цьому обумовлені п.7.6 та п.7.14 договору встановлені за один і той самий вид порушення умов договору, в той же час жодної відповідальності орендодавця не передбачено. Зазначає, що пункт 10.2 договору не відповідає принципам добросовісності та розумності, а також звичаям ділового обороту, оскільки орендодавець може на власний розсуд може розірвати договір без будь-яких обґрунтувань, а орендар в цьому випадку позбавляється очікуваних результатів від виконання договору сторонами, що призводить до порушення його інтересів. Такі умови договору позивач за зустрічним позовом кваліфікує як несправедливі, оскільки вони порушують принцип добросовісності та призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін. На думку позивача за зустрічним позовом існує істотний дисбаланс між правами та обов`язками сторін договору, зокрема, п.7.6 та п.10.2 договору свідчать про невідповідність положень договору принципам добросовісності, розумності, справедливості та рівності сторін у договорі, та як наслідок завдає шкоди інтересам орендаря.

Відповідач за зустрічним позовом у відзиві на позовну заяву проти зустрічного позову заперечив, просив у позові відмовити за безпідставністю.

Правочином відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тобто, в силу припису ст.204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом недійсними п.7.6 та п.10.2 договору, покладається на позивача за зустрічним позовом.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст.628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Положеннями п.3 ч.1 ст.3, ст.6 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який передбачає право суб`єкта цивільного права на укладення й інших договорів з відповідними умовами, прямо не передбачених актами цивільного законодавства, але відповідають загальним засадам цивільного законодавства. Сторони договору мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на свій розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Слід зазначити, що договір в оспорюваній частині (п.7.6 та п.10.2) підписаний сторонами при укладенні договору без будь-яких зауважень, які могли бути викладені позивачем за зустрічним позовом, зокрема, у протоколі розбіжностей до договору і, як наслідок, погоджені сторонами в іншій редакції або ж виключені. Зазначене, з огляду на приписи вищенаведених приписів чинного законодавства України, свідчить про погодження сторонами всіх умов, які містяться в такому договорі та в оспорюваних пунктах зокрема. Отже, підписавши договір без застережень, позивач за зустрічним позовом фактично погодився зі всіма його умовами, в тому числі й тими, які на його думку, є несправедливими.

При цьому, оцінюючи оспорювані положення договору на відповідність вимогам чинного законодавства, суд враховує таке.

У частині 2 статті 9 Цивільного кодексу України зазначено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Частиною 1 статті 216 та частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України передбачена господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.

За змістом статті 199 Господарського кодексу України виконання господарського зобов`язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

З наведених норм вбачається, що сторони договору, за відсутності встановлених спеціальними законами обмежень, не позбавлені права передбачити договором неустойку, що стягується за прострочення негрошового зобов`язання у відсотках до вартості невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, та звернутися з вимогою про стягнення такої неустойки у зв`язку з простроченням зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При розгляді зустрічних позовних вимог про визнання недійсними пунктів 7.6 та 10.2 договору оренди обладнання №81-СВ-ОО від 02.01.2018, судом враховується співвідношення права сторін договору врегулювати правовідносини за цим договором на власний розсуд та обов`язковості положень актів цивільного законодавства щодо умов договору, що викладено в частині 3 статті 6 Цивільного кодексу України, а також, належність спірних правовідносин до відносин у сфері господарювання між суб`єктами господарювання, які регулюються нормами Господарського кодексу України.

Позивач за зустрічним позовом посилається на те, що умови пункту 7.6 договору є несправедливими, порушують принцип добросовісності, встановлюють дисбаланс договірних обов`язків сторін на шкоду орендаря.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що їм повністю відповідає погоджена сторонами умова п.7.6 договору щодо встановлення штрафної санкції за несвоєчасне повернення об`єкта оренди, відповідно до якої орендар сплачує пеню в розмірі 5 (п`ять) відсотків від вартості несвоєчасно поверненого об`єкта оренди за кожний день прострочення.

При цьому, в контексті доводів позивача за зустрічним позовом щодо несправедливості цієї умови та дисбалансу договірних обов`язків сторін на шкоду орендаря суд зауважує, що умови пункту 7.6 договору застосовуються лише у разі порушення договірних зобов`язань орендарем за договором, а саме, порушення термінів повернення об`єкта оренди, тобто, за умов належного виконання зобов`язань за договором пункт 7.6 договору не застосовується. Відтак, твердження щодо несправедливості оспорюваної умови та дисбалансу договірних обов`язків сторін на шкоду орендаря не є об`єктивними.

Щодо посилань позивача за зустрічним позовом на те, що умови п.7.6 та п.10.2 договору є "несправедливими умовами договору", оскільки вони порушують принцип добросовісності та призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (пункт 3 частини 3 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів").

Судом враховується, що визначення поняття "несправедливі умови договору" як таких, що всупереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, закріплено в ч.2 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", проте приписи цього Закону підлягають застосуванню виключно до споживача як фізичної особи, що, з огляду на суб`єктний склад сторін оскаржуваного договору унеможливлює застосування згаданих положень до спірних правовідносин.

Не знайшли свого підтвердження і доводи представника позивача за первісним позовом про те, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, адже стаття 525 ЦК України, на яку посилався представник позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні, передбачає можливість односторонньої відмови від договору, якщо право на таку відмову встановлено договором, що і має місце у даному випадку.

Інші норми чинного законодавства, які визначають підстави для зміни або розірвання договору, а саме, ч.1 ст.651 ЦК України та ч.1 ст.188 ГК України, так само передбачають, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У даному випадку, пунктом 10.1. договору (не оспорюваний у зустрічному позові) передбачено, що діє договір до закінчення строку оренди чи до моменту дострокового його розірвання, припинення або відмови орендодавця від договору; також визначено підстави припинення дії договору, серед яких дострокове розірвання орендодавцем в односторонньому порядку.

Позивач за зустрічним позовом, погоджуючись при укладенні договору на умову п.10.2. договору щодо права орендаря достроково в будь-який час розірвати договір в односторонньому порядку, надіславши повідомлення про відмову від договору, мав передбачати наслідки її реалізації та узгоджувати редакцію пункту договору у відповідності до своїх господарських інтересів. Водночас, підписання договору на викладених у ньому умовах, як і в подальшому виконання даного договору на визначених умовах, ФОП Духніч В.В. було власним вільним вибором позивача за зустрічним позовом та його підприємницьким ризиком.

При цьому, та обставина, що погоджена сторонами редакція пункту 10.2 договору не обумовлює перелік підстав, за наявності яких орендар має право відмови від договору/розірвання в односторонньому порядку, приписам чинного законодавства не суперечить та не має наслідком визнання недійсною цієї умови договору.

З урахуванням викладеного, посилання позивача за зустрічним позовом на несправедливість умов договору, дисбаланс на користь відповідача за зустрічним позовом у договорі між правами, зобов`язаннями та санкціями, які можуть бути покладені на сторін, не обґрунтовані матеріалами справи, натомість, як встановлено судом, оспорювані умови укладеного між сторонами договору не виходять за межі справедливості, добросовісності та розумності як загальних засад цивільного законодавства.

За таких обставин, позивачем за зустрічним позовом не доведено тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог про визнання недійсними пунктів 7.6 та 10.2 договору оренди обладнання №81-СВ-ОО від 02.01.2018, у зв`язку з чим зустрічні позовні вимоги є безпідставними та недоведеними, а тому суд відмовляє у їх задоволенні.

Оцінивши подані докази та наведені доводи сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення первісних позовних вимог, виходячи з такого.

За змістом ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Обґрунтовуючи первісні позовні вимоги, позивач посилається на те, що:

- ФОП Духніч В. В. на протязі терміну дії договору не виконував зобов`язань щодо щомісячного придбання кави в обсягах, визначених у Актах приймання-передачі об`єкта оренди;

- ФОП Духніч В.В. систематично порушував порядок і строки розрахунку по внесенню орендної плати;

- в порушення умов п.11.1 договору відповідач за первісним позовом не надавав відомостей про місцезнаходження майна позивача, у зв`язку з чим ТОВ "СВ Груп-А" було позбавлено можливості провести перевірку наявності, порядку та умов використання відповідачем орендованого обладнання.

Так, згідно в п.2.1. договору сторони погодили, що метою оренди (призначенням) є використання об`єкта оренди для промислового приготування кави, придбаної у орендодавця, за умов придбання такої кави в обсягах визначених у договорі та/або Актах приймання-передачі об`єкта оренди.

Із змісту зазначеного пункту випливає, що укладаючи даний договір оренди обладнання, орендодавець розраховував на те, що орендар, використовуючи передане йому обладнання, буде придбавати у орендаря каву в обсягах, які погоджені сторонами в договорі та/або Актах приймання-передачі об`єкта оренди.

Слід зазначити, що в актах приймання-передачі об`єкта оренди сторонами було погоджено обсяги придбання кави орендарем. Так, за актами приймання-передачі об`єкта оренди №803 від 02.01.2018, №775 від 12.01.2018, №823 від 07.02.2018, ФОП Духніч В. В. зобов`язаний був придбавати у ТОВ "СВ Груп-А" щомісяця в кількості 389 кг кави, з якої: 351 кг кави "On Coffee Forte" (2), 18 кг кави Bristot Espresso, 20 кг кави Bristot Tiziano.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт дотримання відповідачем за первісним позовом умов п.2.1 договору в частині придбання у орендодавця кави в обсягах, обумовлених в договорі та визначених у актах приймання-передачі об`єкта оренди №803 від 02.01.2018, №775 від 12.01.2018, №823. Посилання представника відповідача за первісним позовом в судовому засіданні на те, що ТОВ "СВ Груп-А" не направлялось будь-яких вимог про придбання кави оцінюються судом критично з огляду на те, що направлення таких вимог умови договору не передбачають, а обсяги та найменування кави, яку відповідач зобов`язався придбавати щомісячно, чітко визначені в підписаних, у тому числі ФОП Духнічем В.В., актах приймання-передачі об`єкта оренди.

Судом також досліджено Акти приймання-передачі наданих послуг за період з січня 2018 по січень 2019 та платіжні документи про сплату ФОП Духнічем В.В. орендних платежів за користування обладнанням та встановлено, що оплата послуг орендарем проводилась з порушенням строків, обумовлених сторонами в п.3.3 договору.

Відповідно до пункту 5.2.11 договору, орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця про місцезнаходження об`єкта оренди. В разі зміни місцезнаходження об`єкту оренди щоразу письмово повідомляти орендодавця про його нове місцезнаходження.

Пунктом 5.2.10 договору сторони погодили забезпечити на першу вимогу орендодавця безперешкодний доступ його представників до об`єкта оренди за для:

а) перевірки на предмет його наявності та використання за цільовим призначенням;

б) перевірки на предмет його технічного стану, у тому числі за наслідками виявлених дефектів, часткового або повного виходу з ладу, із подальшим складанням Акту у присутності представників сторін.

Згідно з доводами позивача за первісним позовом, в порушення умов п.11.1 договору відповідач за первісним позовом не надавав орендарю відомостей про місцезнаходження орендованого майна, у зв`язку з чим ТОВ "СВ Груп-А" було позбавлено можливості провести перевірку наявності, порядку та умов використання відповідачем орендованого обладнання.

З доданого до первісної позовної заяви Акту приймання - передачі обладнання від 07.02.2018 щодо двох одиниць обладнання вбачається, що місцезнаходженням обладнання зазначеного в акті, є: заклад "Чашка", Житомир, Перемоги, будинок №24. Інші акти або ж інші наявні матеріали справи документи не містять інформації про те, що орендар повідомляв орендодавця про місцезнаходження об`єктів оренди переданих за актами приймання-передачі від 02.01.2018 та від 12.01.2018.

Слід зазначити, що представником ФОП Духніча В.В. було подано до матеріалів справи роздруківки з електронної пошти та протокол зустрічі (т.1, а.с.38-41), які в судовому засіданні від 06.08.2019 були приєднані судом до матеріалів справи, однак такі докази судом до уваги не беруться (ч.9 ст.80 ГПК України), оскільки вони не були надіслані позивачу за первісним позовом і відповідачем за первісним позовом не було доведено, що такі докази є у ТОВ "СВ Груп-А".

Судом враховується, що відповідач за первісним позовом, укладаючи договір, прийняв на себе зобов`язання виконати його умови, у разі невиконання яких згідно встановлених вимог законодавства та закріплених в договорі вимог, договір може бути розірваний за волевиявленням орендодавця.

Пунктом 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Частиною 1 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини 3 статті 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Умови укладеного договору п.5.3.2 чітко передбачають, що орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди і вимагати повернення об`єкта оренди.

Пунктом 10.2 договору, сторони погодили, що орендодавець має право в будь-який момент відмовитися від Договору та вимагати повернення Об`єкту оренди. Договір вважається розірваним через 3 (календарних) дні з моменту надіслання Орендодавцем Орендарю письмового повідомлення про розірвання Договору.

Згідно з пунктом 10.7 договору, дія цього Договору припиняється внаслідок, зокрема: дострокового розірвання орендодавцем в односторонньому порядку.

Таким чином, проаналізувавши зміст договору, наведені позивачем за первісним позовом підстави розірвання договору та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що у даному випадку невиконання ФОП Духнічем В.В. зобов`язань щодо щомісячного придбання кави в обсягах, визначених у актах приймання-передачі об`єкта оренди, порушення строків проведення розрахунків з орендної плати, а також ненадання відомостей щодо місцезнаходження майна ТОВ "СВ Груп-А" для забезпечення можливості здійснення перевірки порядку та умов використання ФОП Духніч В.В. орендованого обладнання, стали підставами для дострокового розірвання договору оренди обладнання №81-СВ-ОО від 02.01.2018 шляхом реалізації орендодавцем такого права, яке передбачено в п.10.2 договору.

Судом також враховується, що сторони договору, врахувавши встановлений законом принцип свободи договору, на власний розсуд погодили підстави та порядок припинення дії цього договору, що не суперечить вимогам статей 6, 525, 598, 627, 651, 653 Цивільного кодексу України.

Пунктом п.11.1 договору передбачено, що усі повідомлення, що надсилаються Сторонами одна одній у зв`язку з даним Договором, повинні бути виконані в письмовій формі і будуть вважатися оформленими належним чином, якщо вони були надіслані рекомендованим (цінним) листом з описом вкладення або доставлені особисто по зазначених адресах Сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого отримання одержувачем або дата поштового штемпеля відділення зв`язку на конверті за місцезнаходженням одержувача.

Розділ 12 визначає реквізити сторін, зокрема зазначено, що адресою ФОП Духніча Володимира Володимировича є: АДРЕСА_2 (т.1, а.с.21).

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2019 ТОВ "СВ Груп-А" направило ФОП Духнічу В.В письмове повідомлення №СВ-16 від 21.01.2019 про розірвання договору оренди обладнання №81-СВ-ОО від 02.01.2018, з посиланням на те, що відповідачем за первісним позовом не купувалась кава в обсягах, передбачених у Актах приймання-передачі об`єкта оренди, систематично порушувались терміни внесення орендної плати за користування обладнанням. Також у вказаному повідомленні містилася вимога про повернення обладнання для приготування кави в кількості 36 одиниць (т.1, а.с.26-28; докази надіслання т.1, а.с.29). Вказане повідомлення №СВ-16 від 21.01.2019 про розірвання договору оренди обладнання №81-СВ-ОО було надіслано 22.01.2019 орендодавцем на адресу ФОП Духніча В .В., що вказана в договорі, а саме: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом з описом вкладення.

З поданих позивачем за первісним позовом до матеріалів справи доказів вбачається, що вказаний лист повернувся на адресу позивача 06.02.2019 не врученим з відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання" (т.1, а.с.30, 30 на звороті).

Як вже зазначалось, сторони погодили у п.10.2 договору, що орендодавець має право в будь-який момент відмовитися від договору та вимагати повернення об`єкту оренди. Договір вважається розірваним через 3 (календарних) дні з моменту надіслання орендодавцем орендарю письмового повідомлення про розірвання договору.

Враховуючи надіслання орендодавцем орендарю повідомлення про розірвання договору, позивач за первісним позовом реалізував своє право на відмову від договору передбачене п.10.2 договору та розірвав договір №81-СВ-ОО від 02.01.2018 оренди обладнання з 26.01.2019.

При цьому, норми чинного законодавства та умови спірного договору не передбачають обов`язку орендодавця доводити факт отримання контрагентом листів (заяв, повідомлень тощо) або ж пересвідчуватись в тому чи отримував контрагент повідомлення про припинення дії договору, а передбачено лише обов`язок довести факт належного направлення такого повідомлення орендарю, яке буде свідчити про відсутність волевиявлення на продовження правовідносин, що і було доведено у даному випадку позивачем за первісним позовом.

Пунктом 5.2.17 договору сторони обумовили, що по закінченні строку дії договору або у зв`язку з його достроковим розірванням (припиненням) орендар зобов`язаний повернути орендодавцю об`єкт оренди протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту закінчення строку дії договору або його дострокового розірвання (припинення).

Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як стверджує позивач за первісним позовом у заяві про уточнення позовних вимог від 13.06.2019, відповідач за первісним позовом за час розгляду справи повернув ТОВ "СВ-Груп-А" 27 одиниць орендованого обладнання, що підтверджується актами передачі-приймання обладнання від 01.03.2019, від 30.04.2019, від 14.05.2019, від 22.05.2019, від 27.05.2019. Не повернутою на час розгляду справи залишилась кавомашина Astoria авт. 3-пост, №358499/05р вартістю 16450,00грн за Актом передачі-приймання обладнання від 22.05.2019. Позивач за первісним позовом вказує, що зазначена кавомашина до ТОВ "СВ Груп-А" не надходила та не передавалась, а Акт від 22.05.2019 позивачем за первісним не підписувався, у зв`язку з цим останній просить зобов`язати відповідача за первісним позовом повернути вказану кавомашину.

У зв`язку з тим, що відповідач не повернув ТОВ "СВ Груп-А" обладнання в порядку та строки встановлені договором, позивач за первісним позовом нарахував відповідачу за первісним позовом пеню за час прострочення повернення обладнання у загальному розмірі 44800,73грн, яку просить стягнути з ФОП Духніч В.В. в заяві про уточнення позовних вимог від 13.06.2019.

Відповідач за первісним позовом зазначає, що зобов`язання в частині повернення ТОВ "СВ Груп-А" за договором №81-СВ-ОО від 02.01.2018 перед позивачем за первісним позовом виконані в повному обсязі та підтверджуються актами передачі-приймання обладнання від 01.03.2019, від 30.04.2019, від 14.05.2019, від 22.05.2019, від 27.05.2019, експрес-накладними ТОВ "Нова пошта" та копіями фотоматеріалів з камер відео спостереження (т.2, а.с.37,60-64). Посилаючись на недійсність пунктів 7.6 та 10.2 договору оренди обладнання №81-СВ-ОО від 02.01.2018 відповідач за первісним позовом просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог за первісним позовом у повному обсязі та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

З даного приводу судом приймається до уваги вищевикладене, а також те, що ФОП Духніч В.В. повернув ТОВ "СВ Груп-А" частину обладнання в кількості 27, що підтверджується актами приймання-передачі обладнання від 01.03.2019 (кількість обладнання - 4 одиниці, загальна сума обладнання - 51137,90грн), від 30.04.2019 (кількість обладнання - 5 одиниць, загальна сума обладнання - 82423,93грн), від 14.05.2019 (кількість обладнання - 5 одиниць, загальна сума обладнання - 56912,36грн), від 22.05.2019 (кількість обладнання - 5 одиниць, загальна сума обладнання - 70466,70грн; примітка: відсутність бункерів для зерна (720000) - 2 шт (38Євро за 1 шт)), від 27.05.2019 (кількість обладнання - 4 одиниці, загальна сума обладнання - 29244,80грн) (т.2, а.с.13-15,34-36).

Також в матеріалах справи міститься акт приймання-передачі обладнання від 22.05.2019р в якому зазначено кількість обладнання - 5 одиниць, загальна сума обладнання - 197138,30грн (т.2, а.с.15). Зазначений акт підписав лише ФОП Духніч В.В. Підпису орендодавця - ТОВ "СВ Груп-А" вказаний акт не містить. Як зазначив позивач в заяві про уточнення позовних вимог від 13.06.2019 та вказував його представник в підготовчому засіданні суду, відповідно до акту приймання - передачі обладнання від 22.05.2019 ФОП Духніч В. В . за вказаним актом повернув 4 одиниці обладнання на загальну суму 180688,30грн; кавомашина Astoria авт. 3-пост, №358499/05р вартістю 16450,00грн повернута відповідачем за первісним позовом не була.

За приписами частини 1 статті 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Таким чином, хоча акт приймання - передачі обладнання від 22.05.2019 орендодавцем - ТОВ "СВ Груп-А" підписано не було, проте ним визнаються обставини повернення орендарем 4 одиниць обладнання на загальну суму 180688,30грн.

Представник відповідача за первісним позовом під час судового засідання доводив, що відповідачем за первісним позовом було повернуто усе майно, у тому числі кавомашину Astoria авт. 3-пост, №358499/05р вартістю 16450,00грн. Вказав, що 22.05.2019 по експрес-накладній №8649 Духніч В.В. здійснив відправлення вантажу (3 місця вагою 1836 кг оголошеною вартістю 270000,00грн, з описом відправлення палети) з м.Житомир до м. Хмельницький для ТОВ "СВ Груп-А", який було передано представнику ТОВ "Нова Пошта".

До матеріалів справи відповідачем за первісним позовом надано копії експрес-накладної №8649 від 22.05.2019 (т.2, а.с.37), листа ТОВ "Нова пошта" №12566 від 12.08.2019 та фотоматеріалів з камер відеоспостереження з відділення ТОВ "Нова Пошта" (т.2, а.с.60, 62-64).

Судом встановлено, що в експрес-накладній №8649 від 22.05.2019 містяться наступні відомості: відправник Духніч В.В . м.Житомир , відділення №12, одержувач: ТОВ "СВ Груп-А", м.Хмельницький, відділення №1; тип відправлення: палети; вага: 1836 кг; місць: 3; кількість палет: 3, опис: палети; оголошена вартість: 270000,00грн; додаткова інформація: два акти прийому-передачі зворотня доставка, відправлення під час приймання не оглядалося.

У наданому відповідачем листі ТОВ "Нова пошта" №12566 від 12.08.2019 (т.2, а.с.60), начальник відділу компенсацій Т.Тютюнник повідомляє, що обов`язок експедитора перевіряти стан вантажу, а саме його цілісність, комплектність та справність не передбачено жодними умовами публічного договору з ТОВ "Нова Пошта". Також в даному листі вказано, що відправником при зверненні у відділення експедитора в м.Житомир було передано 3 місця одного відправлення, запаковано вантаж в стрейч-плівку та гафрокартон і відправлено по маршруту в м.Хмельницький, відділення експедитора №1.

Отже, надана відповідачем за первісним позовом експрес-накладна №8649 від 22.05.2019 містить інформацію по товару лише щодо кількість палет, ваги вантажу, оголошеної вартості. Інформації про те, який саме вантаж, кількість одиниць товару, найменування та модифікація вантажу вказана накладна не містить. При цьому, як в накладній так і в листі ТОВ "Нова пошта" №12566 від 12.08.2019 зазначено про те, що відправлення вантажу експедитором під час приймання не оглядалось.

Доводи представника відповідача за первісним позовом про те, що кавомашина Astoria авт. 3-пост, №358499/05р вартістю 16450,00грн була зазначена в акті приймання - передачі обладнання від 22.05.2019, який після вручення працівником ТОВ «Нова пошта» представнику ТОВ "СВ Груп-А" мав бути повернутий ФОП Духнічу В.В. будь яким чином повернення даного обладнання не підтверджують, оскільки як зазначив сам же представник, підписаний примірник акту після ФОП Духнічу В.В. не надходив, кавомашина відповідачу не поверталась. Крім того, відповідачем за первісним позовом не подано доказів звернення до перевізника - ТОВ "Нова пошта" з претензією щодо порушень експедитором правил при доставці вантажу за експрес-накладною №8649 від 22.05.2019.

Надані відповідачем за первісним позовом фотознімки з камер відеоспостереження з відділення ТОВ "Нова Пошта" також не є належним доказом відправлення ТОВ "СВ Груп-А" саме кавомашини Astoria авт.3-пост, №358499/05р вартістю 16450,00грн, оскільки з них не видається можливим встановити ідентифікуючі ознаки обладнання.

Крім того, подані відповідачем за первісним позовом докази (експрес-накладна, лист та фотознімки з камер відеоспостереження) навіть в сукупності та опосередковано не підтверджують про отримання орендодавцем (а відтак, повернення орендарем) кавомашини Astoria авт. 3-пост, №358499/05р вартістю 16450,00грн на виконання умов договору.

Таким чином, за поданими доказами відповідачем за первісним позовом не доведено повернення позивачу за первісним позовом кавомашини Astoria авт. 3-пост, №358499/05р вартістю 16450,00грн, яка була передана за договором №81-СВ-ОО від 02.01.2018 оренди обладнання.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене, вимоги позивача за первісним позовом про зобов`язання повернення відповідачем за первісним позовом кавомашини Astoria авт.3-пост, №358499/05р вартістю 16450,00грн є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача за первісним позовом про стягнення пені за несвоєчасне повернення об`єкту оренди в сумі 44800,73грн, суд враховує вищенаведене, а також таке.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 7.6. договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасного повернення Об`єкта оренди, Орендар сплачує пеню в розмірі 5 (п`ять) відсотків від вартості несвоєчасно поверненого Об`єкта оренди за кожний день прострочення. Місцем повернення Об`єкта оренди є фактичне місце знаходження Орендодавця.

Отже, у даному випадку має місце порушення відповідачем за первісним позовом строків повернення об`єкта оренди - обладнання, а умови договору передбачають право позивача на нарахування пені, як захід відповідальності боржника за несвоєчасне повернення об`єкта оренди. При цьому, позивач нарахування пені здійснював не у розмірі 5 відсотків від вартості несвоєчасно поверненого об`єкта оренди за кожний день прострочення, а обмежився подвійною обліковою ставкою НБУ. Водночас, зменшення розміру санкції за порушення зобов`язання є правом позивача, який таким чином визначає ціну позову та межі позовних вимог, не суперечить вимогам чинного законодавства і умовам договору.

У відзиві на первісну позовну заяву від 11.04.2019 міститься клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки.

Разом з тим, представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні 09.09.2019 вказане клопотання про зменшення розміру неустойки не підтримав, просив у позові відмовити за безпідставністю її нарахування, посилаючись, зокрема, на те, що чинним законодавством не передбачено право нараховувати пеню за порушення негрошових зобов`язань. Такі доводи представника підприємця є необґрунтованими, з урахуванням приписів глави 24 і глави 26 Господарського кодексу України, якими регламентовано відповідальність учасників господарських відносин у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, та під регулювання яких підпадають господарські відносини між сторонами у справі.

Суд погоджується з методикою нарахування позивачем за первісним позовом пені, оскільки такі нарахування позивач за первісним позовом здійснював виходячи з умов п.7.6 договору на суму вартості неповернутого обладнання з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення, що не суперечить умовам договору. Водночас, при перевірці здійснених нарахувань (в межах заявленого позивачем за первісним позовом періоду), судом встановлено, що позивач за первісним позовом помилково до розрахунку включав день повернення обладнання. Так, в заяві про уточнення позовних вимог від 13.06.2019 позивач за первісним позовом визнає той факт, що ФОП Духніч В.В. було повернуто обладнання в дати, які вказані у Актах приймання-передачі обладнання від 01.03.2019, 30.04.2019, 14.05.2019, 22.05.2019, 27.05.2019, відповідно.

Зважаючи на викладене, погоджені в п.7.6 договору умови щодо сплати пені за несвоєчасне повернення обладнання, суд встановив, що правомірним є нарахування пені в загальній сумі 44349,02грн, а саме:

- за Актом приймання-передачі від 01.03.2019: на суму обладнання 51137,60грн за період з 06.02.2019 по 28.02.2019, сума пені становить 1160,05грн;

- за Актом приймання-передачі від 30.04.2019: на суму обладнання 82423,00грн за період з 06.02.2019 по 29.04.2019, сума пені становить 6738,36грн;

- за Актом приймання-передачі від 14.05.2019: на суму обладнання 56912,30грн за період з 06.02.2019 по 13.05.2019, сума пені становить 5416,80грн;

- за Актом приймання-передачі від 22.05.2019: на суму обладнання 70466,70грн за період з 06.02.2019 по 21.05.2019, сума пені становить 7247,45грн;

- за Актом приймання-передачі від 22.05.2019: на суму обладнання 180688,30грн за період з 06.02.2019 по 21.05.2019, сума пені становить 18583,67грн;

- за Актом приймання-передачі від 27.05.2019: на суму обладнання 29244,80грн за період з 06.02.2019 по 26.05.2019, сума пені становить 3148,02грн;

- на суму вартості кавомашини Astoria авт.3-пост, №358499/05р - 16450,00грн: за період з 06.02.2019 по 13.06.2019, сума пені становить 2054,67грн;

Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом пені в сумі 44349,02грн. В частині стягнення з відповідача пені в сумі 451,71грн (44800,73грн - 44349,02грн) вимоги позивача є безпідставними, а тому у їх задоволенні суд відмовляє.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши подані сторонами до справи докази в обґрунтування заявлених первісних та зустрічних вимог, ґрунтуючись на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, господарський суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Груп-А", а саме - в частині зобов`язання повернення кавомашини Astoria авт. 3-пост, №358499/05р вартістю 16450,00грн та стягнення 44349,02грн пені, в частині первісного позову про стягнення з ФОП Духніча В.В. 451,71грн пені - суд відмовляє.

Судові витрати за первісним позовом покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

У задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Духніча Володимира Володимировича про визнання недійсними пунктів 7.6 та 10.2 договору оренди обладнання №81-СВ-ОО від 02.01.2018, суд відмовляє.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічних позовних вимог, покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Груп-А" до Фізичної особи-підприємця Духніча Володимира Володимировича задовольнити частково.

2. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Духніча Володимира Володимировича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "СВ Груп-А" (03062; м.Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, будинок 67, ідентифікаційний код 38776200):

- кавомашину Astoria авт. 3-пост, №358499/05р вартістю 16450,00грн.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Духніча Володимира Володимировича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Груп-А" (03062; м.Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, будинок 67; ідентифікаційний код 38776200):

- 44349,02грн пені,

- 1906,83грн витрат по сплаті судового збору.

4. У задоволенні первісного позову в частині стягнення 451,71грн пені - відмовити.

5. У задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Духніча Володимира Володимировича до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ Груп-А" про визнання недійсними пунктів 7.6 та 10.2 договору оренди обладнання №81-СВ-ОО від 02.01.2018 - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.09.19

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу,

2,3 - позивачу за первісним позовом на поштову адресу: 03062, м.Київ, Святошинський р-н, проспект Перемоги, буд.67 (рек. з пов.),

- на ел. пошту представника позивача за первісним позовом Березюка О.Б.: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу за первісним позовом (рек. з пов.).