ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року Справа № 915/1695/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Ткаченко О.В.,

секретар судового засідання Сулейманова С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та

проектно-конструкторський інститут «ЕНЕРГОПРОЕКТ»

(61003, м.Харків, пр. Московський, буд. 10/12, , п/р НОМЕР_1 в АТ «Укрексімбанк» у м.Харкові, МФО 322313)

до відповідача: Приватного підприємства «СП КЛІМАТЕХНІКА»

(54008, м.Миколаїв, вул. 4 Слобідська, буд. 105А, ),

про:стягнення 125393,85 грн., -

встановив:

05.07.2019р. Акціонерне товариство «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «ЕНЕРГОПРОЕКТ» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до приватного підприємства «СП КЛІМАТЕХНІКА» про стягнення боргу в сумі 125393,85 грн., з яких 98630,0 грн. основного боргу, 6904,1 грн. штрафу, 4681,8 грн. 3% річних, 15177,95 грн. інфляційних нарахувань, який мотивований відмовою відповідача добровільно оплатити виконані позивачем роботи за договором №10649/14 від 16.12.2014р. на виконання проектних робіт.

Також, позивач у позовній заяві просив суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.07.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано, у разі наявності заперечень проти розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, в 5-денний строк від дня отримання даної ухвали, подати суду заяву у відповідності до ч.4 ст.176 ГПК України.

29.07.2019р. від відповідача на адресу суду надійшла заява від 25.07.2019р., в якій останній заперечує проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та просить розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження, проте фактичного обґрунтування необхідності такого розгляду у заяві не наводить.

Ухвалою суду від 02.08.2019р. сторін було повідомлено про призначення судового засідання з розгляду даного питання на 09.09.2019р.

Вказана ухвала була отримана сторонами, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

В судовому засіданні 09.09.2019р. суд розглянув клопотання відповідача про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження та відмовив у його задоволенні, про що винесено відповідну ухвалу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

16 грудня 2014 року за №10649/1 між приватним підприємством «СП «Кліматехніка», як замовником, та відкритим акціонерним товариством «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект», як виконавцем, був укладений договір на виконання проектних робіт, відповідно до умов якого замовник доручив та зобов`язався оплатити, а виконавець прийняв на себе виконання проектних робіт на тему «Южно-Українська АЕС. Блок 2. Головний корпус. Коригування ПКД. «Реконструкція автономних кондиціонерів в приміщеннях блоку №2». Робоча документація».

Відповідно до умов п. 2.1 цього договору вартість робіт згідно цього договору та відповідно до протоколу погодження договірної ціни складає 108630,0 грн.

Оплата виконаних робіт здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 20 календарних днів з дати підписання акту здачі-приймання виконаних робіт (п. 2.2).

Розділом 5 договору його учасники погодили порядок здачі та приймання робіт. Так, відповідно до п. 5.1 договору після розробки проектної документації за етапом календарного плану виконавець представляє замовнику акт здачі-приймання виконаних робіт у кількості 4-х екземплярів та саму проектну документацію у відповідності до п. 4.6 цього договору.

Замовник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дати отримання документації розглянути її і направити виконавцю підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт або письмове повідомлення з переліком необхідних доробок і строками їх виконання у разі виявлення в документації відступів від технічного завдання (п. 5.2).

Згідно з умовами п. 10.1 договору, він вступає в силу з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2015р. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, що залишились невиконаними.

Відповідно до календарного плану робіт, узгодженого сторонами (а.с.24) строк виконання робіт складає 1 місяць з дати отримання вихідних даних.

В подальшому, 01.12.2015р. сторони уклали додаткову угоду №1 до даного договору на виконання проектних робіт, якою внесли зміни до п. 10.1 договору, стосовно строку його дії, а саме, узгодили, що він вступає в силу з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2016р. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, що залишились невиконаними.

05 грудня 2016 року сторони уклали додаткову угоду №2 до вказаного договору, якою ще раз внесли зміни до п.10.1 в частині строку його дії до 31.12.2017р.

20.11.2017р. між сторонами був підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт до договору №10649/14 від 16.12.2014р., з якого вбачається, що сторони погодили, що робота виконана по етапу №1 та здана по відповідним накладним згідно з переліком, вартість виконаних робіт по даному акту складає 108630,0 грн., загальна сума авансу, що перерахована за виконаний етап становить 0,0 грн. та підлягає перерахуванню 108630,0 грн. (а.с.29). Вказаний акт підписаний відповідачем без зауважень та заперечень.

Відповідач частково оплатив виконані позивачем роботи, перерахувавши 15.03.2018р. 10000,0 грн., що підтверджується наданою позивачем копією виписки по рахунку (а.с.31).

Додатково 01 жовтня 2018 року між замовником та виконавцем був складений акт звіряння, з якого вбачається, що залишок боргу складає 98630,0 грн. з урахуванням проведеної відповідачем часткової оплати.

В подальшому, у зв`язку з несплатою відповідачем боргу, 30.07.2018р. за вих. №22110-3421 позивач направив відповідачу претензію про сплату заборгованості за договором №10649/14 від 16.12.2014р. в сумі 98630,0 грн. в місячний строк з моменту отримання даної претензії.

Вказану претензію відповідач отримав 07.08.2018р., що підтверджується наданою позивачем копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.36).

27.12.2018р. за вих. №22110-6043 позивач направив відповідачу листа щодо термінової сплати заборгованості в сумі 98630,0 грн. в досудовому порядку.

Вказаний лист був отриманий відповідачем 03.01.2019р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.33).

Відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не погасив, вимоги позивача залишив без розгляду та задоволення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, задоволенню інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Станом на дату розгляду справи, відповідач не надав суду доказів, що спростовують твердження позивача або докази сплати заборгованості в сумі 98630,0 грн.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу за договором №10649/14 від 16.12.2014р. є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім суми основного боргу, позивач відповідно до умов 6.2 договору, нарахував та просить суд стягнути з позивача штраф у розмірі 7% від вартості неоплаченої в строк роботи в сумі 6904,1 грн.

А також в силу приписів ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача втрати від інфляції у загальному розмірі 15177,95 грн. за період з грудня 2017 року по травень 2019 року та 3% річних в сумі 4681,8 грн. за період з 11.12.2017р. по 01.07.2019р. з урахуванням здійсненої часткової оплати боргу.

За перевіркою наданих позивачем розрахунків суд вважає, що позовні вимоги в цій частині позову ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та здійснені арифметично вірно.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до приписів ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ч. 1 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідач не скористався своїм правом спростувати наведені обставини справи та не надав суду належні та допустимі докази виконання взятих на себе зобов`язань за договором №10649/14 від 16.12.2014р.

За таких обставин, підсумовуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані з правничою допомогою в сумі 3200,0 грн.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з нормами ч.2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем надано суду копію договору про надання правової допомоги №14-18 від 3.07.2018р., укладеного з адвокатом Барчук А.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1083 від 21.10.2011р.), відповідно до умов якого встановлено обов`язок адвоката здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, визначених цим договором, та обов`язок клієнта оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Під іншими видами правової допомоги за умовами даного договору розуміється діяльність з надання правової допомоги, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення, інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

З наданої позивачем копії акту про надання правової допомоги від 26.06.2019р. вбачається, що адвокат надав клієнту (позивачу) наступну правову допомогу: 1) здійснення обґрунтованого розрахунку відповідальності боржника ПП «СП «Кліматехніка» за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №10649/14 від 16.12.2014р.; 2) складання позовної заяви майнового характеру у порядку господарського судочинства. Винагорода адвоката за вказані дії визначена в сумі 3200,0 грн. Вказана сума визначена у меншому розмірі, ніж розмір адвокатського гонорару, рекомендованого Радою адвокатів Харківської області від 21.03.2018р. №17.

Вказану суму позивач сплатив у повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення №289 від 02.07.2019р.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (ч. 5 ст. 126 ГПК).

Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.

Дослідивши витрати на професійну правничу допомогу, врахувавши надані позивачем докази, ступінь складності справи, підтверджену документально вартість робіт, сплату позивачем такої суми витрат виконавцю (адвокату Барчук Алєсі Вікторівні), господарський суд вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу адвокатом у розмірі 3200,0 грн. є співмірною, такою, що підтверджена наданими доказами та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 123, 129, 220, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства «СП КЛІМАТЕХНІКА» (54008, м.Миколаїв, вул. 4 Слобідська, буд. 105А, ) на користь Акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «ЕНЕРГОПРОЕКТ» (61003, м.Харків, пр. Московський, буд. 10/12, , п/р НОМЕР_1 в АТ «Укрексімбанк» у м.Харкові, МФО 322313) 98630,0 грн. основного боргу, 6904,1 грн. штрафу, 4681,8 грн. 3% річних, 15177,95 грн. втрат від інфляції, а також 1921,0 грн. судового збору і 3200,0 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.25б ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано « 11» вересня 2019 року

Суддя О.В. Ткаченко