ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"09" вересня 2019 р. Справа№ 910/4034/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Смірнової Л.Г.

Кропивної Л.В.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кудинова Юрія Юрійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 у справі №910/4034/19 (суддя Підченко Ю.О., повний текст складено - 14.08.2019) за позовом Фізичної особи - підприємця Кудинова Юрія Юрійовича до Фізичної особи - підприємця Скороходової Олени Аркадіївни, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Флорінг Компані» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення 79 580,00 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Фізична особа-підприємець Кудинов Юрій Юрійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Скороходової Олени Аркадіївни про розірвання договору купівлі-продажу паркетної дошки та стягнення коштів у сумі 79 580,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 у справі №910/4034/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання позовної заяви у даній справі обґрунтованим розміром судового збору було 3 842,00 грн., а саме - 1 921,00 грн. за вимогу немайнового характеру (про розірвання договору купівлі-продажу паркетної дошки) та 1 921,00 грн. за вимогу про стягнення 79 580,00 грн. (мінімальний розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, що становить 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб).

Враховуючи викладене, апелянт оскаржуючи судове рішення в апеляційному порядку, має сплатити 150 відсотків вказаної суми, тобто 5 763,00 грн.

В свою чергу, апелянтом доказів оплати судового збору до суду не надано.

Натомість, скаржник зазначає, що його звільнено від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо вказаних доводів апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно статті 22 Закону захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Разом з тим, Фізична особа - підприємець Кудинов Юрій Юрійович не є споживачем в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, споживачем може бути лише фізична особа, однак у даному спорі позивач - особа, яка займається підприємницькою діяльністю.

Крім того, звертаючись з позовом до господарського суду, позивач в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що згідно із замовленням від 11.06.2015 за №98 та видатковою накладною від 12.06.2015 за №6, він придбав у відповідача товар - дошку паркетну, 3-х шарову, розміром 240195/14, венге, Люкс, 3-полосну, UV- масло, браш, losk, тм Serifoglu (Туреччина) у кількості 98,28 м2 вартістю 79 580,00 грн., який залишив на складі відповідача для подальшої реалізації. Згодом, 11.06.2015 між позивачем та ОСОБА_6 було укладено замовлення №1, відповідно до умов якого позивач продав даний товар ОСОБА_6 . Разом з тим, в подальшому було встановлено, що товар виявився неякісним, що підтверджується рішенням суду, у зв`язку із чим позивач на підставі ст. ст. 651, 653 Цивільного кодексу України просить суд розірвати укладений між сторонами договір та на підставі ст. ст. 4, 6 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. ст. 675, 678, 679 Цивільного кодексу України - стягнути з відповідача вартість поставленого ОСОБА_6 товару в сумі 79 580,00 грн.

Тобто, викладені у позові обставини свідчать про те, що позивачем було придбано товар не для особистих потреб, а з метою перепродажу товару в майбутньому.

Отже, з огляду на те, що особа, яка звернулася до суду за захистом своїх прав у даній справі не є споживачем в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів», у суду відсутні підстави для застосування статті 22 цього ж Закону.

Таким чином, оскаржуючи рішення суду першої інстанції у справі №910/4034/19, апелянт має оплатити судовий збір у розмірі визначеному Законом. Утім, доказів оплати судового збору апелянтом суду не надано.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кудинова Юрія Юрійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 у справі №910/4034/19 - залишити без руху.

2. Фізичній особі - підприємцю Кудинову Юрію Юрійовичу усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів оплати судового збору у розмірі 5 763,00 грн., протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.Г. Смірнова

Л.В. Кропивна