ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2019 р. Справа№ 18/375

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Кондратенко Н.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 03.09.2019р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Всеукраїнської громадської організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2019р. у справі № 18/375 (суддя Мандриченко О.В., м. Київ) яка прийнята у результаті розгляду заяви Всеукраїнської громадської організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України про відстрочку виконання рішення суду

за позовом заступника Генерального прокурора України, м. Київ

в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ

до товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, м. Київ

про спонукання до виконання дії

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2019р. у справі №18/375 у задоволенні заяви Всеукраїнської громадської організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2002 у справі № 18/375 відмовлено повністю.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що наведені заявником обставини не засвідчують неможливості або ускладнення виконання рішення суду в даній справі і не є винятковими, а лише вказують на те, що виконання судового рішення по даній справі негативно впливає на стан відповідача.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Всеукраїнська громадська організація товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2019р. у справі №18/375 та задовольнити заяву Всеукраїнської громадської організації Товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України від 07.05.2019р. №28 про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2002р. у справі №18/375.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що повне виконання рішення суду у даній справі призведе до неминучої обставини - до неплатоспроможності, банкрутства і повного припинення діяльності Всеукраїнської громадської організації Товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України, яке є єдиним в Україні правонаступником майна колективної власності колишнього Військово-мисливського товариства Збройних Сил СРСР. Основною причиною породження неминучих обставин, які виникнуть після повного виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2002р. у справі №18/375 є помилковість застосування судами положення ст. 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території Україна» до майна колективної форми власності. Ще однією вагомою причиною є не дослідження наявних у Товариства доказів, які підтверджують, що майно колишнього Військово-мисливського товариства Збройних Сил СРСР є колективною власністю, а не державною власністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019р. відкрито апеляційне провадження у даній справі на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2019 у справі № 18/375.

Міністерство оборони України заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2002р. у справі №18/375 підлягає безумовному виконанню у порядку та у спосіб, визначеними у резолютивній частині рішення. Як зазначає відповідач 2, заявник систематичної вчиняє дії щодо ухилення та перешкоджання належному виконанню рішення суду протягом 16-и років, зокрема звертався із заявами про роз`яснення рішення.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2002р. у справі №18/375 задоволено позов заступника Генерального прокурора України. Зобов`язано відповідача разом з фахівцями Міністерства оборони України здійснити інвентаризацію майна, а саме, виробничого мисливсько-риболовецького об`єднання, 16 мисливських та 2 риболовецьких господарств, 3 будинки мисливця-рибалки, 3 магазини, 2 стрілецькі стенди військово-мисливського товариства Київського військового округу; 14 мисливських господарств, будинок мисливця-рибалки, магазин, 5 стрілецьких стендів військово-мисливського товариства Прикарпатського військового округу; 7 мисливських господарств, 7 будинків мисливця-рибалки, туристична база, 3 магазини, 3 стрілецькі стенди військово-мисливського товариства Одеського військового округу. Цим же рішенням було зобов`язано відповідача повернути з чужого незаконного володіння на користь позивача перелічене вище майно.

Постановою Верховного Суду України рішення Господарського суду м. Києва від 05.12.2002р. залишене в силі.

Всеукраїнська громадська організація Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про відстрочку виконання рішення суду, у якій заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2002р. у справі № 18/375 до законодавчого визначення правонаступника майна колишнього Військово-мисливського товариства збройних Сил СРСР.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Обґрунтовуючи відстрочку виконання рішення, заявник посилається на те, що повне виконання рішення призведе до повного припинення діяльності єдиного в Україні правонаступника цього майна - Всеукраїнської громадської організації Товариство військових мисливців та рибалок Збройних Сил України.

Слід зазначити, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Наведені заявником обставини про те, що повне виконання рішення призведене до припинення підприємства, не є підставою в розумінні ст. 331 Господарського процесуального кодексу України для відстрочки виконання рішення.

Щодо неправильного застосування Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території Україна» та визначення форми власності майна, то зазначене було предметом розгляду під час перегляду судових рішень Верховним Судом України і не може бути підставою для відстрочення виконання рішення.

Крім того, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду звертає увагу апелянта на п. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за якою розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (заява № 22774/93) наголосив, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні (див., mutatis mutandis, рішення у згадуваній вище справі Горнсбі, с. 510, п. 40). Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах.

Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом Київської області правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З наведених у даній постанові обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 04.06.2019р. у справі №18/375.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 240, 255, 267-271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2019р. у справі №18/375 без змін, а апеляційну скаргу Всеукраїнської громадської організації товариства військових мисливців та рибалок Збройних Сил України - без задоволення.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова