ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 вересня 2019 р. Справа № 903/693/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

та за присутності представників сторін:

від Міністерства оборони України: не з`явились

від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський: Новосад Р.А.-член виконавчого органу, юрисконсульт (довіреність №2 від 14.01.2019р., Витяг з наказу від 25.01.2019р. №14, зміни до Положення про КЕВ м. Володимир-Волинський, затверджені Наказом начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 25.01.2019р. №14)

від відповідача: Мазяр І.М.-т.в.о. начальника-керівник (Витяг із наказу від 16.03.2018р. №47, Виписка з ЄДР)

в судовому засіданні взяв участь: Довган Н.Я. прокурор військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України (посвідчення №049900 від 16.05.2018р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі

- Міністерства оборони України, м. Київ

- Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський, м. Володимир-Волинський

до відповідача: Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський, м. Ковель

про стягнення 141 470,47 грн.

Встановив: Військовий прокурор Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський звернувся до господарського суду з позовом від 30.05.2019р. до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський про стягнення загальної суми 271 254,97 грн., в тому числі 19228,36 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору про відшкодування вартості спожитої електричної енергії від 31.12.2013р., 110 556,14 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №1А про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу від 03.01.2012р. та 141 470,47 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р.

На обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на порушення відповідачем умов визначених договорів в частині своєчасного виконання взятих на себе зобов`язань по оплаті спожитої електричної енергії, отриманих послуг по опаленню та послуг з постачання холодної води та водовідведення.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 24.06.2019р. було підтверджено підстави представництва Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України інтересів держави в особі органів, уповноважених здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський за позовною заявою №1611вих.-19 від 30.05.2019р. про стягнення з Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський 271 254,97 грн., за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено її розгляд в судовому засіданні на 22.07.2019р., зобов`язано учасників судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

Ухвалою суду від 22.07.2019р. було продовжено строк проведення підготовчого провадження до 22.09.2019р., розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 02.09.2019р.

Ухвалою суду від 02.09.2019р. було постановлено: - роз`єднати позовні вимоги Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський про стягнення 19 228,36 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору про відшкодування вартості спожитої електричної енергії від 31.12.2013р., 110 556,14 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №1А про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу від 03.01.2012р. та 141 470,47 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р., виділивши їх у окремі самостійні провадження; - виділити у самостійне провадження позовну вимогу Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський про стягнення 19 228,36 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору про відшкодування вартості спожитої електричної енергії від 31.12.2013р., судовий розгляд якої здійснювати у межах справи №903/464/19; -розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкласти на 12.09.2019р.; -оригінали матеріалів справи №903/464/19 залишити у даній справі; - виділити у окремі самостійні провадження позовні вимоги Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський про стягнення 110 556,14 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №1А про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу від 03.01.2012р. та 141 470,47 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р. в самостійні судові провадження, з наступним присвоєнням останнім єдиних унікальних номерів справ; - для самостійного провадження щодо позовних вимог Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський про стягнення 110 556,14 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №1А про відшкодування вартості теплової енергії та природного газу від 03.01.2012р. та 141 470,47 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р., передати до відділу документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області завірені судом копії позовної заяви та документів, що їх стосуються, безпосередньо до виділених позовних вимог для автоматизованого розподілу відповідно до п. 2.3.30 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016р.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.09.2019р., виділену в окреме провадження позовну вимогу Військового прокурора Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський до Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський про стягнення 141 470,47 грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р., для розгляду було призначено судді Войціховському В.А.

Ухвалою суду від 02.09.2019р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначено на 12.09.2019р.; явку прокурора та повноважних представників сторін в судове засідання визначено на їх розсуд.

Присутній в судовому засіданні 12.09.2019р. прокурор звернувся до суду із заявою №21/2772 від 11.09.2019р., в якій повідомив суд про зменшення суми заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р., у зв`язку зі сплатою відповідачем боргу на суму 17 000,00грн. та просить суд, у зв`язку з цим стягнути з відповідача 124 470,47грн. залишку заборгованості.

При цьому, прокурор до матеріалів справи долучив копію акту звірки взаємних розрахунків станом на 02.09.2019р., складеного між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир-Волинський та Будинкоуправлінням №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський згідно якого заборгованість Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський перед Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир-Волинський становить 124 470,47грн.

Присутня в судовому засіданні 12.09.2019р. представник відповідача звернулась до суду із заявою №25 від 11.09.2019р., в котрій визнає позовні вимоги на суму 124 470,47грн., з огляду на те, що відповідачем було сплачено 17 000,00грн. заборгованості, нарахованої згідно договору №11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р.

У визначений судом день та час позивач-Міністерство оборони України- свого уповноваженого представника в засідання суду не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (ухвала суду від 02.09.2019р., згідно поштового повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, була вручена Міністерству оборони України 09 вересня 2019 року).

Розглянувши заяву відповідача №25 від 11.09.2019р. про визнання позову на суму 124 470,47грн., суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 6 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що заява відповідача про визнання позову на суму 124 470,47грн. підписана начальником т.в.о. начальника Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд прийняв визнання позову відповідачем на суму 124 470,47грн.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін та прокурора, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що пред`явлений до відповідача позов підлягає до задоволення на суму 124 470,47грн..

Викладена позиція суду пов`язана з наступними встановленими в судовому засіданні обставинами:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2014 року між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир-Волинський (постачальник) та Будинкоуправлінням №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський (споживач) було укладено договір № 11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення, згідно пункту 1.1. котрого постачальник зобов`язується надавати абоненту відповідної якості послуги з холодного водопостачання, а абонент зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами на умовах, що визначені цим договором.

Тарифи на послуги на момент укладення договору з постачання холодної води становлять 3,841грн. та водовідведення 4,237грн. У випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється споживачем по новим тарифам без зміни інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідного рішення (п. п. 3.1.-3.2. договору).

Згідно п. 4.1. цього договору нарахування за використану абонентом воду постачальник проводить по розрахунку.

У відповідності до розділу 5 цього договору розрахунки за воду, використану абонентом здійснюються на підставі виставлених постачальником рахунків, згідно з Главою 12 Правил та чинним законодавством України у відповідності до затверджених тарифів, які можуть змінюватись протягом року, якщо змінюються умови господарювання з причин, незалежних від постачальника. Розрахунки між сторонами здійснюються в Українській національній валюті-гривні. Вид розрахунків-безготівковий. Форма розрахунків-платіжним дорученням. Абонент зобов`язується проводити оплату за надані послуги шляхом перерахування коштів на розрахунковий розрахунок постачальника. Розрахунки проводяться абонентом наступним чином: до 15 числа поточного місяця абонент проводить авансову оплату в розмірі 30% від суми, сплаченої ним за попередній місяць. Остаточний розрахунок проводиться протягом 6-ти банківських днів з дня одержання рахунку. Днем оплати вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Цей договір укладається строком з 01.11.2014 року по 31.2.2015 року та набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання.

Даний договір підписано сторонами.

Як встановлено судом, на виконання умов договору № 11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р. Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир-Волинський у період січня 2017 року-квітня 2019 року було надано, а відповідачем прийнято послуг з постачання холодної води та водовідведення на загальну суму 188 250,00 грн., що стверджується виставленими Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир-Волинський Будинкоуправлінню №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський рахунками на оплату №33 від 31.01.2017р. на суму 6 210,00грн., №90 від 28.02.2017р. на суму 6 210,00грн., №107 від 31.03.2017р. на суму 6 210,00грн., №133 від 27.04.2017р. на суму 6 210,00грн., №177 від 31.05.2017р. на суму 6 210,00грн., №250 від 31.07.2017р. на суму 6 210,00грн., №252 від 31.07.2017р. на суму 6 210,00грн., №282 від 30.08.2017р. на суму 6 210,00грн., №328 від 29.09.2017р. на суму 6 210,00грн., №376 від 09.11.2017р. на суму 6 210,00грн., №403 від 30.11.2017р. на суму 6 210,00грн., №447 від 31.12.2017р. на суму 6 210,00грн., №36 від 31.01.2018р. на суму 6 210,00грн., №69 від 27.02.2018р. на суму 6 210,00грн., №109 від 28.03.2018р. на суму 6 210,00грн., №159 від 30.04.2018р. на суму 6 210,00грн., №88 від 30.05.2018р. на суму 6 210,00грн., №242 від 29.06.2018р. на суму 6 210,00грн., №268 від 31.07.2018р. на суму 6 210,00грн., №249 від 31.08.2018р. на суму 6 210,00грн., №289 від 28.09.2018р. на суму 6 210,00грн., №325 від 31.10.2018р. на суму 6 210,00грн., №379 від 27.11.2018р. на суму 8 605,00грн., №432 від 27.12.2018р. на суму 8 605,00грн., №33 від 31.01.2019р. на суму 8 605,00грн., №86 від 28.02.2019р. на суму 8 605,00грн., №138 від 28.03.2019р. на суму 8 605,00грн., №188 від 30.04.2019р. на суму 8 605,00грн.

Відповідач частково виконав взяті на себе згідно договору № 11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р. зобов`язання по оплаті отриманих послуг з холодного водопостачання та водовідведення, оплативши позивачу отримані послуги на суму 46 779,53 грн. та заборгувавши при цьому суму 141 470,47грн.

Відповідно до ст. ст. 174, 181 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність, з акту управління господарською діяльністю, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З положень ст. 509 ЦК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ч.2 вказаної статті встановлює, що положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Суд встановив, що в даному випадку, відносини між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Володимир-Волинський та Будинкоуправлінням №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський носять договірний характер, укладений між ними договір № 11 про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення від 01.11.2014р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, договірними сторонами розірваний не був.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 527, Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 141 470,47 грн. основного боргу на момент пред`явлення позову були обґрунтованими.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було вжито заходів, спрямованих на врегулювання господарського спору та частково сплачено суму основного боргу у розмірі 17 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

У пункті 4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз`яснено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Зважаючи на те, що відповідач сплатив частково суму основного боргу у розмірі 17 000,00 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній частині позовних вимог на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, частиною 9 вказаної статті визначено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

В той же час згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, згідно статті 7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В даному випадку враховуючи доведення даного спору до суду з вини відповідача, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вважає, що витрати, пов`язані з розглядом справи в суді (сплата судового збору), котрі понесла Військова прокуратура Західного регіону України при поданні військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський позовної заяви до Господарського суду Волинської області, слід відшкодувати останній у відповідності до п. 2 ч. 1, ч. 9 ст. 129 ГПК України за рахунок Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський у розмірі 50 відсотків сплаченого Військовою прокуратурою Західного регіону України при поданні позовної заяви до суду судового збору, що становить 1 061,03грн., а також повернути Військовій прокуратурі Західного регіону України 1 061,03 грн. судового збору, сплаченого останньою при поданні військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський позовної заяви до Господарського суду Волинської області згідно платіжного доручення №545 від 10.06.2019р. (оригінал платіжного доручення №545 від 10.06.2019р. знаходиться у матеріалах справи №903/464/19), у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

При цьому враховано, що платником судового збору згідно визначеного платіжного доручення виступала саме Військова прокуратура Західного регіону України, хоча позов до суду в інтересах держави пред`являвся військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України.

Згідно положень ст. 130 ГПК України підставою для повернення Військовій прокуратурі Західного регіону України суми судового збору в розмірі 1 061,03 грн. є дане рішення, підписане суддею та засвідчене гербовою печаткою Господарського суду Волинської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 13, 14, 73, 74, 75, 76-80, 129, 130, п. 2 ч. 1 ст. 231, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 17 000,00грн. заборгованості закрити.

2. Стягнути з Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський (Волинська область, місто Ковель, вулиця Шевченка, будинок 32, , МФО 303440, р/р 0099 Волинське ГФУ ПАТ КБ "Приватбанк") на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський (Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Академіка Глушкова, будинок 1, , р/р НОМЕР_1 , МФО 820172 ДКСУ м. Київ) 124 470,47грн. заборгованості.

3. Стягнути з Будинкоуправління №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський (Волинська область, місто Ковель, вулиця Шевченка, будинок 32, ) на користь Військової прокуратури Західного регіону України (місто Львів, вулиця Клепарівська, будинок 20, ) 1 061,03 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

4. Накази на виконання рішення суду видати після набрання рішенням законної сили.

5. Управлінню державної казначейської служби України у м. Луцьку Волинської області (43021, м. Луцьк, вул. Стрілецька, 4а, ) повернути Військовій прокуратурі Західного регіону України (місто Львів, вулиця Клепарівська, будинок 20, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 061,03 грн., сплачений останньою при поданні військовим прокурором Луцького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Володимир-Волинський позовної заяви до Господарського суду Волинської області згідно платіжного доручення №545 від 10.06.2019р. на суму платежу 4 068,83грн., відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (оригінал платіжного доручення №545 від 10.06.2019р. знаходиться в матеріалах справи №903/464/19).

6. Підставою для повернення судового збору є дане рішення, підписане суддею та засвідчене гербовою печаткою Господарського суду Волинської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення

складено 13.09.2019р.

Суддя В. А. Войціховський

Примірник рішення суду направити:

- Військовій прокуратурі Луцького гарнізону Західного регіону України (оригінал) (м. Луцьк, вул. Стрілецька, 2);

- Міністерству оборони України (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6);

- Квартирно-експлуатаційному відділу міста Володимир-Волинський (м. Володимир-Волинський, вул. Академіка Глушкова, 1);

- Будинкоуправлінню №2 Квартирно-експлуатаційного відділу місто Володимир-Волинський (м. Ковель, вул. Шевченка, 32).