ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2168/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут»» (, адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126)
до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний центр паліативної медицини «Хоспіс» (, адреса: 61075, м. Харків, вул. Луї Пастера, 4-А)
про стягнення 194 917,69грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулось до суду з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради "Обласний центр паліативної медицини "Хоспіс" про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 1-586К від 02.07.2004 у розмірі 194 917,69грн., яка складається з: 191 389,58грн. заборгованості за електричну енергію, 3 255,39грн. пені та 272,72грн. 3% річних. Також позивач просить суд покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням з боку відповідача в період з січня по квітень 2019 року умов договору № 1-586К, до якого відповідач приєднався з 01.01.2019 шляхом фактичного споживання електричної енергії щодо своєчасного здійснення оплати за спожиту електричну енергію. В якості матеріально-правової підстави зазначає ст.ст.525, 526, 530, 610, 611, 629 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України.

Справа № 922/2168/19 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

На адресу суду, у встановлений судом строк, від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує проти позовних вимог в частині стягнення 36 389,57грн. за послуги розподілу електричної енергії, пені та 3% річних. Просить суд в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В обґрунтування заперечень, відповідач посилається на наявність договору, укладеного між відповідачем та Акціонерною компанією «Харківобленерго» про закупівлю послуги з розподілу електричної енергії № 1-586К від 12.04.2019, предметом якого є послуги з розподілу електричної енергії. Як зазначає відповідач, на виконання вказаного договору ним сплачено на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» послуги з розподілу електричної енергії, в тому числі за січень-квітень 2019, що на думку відповідача, виключає висновок про стягнення коштів за послуги з розподілу електричної енергії на користь позивача. На підставі викладеного, відповідач вважає позовні вимоги в розмірі 36 389,57грн. за послуги з розподілу електричної енергії, безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Заперечуючи проти стягнення пені та 3% річних відповідач зазначає, що його Підприємство є бюджетною установою, фінансується з місцевого бюджету Харківської обласної ради, а тому нарахування пені та 3 % річних призведе до додаткового навантаження на місцевий бюджет. Як зазначає відповідач, в зазначений період його Підприємство перебувало в стані реорганізації, у зв`язку з чим проведення платежів було фактично неможливим, що в свою чергу свідчить про відсутність вини з боку відповідача.

У встановлений судом строк від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з наведеними відповідачем аргументами та запереченнями, вважає їх необґрунтованими, посилаючись на те, що предметом договору, на який відповідач посилається у відзиві, є послуга з перетікання реактивної енергії. Як зазначає позивач, відповідач сплатив 8 379,70грн. безпосередньо Акціонерній компанії «Харківобленерго» саме за спожиту реактивну енергію, а тому вказана сума не може бути врахована як плата за послугу з розподілу електричної енергії за договором № 1-586К від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Позивач також не погоджується з доводами відповідача про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та 3% річних, посилаючись на те, що вони не спростовують законність нарахування штрафних санкцій та не містять обґрунтованих підстав для зменшення сум нарахованої пені та 3% річних з простроченої суми.

У встановлений судом строк відповідач, відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, заперечення на відповідь позивача на відзив суду не надав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

02.07.2004 між Акціонерною компанією «Харківобленерго» та Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради "Обласний центр паліативної медицини "Хоспіс" (відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 1-586К.

В подальшому даний договір було викладено в новій редакції шляхом укладання 01.07.2011 між Акціонерною компанією «Харківобленерго» та відповідачем Додаткової угоди про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 1-586К від 02.07.2004.

З 01.01.2019 у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 є Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (позивач).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з 01.01.2019, шляхом фактичного споживання електричної енергії за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера. 4-А, приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався продавати електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача, а відповідач сплачувати позивачу вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі, згідно з умовами цього договору.

У розділі 5 договору сторони погодили ціну, порядок обліку і оплати електричної енергії.

Так, відповідно до п.5.1 договору відповідач розраховується з позивачем за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку) затвердженої Регулятором, згідно з обраною відповідачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.

У п.5.8 договору сторони погодили, що розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата вартості електричної енергії здійснюється відповідачем шляхом перерахування коштів на спецрахунок позивача, відповідач здійснює оплату з розподілу (передачі) електричної енергії через позивача (п.5.9 та п.5.13 договору).

За умовами п.6.2 договору відповідач зобов`язався здійснювати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг, згідно з умовами цього договору.

Оскільки відповідач не підписував заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та не обирав комерційну пропозицію, порядок розрахунків за договором № 1-586К з 01.01.2019 визначається відповідно до додатку № 2 «Порядок розрахунків».

Відповідно до п.5 Додатку № 2 «Порядок розрахунків» остаточний розрахунок відповідачем за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого позивачем рахунку відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показниками розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). Відповідач протягом трьох робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати у відповідному структурному підрозділі позивача рахунок на оплату електричної енергії. Даний рахунок має бути сплачений відповідачем протягом п`яти операційних днів з дня його отримання. В разі неявки відповідача для отримання рахунку позивач направляє рахунок відповідачу рекомендованим листом.

Згідно з переданими Акціонерною компанією «Харківобленерго» даними позивачем сформовано наступні рахунки за електричну енергію за: січень 2019 на суму 61 273,96грн.; лютий 2019 на суму 55 345,44грн., березень 2019 на суму 61 273,96грн., квітень 2019 на суму 13 496,22грн., які були направлені на адресу відповідача.

Всього відповідачем спожито електричної енергії за період з січня по квітень 2019 на загальну суму 191 389,58грн.

Оскільки відповідач до теперішнього часу заборгованість не сплатив, такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Частиною 1 ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключено побутовим та малим не побутовим споживачам.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону).

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.

Таким чином, позивач, як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Відповідно до п.13 розділу розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» у разі відокремлення оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії та про користування електричною енергією.

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Також згідно з п.8 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268 (далі - Постанова), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Разом з тим, у відповідності до п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Отже, враховуючи наведені приписи, та те, що за адресою: вул. Луї Пастера, 4-А в м. Харкові фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, вважається укладеним на умовах договору № 1-586К з 01.01.2019 з відповідачем, дані про якого передані від попереднього постачальника АТ "Харківобленерго".

Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином та протягом з січня по квітень 2019 продав відповідачу електричну енергію на загальну суму 191 389,58грн., яка складається з заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 155 000,01грн. та з заборгованості по обсягу розподіленої електричної енергії в розмірі 36 389,57грн.

Відповідач зобов`язання щодо здійснення оплати за спожиту електричну енергію належним чином не виконав, отримані від позивача рахунки не оплатив, наявність заборгованості на вказану вище суму не спростував, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Факт наявності заборгованості за продану позивачем електричну енергію на суму 191 389,40грн. підтверджується належними доказами, наявними у справі.

Суд не приймає заперечення відповідача щодо необґрунтованості позивачем вимог в частині стягнення заборгованості за послугу за розподілення електричної енергії в розмірі 36 389,57грн., керуючись наступним.

Відповідно до п.3.3.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 та п.1 публічної комерційної пропозиції до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, ціна на електричну енергію, що постачається споживачу, включає в себе наступні складові:

Ціна купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України;

Тариф на послуги постачальника універсальних послуг, який затверджений регулятором;

Тариф на послугу з розподілу електричної енергії на відповідному класі напруги, який затверджений регулятором.

Пунктом 1.2.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії обумовлено, що у разі постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, послугу з розподілу електричної енергії для потреб споживачів, електроустановки яких приєднані на території діяльності відповідного оператора системи, оплачує відповідний електропостачальник за усією сукупністю зазначених споживачів, постачання яким здійснює постачальник універсальних послуг.

Як вбачається судом із змісту договору про закупівлю № 1-586К від 12.04.2019, на який посилається відповідач у відзиві, предметом даного договору є послуга з перетікання реактивної енергії.

Суд зазначає, що умови договору про закупівлю послуги з розподілу/перетікання реактивної енергії ні яким чином не впливають на договірні відносини між відповідачем та позивачем щодо постачання електричної енергії, оскільки предметами договорів є різні види енергії.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем за спожиту електричну енергію, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а заборгованість в розмірі 191 389,58грн. стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 3 255,00грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.5.11 публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, уразі порушення відповідачем строків оплати, позивач має право вимагати сплату пені.

На підставі зазначеного, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 22.03.2019 по 30.04.2019 на загальну суму 3 255,39грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач надав обґрунтований розрахунок пені за лютий-березень 2019, який відповідає умовам договору та Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 272,72грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню в повному обсязі, керуючись наступним.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної статті позивач нарахував відповідачу за період з 22.03.2019 по 30.04.2019 3% річних в розмірі 272,72грн.

Нарахування 3% річних не суперечить вимогам чинного законодавства України, воно відповідає наданому розрахунку, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується заперечень відповідача проти позовних вимог в частині стягнення пені та 3% річних, суд не погоджується з викладеними відповідачем доводами, виходячи з наступного.

В якості підстав для відмови в задоволенні позовних вимог в цих позовних вимог відповідач зазначає про наявність правових та фактичних підстав, посилаючись при цьому на те, що його Підприємство є бюджетною установою, а також на відсутність фінансування з місцевого бюджету, що, на думку відповідача, свідчить про відсутність вини з його боку.

В силу ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ст.617 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України).

Суд зазначає, що незалежно від того, що стало причиною відсутності у боржника необхідної суми грошей (об`єктивні обставини чи суб`єктивна недбалість боржника), це не звільняє його від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику цього суду як джерело права.

Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 та у справі «Бакалов проти України» від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими, доведеними документально, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору суд, керуючись ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладає на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний центр паліативної медицини «Хоспіс» (, адреса: 61075, м. Харків, вул. Луї Пастера, 4-А) на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут»» (, адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126) - заборгованість за електроенергію в розмірі 191 389,58грн. на поточний рахунок із спеціальним режимом використання у філії ХОУ АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , МФО 351823;

- пеню в розмірі 3 255,39грн., 3% річних в розмірі 272,72грн. та 2 923,77грн. судового збору на поточний рахунок НОМЕР_2 в АТ «Мегабанк», МФО 351629.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "10" вересня 2019 р.

Суддя Т.А. Лавренюк