ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
12.09.2019 р. Справа № 917/1582/19
про забезпечення позову у справі до подання позову,
10.09.2019 р. до господарського суду Полтавської області Селянським (фермерським) господарством "Славнівське" подано заяву (вх. №1840/19 від 10.09.2019 р.) про забезпечення майбутнього позову про захист порушених та оспорюваних прав.
В обґрунтування поданої заяви заявник вказує наступне.
Фермерське господарство добровільно від постійного користування землею не відмовлялося. Вилучення земельної ділянки із постійного користування фермерського господарства не проводилося.
Заявник вказує, що 23.08.2019 р. господарство отримало копію наказу від 29.07.2019 р. № 2280/5 за результатами розгляду скарги Бутенківської сільської ради "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень".
Фізичні особи, яким надано вказані вище дозволи на виготовлення землевпорядної документації, таку документацію вже виготовили та звернулися до Бутенківської сільської ради із клопотаннями про передачу земельних ділянок їм у власність (а відповідачем прийнято відповідне рішення).
Після реєстрації прав власності фізичних осіб на частини земельної ділянки із належної на праві користування, земельна ділянка з кадастровим номером фактично не існуватиме.
Заявник стверджує, що реєстрація прав фізичних осіб на частини земельної ділянки, фактично унеможливить право постійного користування СФГ "Славнівське", оскільки будь-які обтяження на дану земельну ділянку зараз відсутні, а рішення про передачу у власність нових земельних ділянок вже прийняті, що унеможливить в подальшому виконати рішення суду, в разі, якщо позовні вимоги будуть задоволені.
Такий вид забезпечення позову не завдасть збитків Бутенківській сільській раді чи правам третіх осіб, тому застосування зустрічного забезпечення не пропонується.
На підтвердження вказаних обставин заявником до заяви додано:
- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права;
- витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку;
- наказ Міністерства юстиції України № 2280/5 від 29.07.2019 р. про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.05.2019 р. № 46768717 та скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права № 31459152;
- відповідь сільської ради на запит адвоката від 30.08.2019 р. № 1021.
Так, на думку заявника, Бутенківська сільська рада передає у приватну власність учасникам антитерористичної операції земельні ділянки із землі, що перебуває у постійному користуванні СФГ "Славнівське".
При розгляді заяви суд виходить з наступного.
Згідно з статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до пунктів 1, 2 та 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.
Суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.
Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.
При чому особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна навести доводи адекватності засобу забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник.
Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права.
Позивач має довести на підставі належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні статті 73 ГПК України наявність зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обґрунтувати яким чином заходи забезпечення позову забезпечать реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.
Судом враховується, що Бутенківська сільська рада, як розпорядник спірної земельної ділянки, в силу приписів статті 122 Земельного кодексу України, не позбавлений права та можливості, незважаючи на наявність спору, приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на передання у власність чи надання у користування даної земельної ділянки.
Також, судом враховано, що згідно з статтею 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр", внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051, встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, поділу чи об`єднання земельних ділянок.
Згідно з пунктом 19 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у випадку припинення існування спірної земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, або у випадку передачі земельної ділянки у власність чи користування третім особам, позивач буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до судів різних юрисдикцій, а тому невжиття заходів до забезпечення позову не забезпечить реального захисту прав позивача щодо спірної земельної ділянки.
Відповідно до частини 3 статті 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.
Отже, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Бутенківській сільській раді вчиняти дії, спрямовані на укладення договорів оренди та інші дії, накладення арешту на земельну ділянку сприятиме запобіганню порушенню прав позивача та забезпечить йому можливість реального судового захисту.
Згідно статей 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З огляду на викладене, заява Селянського (фермерського) господарства "Славнівське" про забезпечення майбутнього позову підлягає задоволенню.
Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 136 - 140, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:
1. Заяву Селянського (фермерського) господарства "Славнівське" про забезпечення позову задовольнити.
Ухвала набрала законної сили 12.09.2019 р.

Ухвала дійсна для пред`явлення державному виконавцю до 12.09.2022 р.

Згідно з частиною 8 статті 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (статті 235, 255 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з статтею 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Солодюк О.В.