ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 вересня 2019 р. Справа № 903/430/19

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Коваль Олександр Миколайович

за участю представників сторін:

від позивача-1: Прус І.О. довіреність №317/52/2-19 від 30.01.2019

від позивача 2: Крутилко О.О. довіреність №779/1.11 від 03.07.2019

від відповідача: н/з

прокурор відділу прокуратури Волинської області: Присяжнюк І.Б. службове посвідчення №045087 від 29.11.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/430/19 за позовом першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної ради, Комунального підприємства Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф до Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХОЙЛ НК про стягнення 1789806,74 грн.,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019 перший заступник керівника Луцької місцевої прокуратури направив в суд в інтересах держави в особі Волинської обласної ради, Комунального закладу Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф позов до Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХОЙЛ НК про стягнення 1687476,00 грн.

Заява обґрунтована не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору про закупівлю №116 від 15.03.2018.

Ухвалою суду від 11.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.07.2019 о 11:00 год.

Луцька місцева прокуратура 14.06.2019 направила на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог.

Протокольною ухвалою від 09.07.2019 суд відклав підготовче засідання на 06.08.2019 о 10:00 год.

Комунальне підприємство Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф 18.07.2019 подало наступні документи:

1. Заяву про заміну учасника справи позивача-2 Комунального закладу Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф його правонаступником - Комунальним підприємством Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф;

2. Заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з ТзОВ ТЕХОЙЛ НК 1789806,74 грн., з яких 1462522,30 грн. попередньо сплачену за товар грошову суму, 224907,88 грн. пеню за порушення строків виконання зобов`язання, 102376,56 грн. штраф за прострочення виконання зобов`язання понад тридцять днів та судові витрати в розмірі сплаченого судового збору;

3. Заяву про долучення платіжного доручення №1205 від 12.07.2019 в сумі 1535,00 грн.;

4. Документи, які підтверджують надсилання цінним листом з описом вкладення відповідачу заяви від 09.07.2019 про зміну учасника справи позивача 2 його правонаступником та заяви про збільшення та уточнення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 06.08.2019 заяву про заміну учасника справи позивача-2 задоволено. Замінено позивача-2 Комунальний заклад Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф його правонаступником - Комунальним підприємством Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф.

Протокольною ухвалою від 06.08.2019 суд прийняв заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 03.09.2019 о 11:00 год.

В судовому засіданні прокурор та представники позивачів позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в позові.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХОЙЛ НК в призначене судове засідання не з`явився, ухвала суду від 06.08.2019, яка була надіслана за належною адресою відповідача повернута об`єктом поштового зв`язку з позначкою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Відповідно до відповіді АТ «Укрпошта» вручити реєстровані поштові відправлення починаючи з лютого 2019, що надходять на адресу ТОВ «Техойл НК» немає можливості, оскільки за адресою вул.Ярославів Вал, будинок 5-В вивіска з назвою ТОВ «Техойл НК» та абонентська поштова скринька відсутні. Всі поштові відправлення зберігаюься у відділені поштового зв`язку №30 м.Києва протягом встановленого терміну (а.с.217).

Судом враховано, що у відповідності до ч.2 ст.2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина друга статті 3 Закону України Про доступ до судових рішень).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України Про доступ до судових рішень судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на викладене, відповідач не був позбавлені права та можливості ознайомитися з ухвалами Господарського суду Волинської області від 11.06.2019, від 09.07.2019, від 06.08.2019 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Оскільки неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності відповідача, за наявними в ній матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГП України.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення прокурора та представників позивачів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2018 між Комунальним закладом «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (правонаступник Комунальне підприємство «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф») (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ НК» (Продавець) укладено договір про закупівлю №116 (а.с.45-48).

Відповідно до п.1.1 договору продавець зобов`язався протягом 2018 року продати і поставити Покупцеві товар: бензин марки А-92, дизельне паливо, шляхом передачі талонів на пальне та зберігати його для Покупця, а покупець прийняти та оплатити товар відповідно до визначених цим договором умов.

Згідно п. 5.1 вищевказаного Договору про закупівлю, строк поставки (передачі) товару становить 5 днів з дня замовлення. Поставка товару - це передача Покупцю Продавцем товару - талонів (далі по тексту - картка(и) на пальне або картка(и)), згідно яких буде відпускатись товар, на відповідну до замовлення кількість. Передача продавцем карток на пальне здійснюється за адресою покупця: м.Луцьк, вул. Словацького,28, уповноваженій особі покупця.

Пунктом 5.6 Договору, сторони передбачили, що продавець повинен забезпечити зберігання товару, придбаного Покупцем, в належних умовах, передбачених відповідними нормативними документами, та передати його Покупцеві на першу вимогу у місцях поставки (АЗС Продавця/його партнерів), вказаних у пункті 5.2 цього Договору на підставі талонів (карток) на відповідну кількість товару.

Відповідно до п. 5.8 Договору, товар вважається переданим на зберігання покупцем продавцю з дати підписання сторонами відповідної видаткової накладної на товар. Товар повертається (видається) Покупцю зі зберігання лише на підставі та в обмін на картку на пальне, видану Продавцем Покупцеві.

У відповідності до п.5.9 Договору, з метою належного виконання своїх зобов`язань щодо фактичної передачі (видачі) товару Покупцю зі зберігання, Продавець має право залучати необхідну кількість третіх осіб - підприємств, які мають відповідні права на експлуатацію АЗС (необхідних площ АЗС) і на виконання договірних відносин з Продавцем, забезпечують фактичну передачу (видачу) товару Покупцю при пред`явленні останнім картки на пальне. Товар, отриманий Покупцем на АЗС, що підтверджується чеком касового апарату (РРО), вважається поверненим зі зберігання Продавцем Покупцю, згідно умов цього Договору.

Відповідно до п.п. 5.11-5.12 договору, зберігання та видача (передача) товару зі зберігання здійснюється на автозаправних станціях Продавця/його партнерів, перелік яких узгоджується сторонами у додатку 2 до цього Договору. Видача (передача) товару зі зберігання Покупцю проводиться Продавцем частинами. Видача (передача) товару зі зберігання Покупцю підтверджується фактом отоварення картки на пальне (тобто повернення Продавцю картки на пальне в обмін на виданий (переданий) ним товар зі зберігання), що підтверджується чеком касового апарату (РРО).

Згідно підпункту 7.2.2 пункту 7.2 Договору відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню за порушення строків виконання зобов`язання у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачується штраф у розмірі семи відсотків вартості.

Пунктом 10.1 Договору встановлено що цей Договір набирає чинності з дня його підписання та скріплення печатками Сторін і діє по 31 грудня 2018 року включно, а в частині розрахунків між Сторонами, постачання оплаченого товару та стягнення штрафних санкцій - до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цим Договором.

17.09.2018, 12.10.2018, 24.10.2018, 20.11.2018 між Комунальним закладом «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (правонаступник Комунальне підприємство «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф») (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ НК» (Продавець) підписані додаткові угоди (а.с.49-54), згідно яких ціна договору була зменшена до 5988921,60 грн.

На виконання умов Договору, Покупець попередньо оплатив у повному об`ємі товар, відповідно до визначених цим Договором умов, тим самим, належним чином виконав його, що підтверджується платіжними дорученнями від 20.03.2018 №473, від 26.03.2018 №586, від 26.03.2018 №587, від 04.04.2018 №599, від 17.04.2018 №764, від 17.04.2018 №821, від 03.05.2018 №960, від 12.07.2018 №1696, від 19.07.2018 №1769, від 08.08.2018 №1912, від 08.08.2018 №1913, від 17.08.2018 №2010, від 22.08.2018 №2059, від 02.10.2018 №2431, від 02.10.2018 №2432, від 26.10.2018 №2654 на загальну суму - 5 988 921 ,60 грн. (а.с.82-89).

Відповідно до видаткових накладних від 20.03.2018 №НКТ-000438, від 23.03.2018 №НКН-000298, від 02.04.2018 №НКН- 000391, від 12.04.2018 №НКТ-000698, від 12.04.2018 №НКТ-000699, від 27.04.2018 №НКН-000580, від 09.07.2018 №НК-0001948, від 17.07.2018 №НК-0002069, від 01.08.2018 №НКН-001316, від 14.08.2018 №НКТ-002532, від 17.08.2018 №НКН-001472, від 27.09.2018 №НКН-001724, від 27.09.2018 №НКТ-002970, від 23.10.2018 №НКТ-003336 (а.с.90-92, 94-96), Покупець не може отримати на автозаправних станціях партнера Продавця - Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» товар, за який була проведена оплата бюджетними коштами.

Покупець надсилав Продавцю претензії від 13.06.2018 №648/1.11, від 07.11.2018 №1348/1.11, від 29.11.2018 №1439/1.11, від 16.01.2019 №86/1.11, від 08.02.2019 №186/1.11 (а.с.57-66) та Акт звірки між покупцем та продавцем до Договору про закупівлю від 15.03.2018 №116 станом на 01.03.2019, що є додатком до листа позивача відповідачу від 06.03.2019 №310/1.11 «Про акти звірки між покупцем та продавцем до Договору про закупівлю від 15.03.2018 №116 станом на 01.03.2019 року» (а.с.67-68), проте останні залишені без відповіді та задоволення.

У зв`язку з неодноразовою відмовою операторами підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" здійснювати заправку транспортних засобів покупця на підставі талонів, виданих ТОВ "Техойл НК" КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» надіслало листи партнеру Продавця - Підприємству з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» від 29.11.2018 №1440/1.11, від 16.01.2019 №87/1.11 «Про відмову передавати бензин А-92 і дизельне паливо по талонах (картках) ТзОВ «ТЕХОЙЛ НК» (а.с.69-72).

Згідно повідомлення Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» по талонах на пальне ТОВ «Техойл НК» в мережі АЗС ПІІ «АМІК Україна» відвантажувалось пальне на ТОВ «Техойл НК» згідно Договору поставки пального №17/1142 від 01.12.2017, однак 01.03.2019 вказаний Договір, укладений із ТОВ «Техойл НК» було розірвано, у зв`язку з неналежним виконанням договірних відносин зі сторони ТОВ «Техойл НК», шляхом укладення додаткової угоди №8 до Договору №17/1142 від 01.12.2017 (а.с.129-130).

Факт невиконання договірних зобов`язань відповідачем і порушення прав і законних інтересів позивача, підтверджується витягами з рапортів старших лікарів зміни центральної оперативної диспетчерської щодо зауважень по роботі Комунального закладу «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 20.10.2018, від 22.10.2018, від 22.10.2018, від 04.11.2018, від 07.11.2018, від 07.11.2018, від 14.11.2018, від 14.11.2018, від 16.11.2018, від 17.11.2018, від 21.11.2018, від 26.11.2018, від 02.12.2018, від 01.01.2019, від 05.01.2019, від 06.01.2019, від 12.01.2019 (а.с.73-81).

Як стверджує представник позивача та підтверджується актом інвентаризації наявності грошових документів, бланків документів суворої звітності від 22.04.2019 на підставі виданих ТОВ "Техойл НК" талонів неможливо здійснити заправку автомобілів паливом.

На балансі покупця обліковуються талони на ТОВ "Техойл НК" на загальну суму 1462522,30 грн., по яким не здійснюється відпуск палива на АЗС, зокрема: дизельне паливо у кількості 17 100 л на суму 537098,00 грн. та бензин А-92 у кількості 31700 л на суму 925424,30 грн. (а.с.191-193).

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 1462522,30 грн.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Статтею 663 та частинами 1, 2 статті 692 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 193 ГК України, статей 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611 ЦК України).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У відповідності до частини 1 статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Разом з тим, слід відзначити, що штрафні санкції, передбачені абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише не грошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Пунктом 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань, яким визначено, що господарським судам необхідно мати на увазі, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише не грошового зобов`язання, пов`язаного з обігом товару, виконанням poбіт, наданням послуг, з вартості вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абзацом 3 частини 2 статті 231 ГК України, можливо за сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 28.02.2011 у справі №3-11гс11, від 04.02.2014 у справі №3-14гс14).

Слід зазначити, що положення підпункту 7.2.2. пункту 7.2 Договору щодо сплати пені та штрафу за порушення строку поставки продукції узгоджується з приписами частини 2 статті 231 ГК України, відповідно до якої у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 15.01.2015 № 910/23600/13|3-204гс14).

У даному випадку позивач є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України та ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст.230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі N 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі N 911/1351/17, від 25.05.2018 у справі N 922/1720/17, від 02.04.2019 № 917/194/18).

Перевіривши розрахунок заборгованості за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ по пені (за період з 02.02.2019 по 09.07.2019) та штрафу, суд дійшов висновку, що правомірним є нарахування та підлягає стягненню з відповідача:

- 102376,56 грн. штрафу;

- 224907,88 грн. пені.

Порушення Продавцем договірних умов, прав і законних інтересів Покупця призводить до неможливості надання екстреної медичної допомоги громадянам на частині території Волинської області, яка обслуговується автозаправними станціями Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА».

Оскільки відповідач належними та допустимими доказами відповідно до ст. 76, 79 ГПК України факту невиконання своїх зобов`язань за спірним договором не спростував, а матеріали справи їх не містять, суд дійшов висновку, що ТзОВ "Техойл НК" не виконано своїх зобов`язань за договором з фактичної поставки товару, зокрема, відпуску такого палива на АЗС позивачу.

Оцінюючи подані сторонами докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором про закупівлю №116 від 15.03.2018 підлягають задоволенню в сумі 1789806,74 грн. з них: 1462522,30 грн. попередньо сплачена за товар грошова сума, 224907,88 грн. пеня за порушення строків виконання зобов`язання, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення та 102376,56 грн. штраф за прострочення виконання зобов`язання понад тридцять днів.

Оскільки позов до розгляду суду доведено з вини ТзОВ Техойл НК, то витрати по сплаті судового збору в сумі 26847,10 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Звернення з позовом до господарського суду перший заступник прокурора Луцької місцевої прокуратури обгрунтовує тим, що фінансування Комунального підприємства «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» здійснюється, в тому числі і для придбання пального, за кошти, виділені із Державного бюджету України (медична субвенція обласному бюджету - головний розпорядник коштів - Управління охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації, розпорядник коштів - Комунальний заклад «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф»).

Комунальне підприємство «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» є лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, власником якого є Волинська обласна рада, а управління його галузевою діяльністю здійснює Управління охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації, фінансування якого здійснюється, в тому числі і для придбання пального, за кошти, виділені з Державного бюджету України (медична субвенція обласному бюджету - головний розпорядник коштів - управління охорони здоров`я Волинської обласної державної адміністрації).

Вказані обставини свідчать про нездійснення Волинською обласною радою та КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» захисту порушених інтересів держави та наявність підстав для представництва органом прокуратури інтересів держави в суді, передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 232, ст. ст. 236-242 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХОЙЛ НК (вулиця Ярославів Вал, будинок 5-В, місто Київ, 01030, ) на користь Комунального підприємства «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (вулиця Словацького, будинок 28, місто Луцьк, 43021, код ЄДРПОУ 38527,74 грн. (один мільйон сімсот вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот шість гривень сімдесят чотири копійки), (з них: 1462522,30 грн. попередньо сплачена за товар грошова сума, 224907,88 грн. пеня за порушення строків виконання зобов`язання, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення та 102376,56 грн. штраф за прострочення виконання зобов`язання понад тридцять днів ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХОЙЛ НК (вулиця Ярославів Вал, будинок 5-В, місто Київ, 01030, ) на користь прокуратури Волинської області (вулиця Винниченка, будинок 15, місто Луцьк, 43000, р/р НОМЕР_1 , МФО 820172, ) 26847,14 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок сім гривень чотирнадцять копійок) витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

05.09.2019

Суддя І. О. Гарбар