ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2019м. ДніпроСправа № 904/1837/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за позовом Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, б.23, офіс 1016, )

до Приватного підприємства "БОНІ ФРАТЕЛЛІ" (49044, м. Дніпро, вул. Клари Цеткін, б.1Д, )

про стягнення заборгованості в розмірі 14993,20 грн.

Представники:

від позивача: Крабовський І.С.

від відповідача: Боюн В.В.

СУТЬ СПОРУ:

Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "БОНІ ФРАТЕЛЛІ" про стягнення коштів в розмірі 14 993,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язань відповідачем за договором №КБР-42/04/17 від 01.04.2017р.

Ухвалою суду від 06.05.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою суду від 15.05.2019р. вирішено проводити розгляд справи № 904/1837/19 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04.06.2019р.

27.05.2019р. до господарського суду Дніпропетровської області позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою суду від 04.06.2019р. відкладено розгляд справи в порядку спрощеного провадження до 04.07.2019р.

04.07.2019р. у засіданні судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, оскільки позивач у позовній заяві не зазначив повного найменування відповідача.

Ухвалою суду від 04.07.2019р. позовну заяву залишено без руху. Приватній організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" протягом 3 днів з дня вручення ухвали надано можливість усунути недоліки позовної заяви, надавши суду редакцію позовної заяви із зазначенням повного найменування відповідача та докази її направлення останньому.

12.07.2019р. позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої вимоги суду, викладені в ухвалі суду від 04.07.2019р. виконані в повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.07.2019р. продовжено розгляд справи, поновивши її у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження на 27.08.2019р.

27.08.2019р. в засіданні оголошено перерву до 29.08.2019р.

29.08.2019р. відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що платіжними дорученнями № 1674 від 20.05.2019р. та №1704 від 29.05.2019р. ним сплачено на користь позивача 8 400,00 грн. роялті за 4 квартал 2018р. та 1-3 квартали 2019р. Крім того, 28.08.2019 року ПП «Боні Фрателлі» направило на адресу позивача лист-повідомлення про припинення із 01.10.2019 року дії договору № КБР-42/04/17 від 01 квітня 2017р. Відповідач зазначив, що з огляду на зміст пункту 3.1. договору (щомісячна оплата) та пункту 1.2. додатку №2 до договору (щоквартальна оплата) строк платежу договором не визначений, а тому, відповідно до приписів ст. 530 ЦК України, він визначається моментом вимоги. За розрахунком відповідача позивач неправильно розрахував інфляційні втрати та 3% річних. Також відповідач просить відмовити у задоволенні вимог про стягнення 5000.00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, в судовому засіданні представик відповідача подав клопотання про зменшення суми адвокатського супроводу позивача до 1 000,00грн.

29.08.2019р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2017 року між Приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» (УЛАСП) та Приватним підприємством "БОНІ ФРАТЕЛЛІ" (користувач) було укладено Договір №КБР-42/04/17 (Договір).

Відповідно до пункту 1 договору, УЛАСП є організацією, що має повноваження надавати право (невиключну ліцензію) на використання в комерційній діяльності музичних творів, а також здійснювати збір винагороди (роялті) за таке використання на підставі свідоцтва про облік організації колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права та суміжних прав №19/2011 від 24 січня 2011 року, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України.

Відповідно до пункту 3.1 договору, користувач здійснює використання в комерційній діяльності музичних творів шляхом їх публічного виконання, а УЛАСП надає користувачу на умовах, визначених цим договором, право (невиключну ліцензію) на публічне виконання творів; користувач, в свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) на поточний рахунок УЛАСП відповідно до умов цього договору та закону.

Згідно з пунктом 3.3 договору, користувач зобов`язується перераховувати на поточний рахунок позивача винагороду (роялті), узгоджену сторонами у відповідних додатках до договору, не пізніше ніж за 5 днів до початку місяця, за який здійснюється платіж; не зважаючи на дату укладення договору, користувач здійснює перший платіж за весь місяць (календарний період), в якому було укладено договір; перший платіж здійснюється не пізніше трьох календарних днів після підписання договору; розмір винагороди (роялті) не залежить від кількості творів, що використовуватимуться користувачем під час дії договору, та частоти їх використання.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.04.2018, а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання (пункт 6.1 Договору).

Згідно з пунктом 6.2 договору, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця до настання зазначеної в пункті 6.1 дати, дія договору вважається подовженою на той самий строк, і на тих же умовах, і так кожного разу, коли протягом місяця до завершення строку дії договору не буде належного повідомлення про припинення; належним повідомленням про припинення зі сторони користувача є лист з доданим до нього актом припинення використання творів, що має бути підписаний уповноваженими представниками сторін; повідомлення про припинення дії цього договору мало бути надіслане засобами поштового зв`язку (цінним листом), при цьому належним доказом направлення повідомлення є чек відділу поштового зв`язку із зазначенням вказаних в цьому договорі поштових реквізитів сторони, на адресу якої направлено листа, а також опис вкладення з відтиском (печаткою) поштового відділу, який посвідчує відправлення зазначеного вище повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2019 року ПП «Боні Фрателлі» направило на адресу позивача лист-повідомлення про припинення із 01.10.2019 року дії договору № КБР-42/04/17 від 01.04.2017р. у зв`язку з припиненням договору оренди приміщення.

Таким чином, договір № КБР-42/04/17 від 01.04.2017р. вважається таким, що діє до 01.10.2019 року.

Згідно з пунктом 1 додатку № 2 до договору (а.с.29), винагорода (роялті) нараховується на підставі закону та цього договору і виплачується користувачем УЛАСПу щомісячними платежами; сторонами погоджено наступний розмір щоквартального платежу за використання творів: - розмір щоквартального платежу має складати 2100,00 грн за кожен заклад користувача, зазначений у відповідних додатках до договору. Загальний розмір поквартального платежу з дня набуття чинності договору становить 2100,00 грн. Зазначена сума перераховується користувачем на розрахунковий рахунок УЛАСП відповідно до умов договору.

Позивач зазначає, що відповідачем не сплачені платежі за четвертий квартал 2018 року, перший квартал 2019 року та другий квартал 2019 року.

Частиною 1 статті 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об`єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим Законом (частина 2 статті 418 Цивільного кодексу України).

Перелік об`єктів права інтелектуальної власності визначений приписами частини 1 статті 420 Цивільного кодексу України. Зокрема, об`єктами права інтелектуальної власності є літературні та художні твори, які в свою чергу є об`єктами авторського права (частина 1 статті 433 Цивільного кодексу України), до складу яких входять музичні твори (з текстом або без тексту) (пункт 1 частини 1 статті 433 Цивільного кодексу України), а також виконання, фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення, які в свою чергу є об`єктами суміжних прав (частина 1 статті 449 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 422 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності виникає (набувається) з підстав, встановлених цим Кодексом, іншим законом чи договором.

До майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до частини 1 статті 440 Цивільного кодексу України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

До майнових прав інтелектуальної власності на об`єкт суміжних прав відповідно до частини 1 статті 452 Цивільного кодексу України відносяться: право на використання об`єкта суміжних прав; виключне право дозволяти використання об`єкта суміжних прав; право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта суміжних прав, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено статтею 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об`єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Згідно частини 2 статті 426 Цивільного кодексу України, особа, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, може використовувати цей об`єкт на власний розсуд з додержанням при цьому прав інших осіб.

Частиною 3 статті 426 Цивільного кодексу України встановлено, що використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених Цивільним кодексом України та іншим законом.

Відповідно до частин 4-5 статті 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права" за авторським договором про передачу невиключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має авторське право) передає іншій особі право використовувати твір певним способом і у встановлених межах. При цьому за особою, яка передає невиключне право, зберігається право на використання твору і на передачу невиключного права на використання твору іншим особам. Право на передачу будь-яким особам невиключних прав на використання творів мають організації колективного управління, яким суб`єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.

Частиною 2 статті 33 України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що договір про передачу прав на використання творів вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов (строку дії договору, способу використання твору, території, на яку поширюється передаване право, розміру і порядку виплати авторської винагороди, а також інших умов, щодо яких за вимогою однієї із сторін повинно бути досягнено згоди). Авторська винагорода визначається у договорі у вигляді відсотків від доходу, отриманого від використання твору, або у вигляді фіксованої суми чи іншим чином. При цьому ставки авторської винагороди не можуть бути нижчими за мінімальні ставки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління (стаття 45, частина 1 статті 47 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Відповідно до частини 3 статті 48 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що повноваження на колективне управління майновими правами передаються організаціям колективного управління авторами та іншими суб`єктами авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів, укладених у письмовій формі.

Згідно частини 5 статті 48 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що на основі одержаних повноважень організації колективного управління надають будь-яким особам шляхом укладання з ними договорів невиключні права на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Згідно зі статтею 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини інтелектуальної власності.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати виногороди (роялті). Відповідно до пункту 3.3 договору, строк оплати виногороди (роялті) є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що Приватне підприємство «Боні Фрателлі» сплатило на користь позивача 8 400,00 грн. роялті за 4 квартал 2018р. та 1-3 квартали 2019р., що підтверджується платіжними дорученнями № 1674 від 20.05.2019р. та №1704 від 29.05.2019р., тобто відповідач сплатив борг у сумі 6300,00 грн. під час розгляду, що дає підстави для закриття провадження у справі.

Згідно п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Крім того як вже вище було зазначено відповідач сплатив за третій квартал 2019 року - 2100 грн., тобто їм було сплачено за послуги в повному обсязі до 01.10.2019 року.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до пункту 3.6 договору, якщо користувач прострочить платіж стосовно одного місяця на строк більший ніж 4 (чотири) місяці, то користувач повинен буде сплатити УЛАСП штраф, що складає 100% від розміру простроченого платежу.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати винагороди (роялті), позивачем останньому нараховано штраф у розмірі 2 100,00 грн за 4 квартал 2018 року.

Враховуючи той факт, що порушення зобов`язання підтверджено належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення штрафу у разі прострочення сплати винагороди (роялті), суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення штрафу.

Суд перевіривши розрахунок штрафу, зазначає що він є правильним та задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 2 100,00 грн.

Крім того, згідно з пунктом 3.6 договору, у разі прострочки платіжу стосовно одного місяця на строк більший ніж 4 (чотири) місяці УЛАСП набуває право на дострокове отримання винагороди (роялті) за строк у повному обсязі.

Позивачем нараховано відповідачу дострокову винагороду (роялті) у розмірі 6 300,00 грн за період з 3 кварталу 2019 - по 1 квартал 2020.

Враховуючи сплату відповідачем роялті за 3 квартал 2019 по договору, а також те, що на підставі листа-повідомлення позивача про припинення дії договору № КБР-42/04/17 від 01.04.2017р. він вважається таким, що діє до 01.10.2019 року, позовні вимоги в частині стягнення дострокової винагороди (роялті) у розмірі 6 300,00 грн. не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 47,00 грн за загальний період з 26.09.2018 по 27.03.2019 та інфляційних втрат у розмірі 246,20 грн. за загальний період з 26.09.2018 по 27.03.2019.

Перевіривши дані розрахунки згідно пошукової системи «Законодавство», господарський суд встановив, що вони здійснені арифметично неправильно та підлягають перерахунку. У зв`язку з цим з відповідача підлягає до стягнення 3% річних у розмірі 36,56 грн за загальний період з 26.09.2018 по 27.03.2019, та інфляційні втрати у розмірі 133,66 грн за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

08.03.2019 між адвокатським об`єднанням "Інтелкрафтс" (Адвокатське об`єднання) та Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" (клієнт) було укладено договір №8.40-А про надання професійної правничої допомоги (договір №8.40-А) (а.с.31).

Відповідно до пункту 1.1 договору №8.40-А, адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надану йому правову допомогу.

Згідно з пунктом 1.2 договору №8.40-А, професійна правнича допомога, що надається за цим договором: підготовка позовної заяви та всіх необхідних документів, пов`язаних з розглядом справи, звернення до суду, представництво інтересів клієнта в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій у господарській справі за позовом клієнта до ПП "БОНІ ФРАТЕЛЛІ" про стягнення заборгованості за договором №КБР-42/04/17.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019 (пункт 5.1 договору №8.40-А).

Пунктом 4.1 договору №8.40-А передбачено, що за надання професійної правничої допомоги клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду за підготовку позовної заяви, звернення до суду та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції - 5 000,00 грн без ПДВ.

Як вбачається із Акту затвердження сторонами обсягу надання правничої допомоги в суді першої інстанції (а.с.83), Адвокатське об`єднання надало клієнту послуги відповідно до умов Договору на загальну суму 5 000,00 грн та зазначеною оплатою охоплюється наступний перелік робіт адвоката: - підготовка позовної заяви, аналіз документів для підготовки позовної заяви, проведення розрахунків загальної заборгованості - 3 000,00 грн, аналіз законодавства, надання консультацій клієнту - 1 000,00 грн, підготовка процесуальних документів - 1 000,00 грн.

Платіжним дорученням № 394 від 29.03.2019 (а.с.89) Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав" здійснила оплату послуг з надання правової допомоги за договором у розмірі 5 000,00 грн.

Частинами 4-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням розміру позовних вимог та незначної складності розрахунку, підготовлених адвокатом процесуальних документів, а також наявності клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката є завищеним, та підлягає частковому задоволенню у розмірі 2 500,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 129, 231, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача основної заборгованості на суму 6300,00 грн.

Стягнути з приватного підприємства "БОНІ ФРАТЕЛЛІ" (49044, м. Дніпро, вул. Клари Цеткін, б.1Д, ) на користь приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, б.23, офіс 1016, ) інфляційні витрати у розмірі 133,66 грн., 3% річних у розмірі 36,56 грн., штраф у розмірі 2100,00 грн, витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00грн та 1921,00 грн - судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.09.2019

Суддя С.П. Панна