ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

10 вересня 2019 року Справа 916/2382/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. розглянувши матеріали позовної заяви за вх. № 1459/19 від 14.08.2019 року

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Одеський механічний завод", м. Одеса

до: Фізичної особи-підприємця Непомнящого Олександра Анатолійовича, с. Музиківка, Херсонська область

про стягнення 52895,15 грн.

в с т а н о в и в:

16.08.2019 за вх. №2436/19 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" до Фізичної особи-нідприємця Непомнящого Олександра Анатолійовича про стягнення 52 895,15 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.08.2019 позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" передано за підсудністю до Господарського суду Херсонської області.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Херсонської області від 09.09.2019 року, справу розподілено судді Ярошенко В. П.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення укладених між сторонами договірних зобов`язань відповідно до договору оренди нерухомого майна № 0109/17 від 01.09.2017р., відповідач не виконав свої грошові зобов`язання в частині своєчасної оплати оренди і компенсації за комунальні послуги.

В позовній заяві позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно Фізичної особи-підприємця Непомнящого Олександра Анатолійовича (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_1 ), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Товариство з додатковою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" обґрунтовує своє звернення до господарського суду із заявою про забезпечення позову тим, що у зв`язку зі спливом 01 вересня 2019 року строку дії договору оренди, відповідач може уникнути від обов`язку відшкодування орендодавцю збитків в сумі 52895,15 грн.

Господарський суд, розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" про забезпечення позову, не знайшов підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

За правилами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності з ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, виходячи з вимог п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, повинна обґрунтувати причини звернення із відповідною заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є доведення підстав та подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів сторонніх осіб.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення особою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення особи від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Зі змісту заяви про забезпечення позову від 14.08.2019 реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи заявника в обґрунтування забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях щодо неможливості або суттєвого ускладнення стягнення коштів за даним позовом.

Разом з тим, заявником не надано суду жодних доказів того, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду, доказів які б підтверджували факт відсутності у відповідача грошових коштів та вжиття боржником заходів щодо відчуження майна.

Отже, заявником не обґрунтовано яким чином невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, у випадку задоволення даного позову.

В обґрунтування своїх вимог щодо забезпечення позову, заявник посилається лише на неналежне виконання боржником своїх зобов`язань за договором.

Суд зауважує, що позивачем не надано суду переліку майна відповідача, доказів наявності у власності рухомого та/чи нерухомого майна, щодо якого позивач просить вжити заходів до забезпечення позову.

Відсутня також інформація щодо вартості майна, що унеможливлює встановлення судом співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

З огляду на викладене, та у зв`язку з тим, що Товариством з додатковою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" не надано документального підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити Товариству з додатковою відповідальністю "ОДЕСЬКИЙ МЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Ухвалу направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 235 ГПК України, після її підписання та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 254, 255, 256 ГПК України.

Ухвала складена та підписана 10.09.2019р.

Суддя Ярошенко В. П.