ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 вересня 2019 р. Справа № 903/609/19

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця, м.Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Індустрія енергії, м.Луцьк

про стягнення 73 395 грн. 00 коп.

Суддя Шум М. С.

Секретар с/з Кобись Є. О.

Представники сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: Ковальчук Т. В., директор

Суть спору: 12.08.2019 на адресу суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю Індустрія енергії про стягнення 73 395 грн. 00 коп. штрафу за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу та 1 921 грн. 00 коп. судового збору.

Ухвалою суду від 14.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачу подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності.

У відзиві від 27.08.2019 №27/08-2019, який прийнято та долучено до матеріалів справи, відповідач зазначає, що ТзОВ «Індустрія енергії» вказавши у накладній 43615087 масу вантажу, яка складає 62 300 кг., але фактично встановлено, що маса вантажу становить 57 700 кг., що на 4 600 кг. менше, ніж вказано у накладній та сплативши суму залізничного тарифу з розрахунку по більшій масі вантажу, ніж було потрібно сплатити, не завдав збитків ані позивачу, ані іншим учасникам господарських відносин. Крім того, відповідач просить суд прийняти до уваги той факт, що у накладній було вказано масу вантажу більшу, ніж фактична маса вантажу, що перевозився, що не призвело до більшого зношення рухомого складу або можливості руйнації чи пошкодження вагону. Відтак, ТзОВ «Індустрія енергії» просить суд зменшити суму штрафу до однієї провізної плати, тобто до суми 14 679 грн. 00 коп. До відзиву на підтвердження складного фінансового становища відповідачем долучено копію фінансового звіту станом на 30.06.2019.

В судовому засіданні представник відповідача обставини, викладені у відзиві підтримав, неправильне зазначення маси вантажу у накладній визнав, інших обставин справи, викладених в позовній заяві не оспорив, проте просив суд зменшити суму штрафу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча був вчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 04.09.20219 в задоволенні клопотання представників Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця про участь у судовому засіданні 10.09.2019 о 10:00 год в режимі відеоконференції відмовлено.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив:

Згідно з накладною № 43615087 від 03.02.2019 у лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустрія Еенергії» здійснило відправлення вагону №68741008 зі станції Суми Південної залізниці на станцію Правда Придніпровської залізниці.

При проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ Вузол Придніпровської залізниці залізницею було проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вагоні №68741008 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

При переважуванні вагону в статичному режимі виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні.

Працівниками залізниці складено комерційний акт №450003/25 від 08.02.2019, відповідно до якого маса вантажу брутто 79700 кг, тара 22000 кг (з документу), нетто вантажу 57700 кг, що на 4600 кг менше маси, ніж зазначено у документі.

У зв`язку із невідповідністю у вазі, вказаній у накладній, та фактичній, позивачем на підставі ст. 118 Статуту залізниць України було нараховано штраф у п`ятикратному розмірі провізної плати, що становить 73 395 грн. 00 коп., виходячи з розрахунку: 14 679 грн. 00 коп. х 5 = 73 395 грн. 00 коп., де 14 679 грн. 00 коп. провізна плата за вагон від станції Суми Південної залізниці до станції Правда Придніпровської залізниці.

Провізна плата в розмірі 14 679 грн. 00 коп. підтверджується накладною №43615087.

Судом встановлено, що відповідно до накладної №43615087 від 03.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустрія енергії» відправило Приватному акціонерному товариству «Дніпровський Меткомбінат» вантаж (лом чорних металів) (а.с. 11).

Як вбачається із накладної №43615087, номер вагону - 68741008; маса нетто вантажу (без вагону) 62 300 кг; спосіб визначення ваги: на вагонних вагах 150 т; вантаж зважено вантажовідправником.

08.02.2019 на станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці працівниками залізниці складено комерційний акт №450003/25 (а.с. 12-13).

Відповідно до акту за накладною №43615087 від 03.02.2019 вагон з вантажем, відправлений із станції Суми, станція призначення: Правда, відправник: ТзОВ «Індустрія енергії», одержувач: ПрАТ «Дніпровський Меткомбінат» зважено в статичному режимі з повною зупинкою та розщепленням у присутності ДСЗ Клюєва, АРВ Плітченко, прийомоздавальника ОСОБА_1 на справних вагонних 150тн електронно тензометричних вагах, заводський номер 032, що пройшли держповірку 28.12.2018 в результаті чого виявилося, що вага нетто 57 700 кг. менше ваг, вказаної у документі на 4 600 кг.

При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася.

Комерційний акт підписано начальником станції, працівниками станції, комісією, яка здійснювала переважування вагону.

До матеріалів справи долучено акт загальної форми №235 від 08.02.2019, виписку з Книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах (а. с. 13-14), а також посадову інструкцію заступника начальника станції Нижньодніпровськ Клюєва А. С., робочу інструкцію агента з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_2 , Наказ від 03.01.2019 про призначення прийомоздавальником вантажу та багажу ОСОБА_3 (а. с. 17-21).

Крім того, згідно з долученим до матеріалів справи технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки № НОМЕР_1 вагонні тензометричні ваги, заводський номер 032, що знаходяться на станції Нижньодніпровськ Вузол Придніпровської залізниці 28.12.2018 пройшли повірки та визначені придатними до застосування (а. с. 15-16).

Згідно з частиною першою статті 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (стаття 24 Статуту залізниць України).

На підставі частин 1, 2, 3 статті 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.

Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

У частині четвертій статті 52 Статуту залізниць України зазначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до статті 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

За приписами частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 230 ГК встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 231 ГК законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Приписами Статуту залізниць України прямо передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до приписів статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 №334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться.

Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Пунктом 10 Правил складання актів, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району, завідувач (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, в пункті 10 Правил складання актів передбачено перелік осіб - працівників залізниці, які мають право підписувати комерційної акти в силу їх посадового становища:

начальник станції (його заступник), начальник вантажного району,

завідувач (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи),

а також працівники залежно від обставин їх особистої участі у перевірці вантажу, який прибув на станцію залізниці.

За сукупністю трьох підписів зазначених працівників залізниці комерційний акт буде вважатися таким, що складений згідно з вимогами пункту 10 Правил складання актів.

Згідно з пунктом 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України.

При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Отже, за змістом положень статтей 6, 118, 122, 129 Статуту залізниць України допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Дослідивши наявний в матеріалах справи комерційний акт №450003/25 від 08.02.2019 та копії посадової інструкції заступника начальника станції Нижньодніпровськ ОСОБА_4 А. С., робочої інструкції агента з розшуку вантажів та багажу ОСОБА_2 та наказу про призначення приймоздавальника вантажу та багажу ОСОБА_3 , судом встановлено, що всі зазначені особи мали право підписувати вказаний комерційний акт у відповідності з пунктом 10 Правил складання актів.

Беручи до уваги викладене, наявний в матеріалах справи комерційний акт №450003/25 від 08.02.2019 відповідає вимогам щодо оформлення, визначених в пункті 10 Правил складання актів (статті 129 Статуту залізниць України).

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустрія Енергії» було порушено Правила оформлення залізничної накладної №43615087 від 03.02.2019: неправильно зазначено вагу вантажу, правильність внесення відомостей щодо якого є обов`язком вантажовідправника, передбаченим додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, відповідач такі обставини не заперечує, що є підставою для нарахування до стягнення з відповідача 73 395 грн. 00 коп. штрафу.

Разом з тим, встановивши за результатами розгляду даного спору правомірність заявлених позивачем вимог у частині стягнення 106810,00грн штрафу, суд вважає за можливе зменшити її розмір до 53405,00грн, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Разом з тим, встановивши за результатами розгляду даного спору правомірність заявлених позивачем вимог у частині стягнення 73 395 грн. 00 коп. штрафу, суд вважає за можливе зменшити її розмір до 44 037 грн. 00 коп., що становить три провізних плати, враховуючи наступне.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

Сума штрафу, яка заявлена до стягнення, порівняно з вартістю перевезення, перевищена; належні докази, які б свідчили про заподіяння позивачеві збитків та порушення інших його інтересів, відсутні, невідповідність розміру штрафу наслідкам порушення, а також те, що не встановлено факту пошкодження у зв`язку із цим вагонів чи залізничного покриття, наявність фінансового звіту відповідача станом на 30.06.2019 на підтвердження скрутного фінансового становища товариства, суд дійшов висновку щодо можливості зменшення суми штрафу до трьох провізних плат.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2018 у справі № 906/754/17.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір у сумі 960 грн. 50 коп. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову), підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, інша його частина (50 відсотків) 960 грн. 50 коп. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 216, 230, 231 Господарського кодексу України, Статутом залізниць України, ст. 129, ст. ст. 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія Енергії» (Волинська область, м. Луцьк, вул. Шопена, 15/5, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, п/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 300465, , отримувач: філія «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» ПАТ «Укрзалізниця») 44 037 грн. 00 коп. штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія Енергії» (Волинська область, м. Луцьк, вул. Шопена, 15/5, ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, п/р НОМЕР_3 , Філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482, ) 960 грн. 50 коп. грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

4. В позові на суму 29 358 грн. 00 коп. відмовити.

5. Управлінню державної казначейської служби України у місті Луцьку Волинської області повернути з державного бюджету Акціонерному товариству Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (49602, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, п/р НОМЕР_3 , Філія Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 305482, )

- 960 грн. 50 коп. (дев`ятсот шістдесят грн. 50 коп.) судового збору, сплаченого платіжним дорученням №1906770 (№05) від 10.06.2019 (оригінал квитанції знаходиться у справі № 903/609/19).

6. Підставою для повернення судового збору є дане рішення, підписане суддею та засвідчене гербовою печаткою Господарського суду Волинської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення

складено 11.09.2019

Суддя М. С. Шум