ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"13" вересня 2019 р. Cправа № 902/685/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кристал" про забезпечення позову у справі

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Кристал" (вул. Заводська, буд. 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька обл., 23130)

до:Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України (вул. Городецького,13, м. Київ, 01001)

до: Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС" (вул. Шовковична, 42-44 (6-поверх), м. Київ, 01004)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" ( вул. Хмельницьке шосе, 122, м. Вінниця, Вінницька обл., 21029)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин" (смт. Браїлів, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23130)

про визнання аукціону незаконним та скасування результатів аукціону

Суддя Яремчук Ю.О.

Без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В :

21.08.2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кристал" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України до Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин" про визнання аукціону незаконним та скасування результатів аукціону.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/685/19) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

11.09.2019 р. представником позивача подано заяву (№ 63 від 06.09.2019 р.) про забезпечення позову, шляхом:

- заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відносно/щодо ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин», в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження товариства.

- накладення арешту на прості іменні акції ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин», що є предметом спору, до моменту вирішення спору по суті.

- заборони ПАТ "Національний депозитарій України" та всім іншим депозитарним установам, що здійснюють облік права власності на цінні папери емітентів у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо спірної частини простих іменних акцій ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин», що є предметом спору, до моменту вирішення спору по суті.

Розглянувши заяву заявника про забезпечення позову суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст.137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (частина 2 статті 139 ГПК України).

Згідно із ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Слід вказати, що з огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

В обґрунтування порушення своїх інтересів заявник зазначає, що предметом позову у даній справі є визнання аукціону з продажу належних ТОВ «КРИСТАЛ» 45,08% простих іменних акцій емітованих ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин» проведеного у рамках виконавчого провадження № 48454142.

ТОВ «Кристал» вважає проведений аукціон не законним, не правомірним та проведеним без належних на те, правових підстав, таким що порушує права та інтереси Позивача.

Разом з тим дізнавшись про незаконну реалізацію належних ТОВ «Кристал» цінних паперів, позивач переглянувши інтернет-ресурс http://04762586.pat.ua дізнався про те, що ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин», акціонером якої був позивач, 26.07.2019 р. провело загальні збори акціонерів на яких було вирішено питання про припинення вище згаданого акціонерного товариства, створення ліквідаційної комісії, встановлення терміну пред`явлення кредиторський вимог та інші пов`язані з припиненням товариства питання. Повідомлення про припинення акціонерного товариства 30.07.2019 р. було розміщено на сайті ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин».

Заявник зазначає, що одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений іншим підприємницьким товариствам - правонаступникам (шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

ТОВ «Кристал» вважає, що ліквідація ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин» призведе до неможливості виконання судового рішення у разі вирішення спору на користь позивача, та відповідно до чергового звернення з позовом позивача.

Вважає, необхідним застосувати наступний засіб забезпечення позову, як заборона державним реєстраторам районної в місті державної адміністрації, нотаріусам, іншим державним реєстраторам проводити реєстраційні дії щодо ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин». Такий спосіб є належним та допустимим та в жодному разі немає своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства, та спрямований на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін. Оскільки згідно абз. 3 ч. 3 ст. 88 Закону України «Про акціонерні товариства», у разі перетворення акціонерного товариства всі його акціонери (їх правонаступники), акції яких не були викуплені, стають засновниками (учасниками) підприємницького товариства - правонаступника. Тобто заявник робить висновок, що акції акціонерів можуть викуплятись.

У разі прийняття рішення про продаж пакету ТОВ «Поділляагрозахист», спірного пакету акцій, виконання рішення суду у разі вирішення спору на користь позивача буде неможливим та потягне за собою подання позивачем нових позовів. З огляду на це, вважає належним застосування також такого засобу забезпечення позову, як накладення арешту на прості іменні акції ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин», що належали ТОВ «Кристал», а також заборони ПАТ "Національний депозитарій України" та всім іншим депозитарним установам, що здійснюють облік права власності на цінні папери емітентів у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо спірної частини простих іменних акцій ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин» до моменту вирішення спору по суті.

За наслідками розгляду заяви суд дійшов наступних висновків.

Згідно п.4 постанови Пленуму верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обставин позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ч. 4 п. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Згідно з ч. 10 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зауважує, що зазначені заявником заходи забезпечення позову щодо заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відносно/щодо ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин», в тому числі, але не виключно, реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників товариства, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження товариства не можуть розглядатися як такі, що не порушують у зв`язку із їх вжиттям прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу. Зазначене суперечить необхідності дотримання збалансованості інтересів учасників судового процесу при вжитті заходів забезпечення позову, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Позивачем не доведено що проведення реєстраційних дій щодо змін до відомостей про юридичну особу ПрАТ «Браїліська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин» порушить матеріально-правові інтереси позивача, враховуючи те, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дані про позивача ТОВ «Кристал» відсутні у переліку засновників (учасників) ПрАТ «Браїліська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин». Однак, застосування вказаних заходів забезпечення позову може призвести до порушення корпоративних прав інших учасників ПрАТ «Браїліська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин».

Щодо вимог забезпечення позову шляхом накладення арешту на прості іменні акції ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин», що є предметом спору, до моменту вирішення спору по суті та заборони ПАТ "Національний депозитарій України" та всім іншим депозитарним установам, що здійснюють облік права власності на цінні папери емітентів у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо спірної частини простих іменних акцій ПрАТ «Браїлівська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин», що є предметом спору, до моменту вирішення спору по суті суд зазначає, що дані вимоги позивача ґрунтується на припущенні того, що акції акціонерів можуть викуплятись в зв`язку із ліквідацією ПрАТ «Браїліська база зберігання та реалізації засобів захисту рослин», проте, докази відсутні.

Враховуючи те, що дані вимоги в заяві про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника і при цьому ним не обґрунтовано належним чином необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу в розумінні ст.ст. 76-78 ГПК України доказу в підтвердження фактів імовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даних вимог.

Оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову.

Відхиляючи заяву заявника про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву вих. № 63 від 06.09.2019р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Кристал" про забезпечення позову у справі № 902/685/19 - відхилити.

2. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами ч.8 ст.140, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

5. Примірник ухвали надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дата складання повного тексту ухвали 13.09.2019 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Заводська, буд. 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька обл., 23130)

3,4,5 - відповідачам (вул. Городецького,13, м. Київ, 01001) (вул. Шовковична, 42-44 (6-поверх), м. Київ, 01004) (вул. Хмельницьке шосе, 122, м. Вінниця, Вінницька обл., 21029)

5- третій особі - (смт. Браїлів, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23130)