РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2019Справа № 910/8449/19

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєр Україна"

про стягнення 64 431,74 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєр Україна" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення боргу за надані транспортно - експедиторські послуги у розмірі 64 431,74 грн., з яких заборгованість за Договором про надання транспортно - експедиторських послуг № 03/10 від 03.10.2018 у розмірі 44 000, 00 грн., пеня у розмірі 9 088,11 грн., 6 600,00 грн. штраф, 10 % річних у розмірі 2 543,56 грн., інфляційні нарахування у розмірі 2 200,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором про надання транспортно - експедиторських послуг № 03/10 від 03.10.2018 в частині здійснення оплати за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/8449/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/8449/19 позивач та відповідач повідомлялися належним чином, що підтверджується наступним.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 08.07.2019 була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 02121, м. Київ, Харківське Шосе, будинок 175.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач письмового відзиву не надав, про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маєр Україна" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" (виконавець) укладено Договір про надання транспортно - експедиторських послуг № 03/10 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору виконавець зобов`язується організувати та виконати перевезення вантажу автомобільним транспортом на території України та в міжнародному сполученні, а також надавати інші допоміжні послуги, а замовник зобов`язується приймати та сплачувати послуги виконавця на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що загальна ціна даного Договору визначається як сума вартості всіх наданих послуг, відповідно до підписаних сторонами актів наданих послуг згідно даного Договору протягом всього строку його дії.

Перевезення здійснюється на підставі письмових заявок замовника (п. 3.1. Договору).

Згідно з п. 3.13. Договору здача-приймання послуг за цим Договором підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання-послуг), який підписується сторонами у двох примірниках.

Відповідно до п. 4.2.13. Договору замовник зобов`язаний сплачувати плату за організацію та перевезення вантажів на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 5.1, 5.2. Договору вартість послуг за організацію та виконання кожного окремого перевезення є договірною і визначається в заявці, рахунку на оплату та Акті наданих послуг. Винагорода виконавця включена у вартість послуг у разі надання транспортно-експедиторських послуг.

Відповідно до п. 5.3. Договору замовник здійснює оплату за цим Договором протягом 14 банківських днів з моменту отримання від виконавця наступного комплекту належним чином оформлених документів: рахунок на оплату, акт наданих послуг, зареєстрована в ЄРПН електронна податкова накладна, товарно-транспортна накладна (CMR) з відмітками про прийняття вантажу вантажоодержувачем.

10.10.2018 між сторонами було погоджено заявку на надання транспортно-експедиторських послуг за маршрутом Тарново-Подгурне (Республіка Польща) - Вишневе (Україна).

Згідно п. 11. заявки вартість послуг складає 44 000,00 грн.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу обумовлені замовленням послуги, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 0102209, на якій проставлено штамп отримувача вантажу, рахунком на оплату № 514 від 19.10.2018, Актом надання послуг № ОУ-00000514 від 19.10.2018.

05.11.2018 позивачем були передані відповідачу документи на виконання п. 5.3. Договору.

Згідно з п. 5.6. Договору замовник зобов`язаний не пізніше 5 робочих днів з дня одержання від виконавця акту наданих послуг підписати його або направити виконавцю письмову мотивовану відмову від підписання. Якщо протягом вищезазначеного строку замовник не надасть виконавцю підписаний примірник акту наданих послуг або не надасть письмову мотивовану відмову від його підписання, то вважається, що такий акт є погоджений замовником, а послуги виконавця приймаються замовником без зауважень та претензій, вважаються наданими належним чином згідно умов цього Договору, погодженої заявки та чинного законодавства України.

Відповідач у встановлений Договором строк не надав позивачу підписаний примірник акту наданих послуг та не надав письмову мотивовану відмову від його підписання.

Отже, відповідач підтвердив відсутність зауважень та претензій щодо об`єму, якості та строків наданих виконавцем транспортно-експедиторських послуг.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено відповідачу претензію про сплату заборгованості за надані транспортно-експедиторські послуги № 22/01.2019/1 від 22.01.2019.

Проте відповідач не надав відповіді на претензію та заборгованість не сплатив.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, проте в порушення умов Договору та заявки, відповідачем не сплачено вартості перевезення у розмірі 44 000,00 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно з статтею 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг за Договором та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 44 000,00 грн. основного боргу.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та умов Договору строк виконання відповідачем грошового зобов`язання згідно Договору на момент розгляду справи настав.

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання не наведено.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення 44 000,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 9 088,11 грн. пені, 6 600,00 грн. штрафу, 2 543,56 грн. 10 % річних, 2 200,07 грн. інфляційних втрат.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по сплаті коштів за поставлені позивачем відходи не провів, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання (в тому числі у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (стаття 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (стаття 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.7.1., 6.7.2. Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором замовник сплачує на користь виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочки.

Згідно з п. 6.7.4. Договору нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через дванадцять місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми пені у розмірі 9 088,11 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 9 044,71 грн. за розрахунком суду.

Здійснивши перерахунок штрафу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у розмірі 6 600,00 грн. за розрахунком позивача.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6.7.3. Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим Договором замовник сплачує на користь виконавця десять процентів річних від простроченої суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 10 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 2 531,51 грн. 10 % річних та 1 969,07 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєр Україна" підлягають частковому задоволенню в розмірі 44 000,00 грн. основного боргу, 9 044,71 грн. пені, 6 600,00 грн. штрафу, 2 531,51 грн. 10 % річних, 1 969,07 грн. інфляційних втрат.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, позивач просить суд повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 3 079,00 грн.

Пунктом 1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, враховуючи внесення позивачем судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, беручи до уваги заявлене позивачем клопотання про повернення судового збору, суд дійшов висновку повернути на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 079,00 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєр Україна" про стягнення 64 431,74 грн. - задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєр Україна" (02121, м. Київ, Харківське Шосе, будинок 175, ідентифікаційний код 41780530) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" (07700, Київська обл., Яготинський район, місто Яготин, вулиця Філатова, будинок 112, ідентифікаційний код 39174532) 44 000 (сорок чотири тисячі) грн. 00 коп. основного боргу, 9 044 (дев`ять тисяч сорок чотири) грн. 71 коп. пені, 6 600 (шість тисяч шістсот) грн. 00 коп. штрафу, 2 531 (дві тисячі п`ятсот тридцять одну) грн. 51 коп. 10 % річних, 1 969 (одну тисячу дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 07 коп. інфляційних втрат, 1 912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) грн. 46 коп. судового збору.

3.У іншій частині позову - відмовити.

4.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Дженерал Транс Альянс Логістик" (07700, Київська обл., Яготинський район, місто Яготин, вулиця Філатова, будинок 112, ідентифікаційний код 39174532) з Державного бюджету України 3 079 (три тисячі сімдесят дев`ять) грн. 00 коп. надмірно сплаченого судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 15025 від 22.03.2019, оригінал якого міститься в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п. 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 12.09.2019

Суддя С.В. Стасюк