ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" вересня 2019 р.м. Одеса Справа № 910/7825/19

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (вул.Січових Стрільців, 40, м.Київ, 04053; )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Північтранс" (вул.21-й км Старокиївської дороги, м.Одеса, 65025; )

за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Ісак Д.П.

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Макаренко В.В. - на підставі довіреності № 12/19 від 26.12.2018р.

Від третьої особи: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі-ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») "Страхова компанія "ПЗУ Україна", звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) "Північтранс" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 83 022 грн. 75 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019р. у справі №910/7825/19 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" направлено за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2019р. визначено суддю Рога Н.В. для розгляду справи № 910/7825/19.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.07.2019р. суддею Рога Н.В. справу №910/7825/19 прийнято до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 06 серпня 2019р. об 11:30 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2019р. залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 .

При розгляді справи 05.08.2019 р. від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача. за наявними у справі матеріалами. Крім того, згідно даної заяви позивач підтримує позов у повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідач - ТОВ „Північтранс" заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі та просить суд відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 , про місце, дату та час судових засідань повідомлялася за наявною у матеріалах справи адресою, але поштове повідомлення повернулося з позначкою «за закінченням терміну зберігання», міркувань щодо позову від третьої особи до суду не надходило.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Позивач у справі зазначає, що 21.07.2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (Страховик) та Публічним акціонерним товариством «Північтранс» (Страхувальник) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/647675 (надалі - Договір), яким було забезпечено автомобіль «Volkswagen LT 35 ПЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За цим Договором (поліс ЦВ) ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» взяло на себе обов`язок в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник, в свою чергу, зобов`язався дотримуватись умов договору страхування, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Як зазначив позивач, 01.10.2017 року у м. Дніпро по вул. Корольової Гулі, 14-В трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW ХЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 ( Потерпілий), під керуванням ОСОБА_3 , та забезпеченого автомобіля «Volkswagen LT 35 ПЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ПАТ «Північтранс», під керуванням ОСОБА_1 (Винуватець).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро від 08.11.2017р. Винуватця було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Транспортний засіб Потерпілого - «BMW ХЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 було застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування» згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 144829Га/05АВ від 20.04.2017 р.

24 січня 2018р. до позивача звернулося Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» із заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору.

ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та акту виконаних робіт № 26084 здійснило виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 83 022 грн. 75 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 12879 від 02.03.2018 р.

Позивач вказує, що відповідач не повідомив його про дорожньо-транспортну пригоду. Страховика було повідомлено про страховий випадок від Потерпілого через значний проміжок часу - лише 24.01.2018р. згідно заяви про настання страхового випадку.

Позивач вважає, що відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором страхування, що призвело до порушення його прав на відшкодування шкоди, у зв`язку із чим 25.05.2018р. на адресу відповідача було направлено регресну вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Крім цього, 13.12.2018р. на вимогу відповідача йому повторно було надіслано повний пакет документів виплатної справи.

З урахуванням зазначеного, із посиланням на ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України „Про страхування", позивач зазначає, що до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до п.5 ч.1 ст.989 Цивільного кодексу України на страхувальника покладено обов`язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Відповідач також зазначив, що згідно з п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п.п. "ґ" п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 зазначеного Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строк і за умови визначені цим Законом.

Позивач зазначив, що після розгляду відповідачем претензії ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не було отримано відшкодування у сумі 83 022 грн. 75 коп., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права та охоронюваного інтересу, та просить суд стягнути з ПАТ «Північтранс» суму 83 022 грн. 75 коп. у якості страхового відшкодування.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що дійсно, 01.10.2017р. близько 16:10 год. в м. Дніпро по вул. Г. Корольової, в районі буд. № 14-В, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen LT 35 ПЕ», р/н НОМЕР_1 , рухався заднім ходом, не переконався в безпечності свого маневру, не звернувся по допомогу до інших осіб, внаслідок чого скоїв наїзд на транспортний засіб «BMW ХЗ», р/н НОМЕР_2 , який стояв без руху, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро від 08.11.2017р. по справі № 199/7405/17 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ДТП, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

На момент ДТП ТЗ «BMW ХЗ», р/н НОМЕР_2 був забезпечений договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 144829Га /05АВ в ПрАТ «СК «АХА Страхування». Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) згідно договору добровільного страхування № 144829Га/05АВ складає 1 333 900 грн.

01 жовтня 2017р. до ПрАТ «СК «АХА Страхування» надійшло повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заява на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування від ОСОБА_2 , яка є власником пошкодженого транспортного засобу (ТЗ) «BMW ХЗ», р/н НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 15.1. договору добровільного страхування № 144829Га/05АВ від 20.04.2017р. ремонт пошкодженого ТЗ здійснюється на базі СТО вибраного страховиком.

Як зазначив відповідач, з 23.10.2017р. по 08.11.2017р. ПрАТ «СК «АХА Страхування» було «нібито» здійснено перерахування страхового відшкодування на користь ПрАТ «АВТ Баварія- Дніпропетровськ» у розмірі 107 154 грн. 61 коп.

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність водія ТЗ «Volkswagen LT 35 ПЕ», р/н НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/0647675. Ліміт відповідальності страховика згідно полісу АМ/0647675 за шкоду, заподіяну майну складає 100 000 грн.

Відповідач вважає, що предметом страхування за вищевказаним полісом було саме - страхування відповідальності, а не майнове страхування.

24 січня 2018р. на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» надійшла заява ПрАТ «СК «АХА Страхування» про стягнення заборгованості в порядку регресу, відповідно до якої ПрАТ «СК «АХА Страхування» просить перерахувати на їх користь 107 154 грн.61 коп. 02 березня 2018р. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було перераховано на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» суму у розмірі 83 022 грн. 75 коп.

Відповідач зазначив, що відповідно до п.п. "ґ" п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1,2 п. 33.1 ст. 33 нього Закону. Так, в п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 зазначеного Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди.

При цьому, відповідач звертає увагу суду на те, що позивач посилається лише на п.п. "ґ" п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", як на підтвердження свої вимог, а даний пункт Закону не містить посилань на обов`язок водія щодо повідомлення Страховика у встановлений термін і говорить лише про вжиття заходів для зменшення подальшої шкоди.

Відповідно ж до п.п.33.1.4 п.33.1 ст. 33 Закону у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України з цього питання, викладеного у постанові від 16. 09. 2015 р. у справі № 6-284цс15, такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо-транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

У цьому випадку Факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами. Водій, як особа, винна в дорожньо-транспортній пригоді, був притягнутий до адміністративної відповідальності, про що свідчить копія постанови суду в матеріалах справи. Позивач цей факт визнав, добровільно сплативши на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» суму відповідно до регресної вимоги. Отже, як вважає відповідач, перешкод для встановлення позивачем дійсного розміру завданої внаслідок ДТП шкоди відповідачем на підставі наданих документів не встановлено.

Крім того, відповідач зазначив, що в позовній заяві не вказано та не доведено, що відсутність письмового повідомлення про ДТП призвело до необґрунтованих виплат. Вищевказана правова позиція підтверджується висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 20.02.2019р. по справі № 753/18489/15-ц, від 16.01.2019р. по справі № 208/7291/13-ц, від 22.11.2018р. по справі № 711/9786/16-ц, від 23.01.2019р. по справі № 756/5005/16-ц, від 13.02.2019р. по справі № 686/21485/17, від 30.03.2018р. по справі № 902/549/17, від 29.05.2018р. по справі Справа № 910/39/17, Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16.

Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» підлягають задоволенню лише у випадку, якщо неповідомлення водієм страховика про ДТП у передбачений законодавством спосіб призвело до неможливості встановити факт страхового випадку та призвело до необґрунтованих виплат, а оскільки, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» виплатою страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» погодилось з обґрунтованістю виплати та не оспорює факт страхового випадку, то пред`явлені вимоги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до ПАТ «Північтранс» є необґрунтованими та такими, що не можуть бути задоволені.

Відповідач також вважає, що позивач необґрунтовано та помилково посилається на те, що повідомлення страховика про ДТП є виключним обов`язком страхувальника, що є невірним твердженням, оскільки, відповідно до ст. п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повідомляти страховика про ДТП повинен лише водій.

Таким чином, як вважає відповідач, вимоги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про стягнення з ПАТ «Північтранс» шкоди в порядку регресу на підставі п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не може бути задоволено з підстав відсутності доказів невжиття водієм заходів запобігання чи зменшення подальшої шкоди.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Представник відповідача також зауважив, що на підтвердження виконання ПрАТ «СК «АХА Страхування» своїх зобов`язань перед потерпілим або вигодонабувачем позивачем надано копію платіжного доручення №381946 від 23.10.2017р. та копію платіжного доручення №387580 від 08.11.2017р., які не мають відповідної реєстрації, а саме, відмітки банку про отримання даного доручення та відмітки про сплату (проведення) грошових коштів за даними дорученнями на користь отримувача.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представника відповідача, судом встановлено, що 21.07.2017 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (Страховик) та ПАТ «Північтранс» (Страхувальник) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/647675, яким було забезпечено автомобіль «Volkswagen LT 35 ПЕ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . За цим Договором (поліс ЦВ) ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» взяло на себе обов`язок, в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник, в свою чергу зобов`язався, дотримуватись умов договору страхування, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Приписами ст. 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування").

Страховим випадком згідно зі ст. 8 Закону України "Про страхування" є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Як встановлено судом, 01.10.2017 року у м. Дніпро по вул. Корольової Гулі, 14-В трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW ХЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 ( Потерпілий), під керуванням ОСОБА_3 , та забезпеченого автомобіля «Volkswagen LT 35 ПЕ», державний реєстраційний номери НОМЕР_1 , що належить ПАТ «Північтранс», під керуванням ОСОБА_1 (Винуватець).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпро від 08.11.2017р. Винуватця було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Транспортний засіб Потерпілого «BMW ХЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 було застраховано у ПрАТ «СК «АХА Страхування» згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 144829Га/05АВ від 20.04.2017 р. Страхова сума (ліміт відповідальності страховика) згідно договору добровільного страхування №144829Га/05АВ від 20.04.2017р. складає 1 333 900 грн.

Відповідно до п. 2.1. ст. 2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Підставою виплати страхового відшкодування є страховий випадок, тобто ДТП, внаслідок якої відбулося пошкодження майна, із володінням та користуванням яким пов`язані майнові інтереси страхувальника, що є об`єктом майнового страхування за укладеним із страховиком договором.

Частиною першою ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 988, ст. 990 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором; страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" до обов`язків страховика, зокрема, належить при настанні страхового випадку у передбачений договором строк виплата страхового відшкодування

За матеріалами справи, 24 січня 2018р. до позивача звернулося ПрАТ «СК «АХА Страхування» із заявою про пошкодження транспортного засобу у зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору.

ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та акту виконаних робіт № 26084 здійснило виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 83 022 грн. 75 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 12879 від 02.03.2018 р.

За приписами п.п. "ґ" п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.п. 33.1,2 п. 33.1 ст. 33 нього Закону.

У п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 зазначеного Закону встановлено , що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди. Згідно з п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно ж до п.5 ч.1 ст.989 Цивільного кодексу України на страхувальника покладено обов`язок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Отже, законодавець обов`язок щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку у строк встановлений договором поклав як на страхувальника , так і на водія.

Але, з матеріалів справи не вбачається, що водій ОСОБА_1 або страхувальник - ПАТ «Північтранс» повідомили страховика про настання страхового випадку.

Згідно із ст. 993 Цивільного кодексу України, з якою кореспондуються положення ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За таких обставин, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача щодо стягнення з ПАТ "Північтранс" страхового відшкодування у сумі 83 022 грн. 75 коп.

Згідно зі ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Враховуючи матеріали справи, на думку суду, наявні обставини, що свідчать про порушення прав та інтересів позивача на момент звернення його до суду з позовом, та обраний ним спосіб захисту відповідає тим, що передбачені законодавством.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до Публічного акціонерного товариств "Північтранс" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 83 022 грн. 75 коп. - задовольнити повністю .

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Північтранс" (вул.21-й км Старокиївської дороги, м.Одеса, 65025; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (вул.Січових Стрільців, 40, м.Київ, 04053; ) страхове відшкодування у розмірі 83 022 грн. 75 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11 вересня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога