ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1408/19

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Північно-західна торгівельна група, Рівненська обл., Гощанський р-н., смт. Гоща

до Дочірнього підприємства Рітейл Центр, Київська обл., м. Ірпінь

про стягнення 145177,24 грн.

За участю секретаря судового засідання Зорі В.С.

За участю представників:

від позивача: Луцак І.О. (ордер серії РН-645 № 217 від 30.07.2019 р.);

від відповідача: Павленко (дов. б/н від 13.06.2019 р.)

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Північно-західна торгівельна група (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства Рітейл Центр (відповідач) про стягнення 145177,24 грн. заборгованості за договором № РЦ035386 від 07.02.2017 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не в повному обсязі виконано зобов`язання за договором № РЦ035386 від 07.02.2017 р., укладеного між позивачем та відповідачем, щодо оплати поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути 145177,24 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.06.2019 р. було відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; судове засідання призначено на 16.07.2019 р.

16.07.2019 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. При цьому, відповідач вказує на відсутність належних доказів здійснення поставки товару, оскільки видаткові накладні неналежним чином оформлені, наслідком чого, відповідно до п. 7.10 договору є право відповідача затримати рахунки за договором до надання належно оформленої супровідної документації, передбаченої п. 3.6 вказаного договору поставки. Крім того, відповідач посилаючись на п. 7.9 договору зазначає, що за відсутності реалізації товару у відповідача не настав обов`язок з оплати за договором. Також відповідач зазначає, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними, оскільки справа нескладна, ціна позову невелика, документів подано мало (тобто обсяг опрацьованих матеріалів незначний та часу витрачено мало) та не підлягають задоволенню, а при умові задоволення позову, не мають перевищувати суму в розмірі 500,00 грн.

29.07.2019 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про долучення документів на підтвердження понесених судових витрат.

У судовому засіданні 13.08.2019 р. судом оголошувалась перерва до 22.08.2019 р.

Представник позивача у судові засідання 16.07.2019 р., 29.07.2019 р. не з`явився, а у судових засіданнях 13.08.2019 р. та 22.08.2019 р. представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судових засіданнях 16.07.2019 р., 29.07.2019 р., 13.08.2019 р. та 22.08.2019 р. проти задоволення позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

07.02.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Північно-західна торгівельна група (постачальник) та Дочірнім підприємством Рітейл Центр (покупець) було укладено договір № РЦ035386.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності з замовленням покупця поставити товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в Специфікації. Поставка товару постачальником здійснюється з метою його оптово/роздрібної реалізації покупцем через мережу магазинів «Фуршет».

Пунктом 3.6 договору передбачено, що постачальник при поставці відповідної партії товару передає покупцю наступну супровідну документацію: накладні, в яких повинно бути чітко зазначено кількість відвантаженого товару, ціна за одиницю товару без ПДВ, вартість без ПДВ, сума ПДВ, загальна вартість з ПДВ, а також номер податкової накладної, сформованої на дану поставку; товарно-транспортні накладні; належним чином засвідчені копії посвідчення якості, ветеринарних свідоцтв чи довідок (для товарів тваринного походження), сертифікатів відповідності, в разі необхідності сертифікат про визнання іноземного сертифікату, гігієнічні висновки (для товарів, що не підлягають обов`язковій сертифікації), інструкції з використання, гарантійні сертифікати, технічні паспорти тощо, що вимагається відповідно до законодавства України для оптової чи роздрібної торгівлі; погоджений з покупцем примірник замовлення. Податкова накладна повинна бути зареєстрована в ЕРПН протягом 15 календарних днів.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця.

Відповідно до п. 7.1 договору покупець оплачує товар, що поставляється за цінами, погодженими сторонами в Специфікації та підтвердженими у накладних.

Згідно з п. 7.9 договору оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника щосереди кожні 14 днів після реалізації товару. У випадку, якщо день оплати (середа) випадає на вихідний або святковий день, то оплати здійснюються найближчої середи, яка є робочим днем. При цьому сторони домовилися про те, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше, ніж 500,00 грн. з кожного магазину.

Згідно з п. 7.10 договору покупець має право затримати розрахунки з постачальником: при несвоєчасній оплаті постачальником товарів, робіт, послуг по іншим договорам, укладеним між постачальником та покупцем; у випадку ненадання/надання неналежно оформленої супровідної документації, передбаченої п. 3.6 даного договору до моменту надання в повному обсязі належно оформленої супровідної документації; у випадку невиконання/неналежного виконання пунктів 7.12, 7.13 (із підпунктами) або 7.14 (із підпунктами) цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, з урахуванням актів розбіжностей та недостачі товару, станом на 01.01.2018 р. заборгованість відповідача становила 25974,97 грн., що підтверджується видатковими накладними за період з 20.03.2017 р. по 11.04.2017 р. у кількості 97 шт., банківськими виписками по рахунку позивача, накладними на повернення товару та актами на підставі яких сторонами було проведено розрахунки шляхом заліку однорідних зустрічних вимог.

Разом з тим, як вбачається з акта зведення взаєморозрахунків по клієнту ДП «Рітейл Центр» за період з 01.12.2017 р. по 31.12.2017 р., який підписаний та скріплений печатками сторін, станом на 31.12.2017 р. кінцеве сальдо за даними позивача становило 25974,97 грн., а за даними відповідача - 25974,83 грн., тобто різниця в кінцевих сальдо становила 0,14 коп.

Відповідно до матеріалів справи, з урахуванням актів розбіжностей та недостачі товару, у 2018 році позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 705609,55 грн., що підтверджується видатковими накладними за період з 19.02.2018 р. по 30.03.2018 р. у кількості 101 шт., які скріплені підписами сторін. При цьому, на вказаних видаткових накладних містяться штамп відповідача про отримання товару.

Факт отримання товару на вказану суму відповідачем не заперечувався.

На виконання умов договору відповідачем було сплачено 43000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача за 12.03.2018 р., 02.04.2018 р., 16.07.2018 р., 07.09.2018 р., сформованими 20.09.2018 р.

Крім того, відповідачем було повернуто товар поставлений за договором № РЦ035386 від 07.02.2017 р. на загальну суму 413519,59 грн., що підтверджується накладними на повернення товару за період 19.02.2018 р. по 28.08.2018 р. у кількості 119 шт.

Також, між позивачем та відповідачем було укладено договір № ВЗ РЦ035386 від 07.02.2017 р. про надання послуг та договір № Р РЦ037605 від 01.01.2018 р. про надання рекламних послуг, відповідно до умов яких відповідач зобов`язався надавити позивачу маркетингові та рекламні послуги, а позивач зобов`язався прийняти такі послуги та оплатити їх згідно з умовами вказаних договорів.

На виконання вказаних договорів відповідачем було надано, а позивачем прийнято маркетингові та рекламні послуги на загальну суму 127238,75 грн., що підтверджується складеними сторонами актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до вказаних договорів, а саме: № від 30.09.2018 р. на суму 555,55 грн.; № від 31.07.2018 р. на суму 333,32 грн.; № від 31.07.2018 р. на суму 294,32 грн.; № від 30.04.2018 р. на суму 16055,56 грн.; № 768625 від 15.04.2018 р. на суму 110000,00 грн.

Зі змісту зазначених актів вбачається, сторонами погоджено, що акти є підставою проведення розрахунків між сторонами за договором; розрахунок проводиться шляхом заліку однорідних зустрічних вимог.

Таким чином, шляхом заліку однорідних зустрічних вимог сторонами було зараховано 127238,75 грн. в рахунок оплати поставленого товару за договором № РЦ035386 від 07.02.2017 р.

Крім того, у позові позивач зазначив, що у червні 2018 року відповідачем було виставлено компенсацію позивачу на суму 2648,94 грн.

Решта отриманого товару на суму 145177,24 грн. залишилась неоплаченою відповідачем.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

З аналізу зазначених норм вбачається, що строк виконання зобов`язання вважається встановленим, коли чітко визначено строк (термін) виконання зобов`язання, або є вказівка на подію, яка неминуче має настати і з якою пов`язане настання такого зобов`язання.

Подія є явищем об`єктивної реальності, яка відбувається незалежно від волі людини (стихійне лихо, народження фізичної особи, її смерть тощо), а під діями розуміють обставини, що виникають за волею людини, тобто вольові акти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони у договорі передбачили, що оплата за товар здійснюється покупцем щосереди кожні 14 днів після реалізації товару.

При цьому, сторонами не встановлено у договорі механізму визначення факту та обсягу реалізації товару та інвентаризації нереалізованих залишків.

Суд зазначає, що реалізація відповідачем товару, придбаного у позивача, кінцевому споживачу не є подією, що неминуче має настати, адже товар може не бути реалізовано до завершення терміну придатності, або взагалі може не бути реалізовано, бути пошкоджено, втрачено і наведене не залежить від волі сторін договору.

Як вбачається з умов договору, настання строку виконання зобов`язання щодо повної оплати відповідачем поставленого товару сторони поставили в залежність від його реалізації відповідачем, а не від події, яка має неминуче настати, оскільки умовами договору строк реалізації відповідачем товару не встановлено.

Отже, наявність відповідного посилання у договорі щодо реалізації товару відповідачем не дозволяє дійти висновку про те, що сторони чітко встановили момент, з якого повинен відраховуватися строк виконання зобов`язання щодо повної оплати товару відповідачем.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, на підставі ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України обов`язок негайного виконання зобов`язання з оплати товару виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Заперечення відповідача стосовно того, що строк виконання зобов`язання з оплати отриманого товару не настав, оскільки товар на даний час не реалізований, спростовуються вище викладеним.

При цьому, факт прийняття товару відповідачем не заперечувався.

Частиною 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, посилався на те, що надані позивачем видаткові накладні належним чином не оформлені, оскільки з їх тексту неможливо встановити повноваження особи, яка отримала товар, а також що позивачем не надано відповідачу належним чином оформлені документи, що передбачені п. 3.6 договору, у зв`язку з чим відповідач має право затримати оплату за товар в порядку п. 7.10 договору.

Як вже зазначалось, відповідно до пункту 5.1 договору перехід права власності на товар від позивача до відповідача здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі відповідача.

Відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Поряд з цим, згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назва документа (форми); дата складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів документа кореспондується з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р., згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.5 вказаного Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Отже, відсутність у видатковій накладній назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності її підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки/штампу самої юридичної особи, відсутність реквізитів довіреності на цю особу не може свідчить про те, що така особа є неуповноваженою чи що така видаткова накладна є неналежним доказом у справі. При цьому, відтиск печатки/штампу на видатковій накладній є свідченням участі юридичної особи, у здійсненні господарської операції за цією накладною.

Водночас, будь-яких доказів звернення відповідача до позивача з вимогою надати визначені договорами належним чином оформлені документи, із встановленням при цьому розумного строку для їх передання, доказів відмови відповідача від договору, відповідачем не надано.

Крім того, навіть у разі ненадання позивачем у повному обсязі супровідної документації, визначеної пунктом 3.6 договору, за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати зазначену господарську операцію.

Таким чином, відповідач з часу отримання товару не скористався наданим йому правом, передбаченим ст. 666 Цивільного кодексу України встановити позивачу строк для передачі документів, що стосуються товару, якщо відповідач вважав таку передачу необхідною, а в разі невиконання вказаних вимог правом відмовитися від договору та повернути товар.

З огляду на викладене, заперечення відповідача щодо належного оформлення видаткових накладних та щодо надання позивачем повного переліку документів, передбаченого п. 3.6 договору не спростовують викладених вище висновків суду.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 145177,24 грн. за поставлений позивачем товар станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача 145177,24 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

Також позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які понесе позивач, судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката складали 10177,66 грн.

Відповідач заперечував щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу вважаючи їх неспівмірними.

На підтвердження судових витрат позивачем надано копію договору № 15/03/19 від 15.03.2019 р. про надання правничої допомоги адвокатським об`єднанням, укладеного між ТОВ «Північно-Західна торгівельна група» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Прищепа та партнери», ордер серії РН-645 № 175 від 30.05.2019 р. та ордер серії РН-645 № 217 від 30.07.2019 р. на підставі договору про надання правової допомоги № 15/03/19 від 15.03.2019 р. видані Адвокатським об`єднанням «Прищепа і партнери» адвокатам Гуль Н.В. та ОСОБА_1 І.О., копії свідоцтв про право на зайняття адвокатською діяльністю серії РН № 1421 від 27.07.2018 р. та № 508 від 19.11.2004 р., копію акта здачі-приймання наданих послуг № 24/07/19 від 24.07.2019 р. згідно з яким загальна вартість виконаних робіт склала 8000,00 грн., детальний опис виконаних адвокатом робіт від 25.07.2019 р., копію рахунку на оплату послуг № 24/07/2019 на суму 8000,00 грн. та виписку по рахунку Адвокатського об`єднання «Прищепа і Партнери» від 25.07.2019 р., з якої вбачається, що ТОВ «Північно-Західна Торгівельна Група» здійснило оплату за надану професійну правничу допомогу згідно договору № 15/03/19 від 15.03.2019 р. та акта 24/07/19 у справі № 911/1408/19 у сумі 8000,00 грн.

Отже, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу згідно з договором № 15/03/19 від 15.03.2019 р. про надання правничої допомоги адвокатським об`єднанням на суму 8000,00 грн. документально підтверджені.

При цьому, ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства Рітейл Центр (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-Г, код 38734018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Північно-західна торгівельна група (35400, Рівненська обл., Гощанський р-н, смт. Гоща, вул. Рівненська, буд. 33Д, код 38302895) 145177,24 грн. (сто сорок п`ять тисяч сто сімдесят сім грн. 24 коп.) боргу, 8000,00 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.) витрат на правничу допомогу та 2177,66 грн. (дві тисячі сто сімдесят сім грн. 66 коп.) судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно з пунктом 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 05.09.2019 р.

Суддя О.О. Рябцева