ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" вересня 2019 р. м ХарківСправа № 922/2806/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (61007, Харківська область, м. Харків, пр. Московський, 275)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орєнбургський радіатор" (460441, Російська Федерація, м. Орєнбург, вул. Комсомольська, 175)
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківський тракторний завод" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Орєнбургський радіатор" про стягнення 217110,00 руб. Судові витрати позивач також просить покласти на відповідача.

Позов обгрунтований невиконанням відповідачем умов Контракту № 311-ОР від 17.10.2012 в частині поставки товару.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, що позов подано до іноземної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Орєнбургський радіатор", що зареєстровано у Російській Федерації за адресою: 460441, Російська Федерація, м. Орєнбург, вул. Комсомольська, 175.

Статтею 11.3 Контракту позивач та відповідач погодились, що спори між сторонами розглядаються господарським судом Харківської області із застосуванням матеріальних норм Російської Федерації та відповідно правил провадження (процесуальних норм), які застосовуються у відповідному суді.

Згідно з п.1 ч. 1 статті 76 Закону України Про міжнародне приватне право, суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Інформація про наявність представництва відповідача на території України відсутня та до суду не подана.

Згідно з ч. 1 ст. 84 ГПК України суд, який розглядає справу в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції може доручити відповідному суду вчинити певні процесуальні дії.

Відповідно до статті 367 ГПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Слід зазначити, що Україна і Російська Федерація є учасниками Співдружності Незалежних Держав, які підписали Угоду про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності (підписана Україною 20.03.1992р. і набула чинності для України з 19.12.1992р.).

Згідно зі статтею 5 зазначеної Угоди компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування Сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться один з одним безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги та виконання рішень прологом, викладаються мовою запитуючої, або російською мовою.

Таким чином, з огляду на те, що відповідач є нерезидентом України, що в свою чергу передбачає звернення до компетентного суду іншої держави, враховуючи положення Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, а також приймаючи до уваги наявність спору між сторонами та категорію справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає ознакам малозначної справи та справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до змісту ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Так, позовна заява підписана представником позивача Маркосян М.В., що діє на підставі довіреності №85/1410 від 02.01.2019.

Відповідно до частин 1-3 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частинами 1, 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Частиною 3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

При цьому, ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно з положеннями частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною 1 та 2 статті 61 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 ГПК України допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала, зокрема, позовну заяву, є виключно довіреність або ордер.

Як вбачається з позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" її фактично підписано ОСОБА_1 , однак до матеріалів позовної заяви позивачем не додано документів відповідно до вимог ст.60 ГПК України на підтвердження права підпису останнім, оскільки наявна в матеріалах справи довіреність 85/1410 від 02.01.2019 не містить посилання стосовно того, що ОСОБА_1 є адвокатом.

Відповідно до п. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовну заяву у відповідності до положень ст. 174 ГПК України слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що за умовами ч. 3, ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 233, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод" (вх. № 2806/19) - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- доказів того, що ОСОБА_1 є адвокатом;

- доказів, відповідно до вимог ст.60 ГПК України, на підтвердження права підпису ОСОБА_1 позовної заяви.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвалу підписано 02.09.2019.

Суддя В.В. Суслова
справа № 922/2806/19