ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Черкаси справа № 925/906/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючої судді Кучеренко О.І., без виклику представників учасників справи, розглянув у спрощеному позовному провадженні справу за позовом

Малого приватного підприємства «Асва» до

Приватного акціонерного товариства «Шполянське автотранспортне підприємство - 17150»

про стягнення 31863 грн 66 коп.

Мале приватне підприємство «Асва» пред`явило позов до Приватного акціонерного товариства «Шполянське автотранспортне підприємство-17150»

про стягнення 31863 грн 66 коп з яких: 27900 грн 00 коп основного боргу, 3344 грн 94 коп пені, 284 грн 35 коп - 3% річних та 334 грн 37 коп інфляційних втрат, обґрунтувавши позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині оплати отриманого товару за накладною №2249 від 20.03.2019. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати: 1921,00 грн судового збору та 10600,00 грн витрат на правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 02.08.2019 позовну заяву Малого приватного підприємства «Асва» прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі. Справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою, судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечення проти розгляду справи у спрощеному провадженні 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов та заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного подання до суду не надав. Ухвала суду від 02.08.2019 отримана уповноваженим представником відповідача, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, яке міститься в матеріалах справи.

20.08.2019 через канцелярію від відповідача надійшов лист, у якому останній повідомив, що заборгованість за поставлений товар за накладною №2249 від 20.03.2019 ним сплачена платіжним дорученням №418 від 16.08.2019.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

За усною домовленістю, досягнутою між Малим приватним підприємством «Асва» та Приватним акціонерним товариством «Шполянське автотранспортне підприємство - 17150», позивачем згідно з видатковою накладною №2249 від 20.03.2019 було поставлено відповідачу автомобільні шини 385/65 R 22,5 Roadshine RS631А 160К 20 PR приц (вартістю 5812,50 грн без ПДВ) у кількості 4 штуки на загальну суму 27900 грн 00 коп.

Оплату вартості поставленого товару відповідач не провів.

29 травня 2019 року позивач направив відповідачеві вимогу, у якій зазначив, що Приватне акціонерне товариство «Шполянське автотранспортне підприємство -17150» заборгувало йому оплату за отриманий товар на суму 27900 грн 00 коп та вимагав провести його оплату в найкоротший термін.

Вказана вимога залишилась без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення позивача із вказаним позовом до суду про стягнення заборгованості у розмірі 27900 грн 00 коп та нарахованих на цю суму 3344 грн 94 коп пені, 284 грн 35 коп трьох відсотків річних та 334 грн 37 коп інфляційних втрат у примусовому порядку з відповідача.

За загальним порядком укладання господарських договорів вони викладаються у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (стаття 181 Господарський кодекс України).

Правочин згідно зі статтею 205 Цивільного кодексу України може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки, Мале приватне підприємство «Асва» поставило, а Приватне акціонерне товариство «Шполянське автотранспортне підприємство-17150» прийняло товар, суд приходить до висновку про існування між сторонами договірних відносин, а отже виникнення у сторін цивільних прав і обов`язків. За своєю правовою природою вказаний договір є договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно вимог статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт отримання товару підтверджується видатковою накладною №2249 від 20.03.2019 на суму 27900 грн 00 коп. Водночас, після отримання товару відповідач його вартість позивачеві не сплатив.

Після подання позовної заяви до суду (29.07.2019), відповідач листом №41 від 16.08.2019, повідомив суд, що 16.08.2019 він перерахував позивачу заборгованість у сумі 27900 грн 00 коп. Отже, станом на день розгляду справи сума заборгованості у розмірі 27900 грн 00 коп сплачена відповідачем.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Отже, провадження у справі в частині стягнення 27900 грн 00 коп підлягає до закриття, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Як зазначено вище, крім суми заборгованості позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача 3344 грн 94 коп пені з підстав порушення відповідачем строку оплати вартості отриманого товару.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями статті 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Судом встановлено, що відповідач сплатив суму заборгованості після звернення позивача з позовом до суду, тобто з порушенням умов договору (оскільки отримав товар 20.03.2019, за який повинен розрахуватися після його отримання). Проте, як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі усної домовленості, сторони не визначили та письмово не закріпили розмір та вид штрафних санкцій за невиконання чи порушення строків оплати за отриманий товар, відповідно у позивача відсутні правові підстави для стягнення неустойки у вигляді пені.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на зазначені приписи законодавства позивач нарахував та просить стягнути з відповідача три проценти річних у розмірі 284 грн 35 коп за період з 21.03.2019 до 22.07.2019 та 334 грн 37 коп інфляційних втрат за період з квітня до червня 2019 року. Як встановлено судом товар відповідачем був прийнятий 20.03.2019, отже з 21.03.2019 у позивача виникло право на нарахування інфляційних, а також три проценти річних від простроченої суми.

Здійснивши перевірку правильності нарахування інфляційних та річних судом встановлено, що розрахунки здійснено позивачем вірно, тому вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних у заявленій сумі за вказаний період підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною 9 цієї статті, у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні частково, у тому числі і у зв`язку із сплатою основної заборгованості під час судового розгляду, суд вважає, що сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у повному розмірі 1921,00 грн.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторони також пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати позивача на правничу (правову) допомогу у сумі 10600,00 грн. Послуги з надання правничої допомоги надані адвокатом ОСОБА_1 Оленою Геннадіївною за договором про надання правової допомоги від 17.07.2019 №5/19АСВА та додатком до нього, рахунком-фактурою №12/19 від 17.07.2019, платіжним дорученням №866 від 17.07.2019 про оплату юридичних послуг. Відповідач ніяких заперечень з приводу неспіврозмірності витрат позивача на правничу допомогу чи клопотання про їх зменшення суду не подав, тому у зв`язку з частковим задоволення позовних вимог витрати на правничу допомогу підлягають до стягнення з відповідача у сумі 7255 грн 06 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шполянське автотранспортне підприємство-17150» (вул.Таранця, буд.20, м.Шпола, Черкаська область, 20600, код ) на користь Малого приватного підприємства «Асва» (вул.Флоренції , буд.12 Б, кв.103, м.Київ, 02002, ) 284 грн 35 коп три відсотки річних, 334 грн 37 коп інфляційних втрат, 1921 грн 00 коп витрат на сплату судового збору та 7255 грн 06 коп грн витрат на правничу допомогу.

Закрити провадження в частині позовних вимог про стягнення 27900 грн 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складене та підписане 04.09.2019

Суддя О.І.Кучеренко