ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.09.2019 Справа № 908/1865/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни, розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 23.07.2019 (вх. № 2015/08-07/19 від 26.07.2019)

за позовом Концерну "Міські теплові мережі" (бул. Гвардійський, 137, м. Запоріжжя, 69091, ідентифікаційний код 32121458)

до відповідача: Комунального підприємства "Наше місто" (вул. Українська, 29-А, м.Запоріжжя, 69095, ідентифікаційний код 40545596)

про стягнення 4272778,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся Концерн "Міські теплові мережі" з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Наше місто" заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 3605129,39 грн., інфляційних втрат у сумі 319568,29 грн., 3% річних у сумі 113124,96 грн. та пені в сумі 234955,53 грн.

Підставою для звернення з позовом зазначено порушення відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №210708/1066/2017/08/пто від 17.03.2017, укладеного між сторонами, щодо оплати теплової енергії, спожитої за період з 01.03.2017 по 30.04.2018 на суму 3605129,39 грн. За порушення строків розрахунку за теплову енергію позивач нарахував інфляційні втрати, 3% річних та пеню, які просить стягнути з відповідача разом із сумою основного боргу.

Позов заявлено на підставі норм ст. ст. 11, 15, 16, 258, 509, 525, 526, 530, 625, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193, 222, 232, 276 Господарського кодексу України, Закону України від 02.06.2005 №2633-ІV "Про теплопостачання", Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №210708/1066/2017/08/пто від 17.03.2017.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 01.08.2019 у справі №908/1865/19 залишено позов без руху, надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду:

- детального зведеного розрахунку основного боргу по всім рахункам (об`єктам) за спірний період з урахуванням здійснених сум перерахунку, оплат та сум, які стягнуті судовим рішенням у справі №908/404/19 за бездоговірне споживання, по кожному рахунку (об`єкту) окремо з посиланням на підтверджуючі документи;

- пооб`єктного переліку рахунків за лютий 2018 року та за березень 2017 року та докази надсилання цих рахунків відповідачу листом з описом вкладення;

- доказів здійснення перерахунку за жовтень 2016 року - лютий 2017 року;

- службових по перерахунку опалення за березень 2017 року від 30.06.2017, від 04.10.2017, від 11.10.2017, за жовтень 2017 року від 31.01.2018, від 25.10.2017, за листопад 2017 року від 31.01.2018, за грудень 2017 року від 31.01.2018, а також платіжний документ від 05.10.2017 на суму 2048677,35 грн.;

- письмових пояснень, чому в оплату боргу за березень 2017 року зараховано не всю суму за платіжним документом від 05.10.2017 на суму 2048677,35 грн., а тільки її частину, і куди зараховано решту оплати; як розподілена дана сума оплати по об`єктах, за які проведено нарахування і по яких виставлені окремі рахунки на оплату; надати докази в підтвердження цих обставин;

- акту звірки взаємних розрахунків на суму 3692459,71 грн.;

- реєстрів на підтвердження відправлення актів за спірний період відповідачу;

- письмових пояснень до розрахунку судових витрат;

- доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення документів на виконання зазначеної ухвали суду.

У встановлений строк позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви з доказами на її підтвердження.

Дослідивши матеріали заяви про усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку, що позивач усунув не всі недоліки, на які вказував суд.

Так, замість детального зведеного розрахунку основного боргу по всім рахункам (об`єктам) за спірний період з урахуванням здійснених сум перерахунку, оплат та сум, які стягнуті судовим рішенням у справі №908/404/19 за бездоговірне споживання, по кожному рахунку (об`єкту) окремо з посиланням на підтверджуючі документи, що зазначений під номером 3 в переліку додатків до заяви про усунення недоліків позовної заяви, позивач фактично надав таблицю роз`яснень нарахувань за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року по приміщенням бездоговірного споживання на загальну суму 419224,76 грн. Однак дана заборгованість не є спірною, тому цей розрахунок не відповідає вимозі суду про надання зведеного розрахунку основного боргу по всім рахункам (об`єктам) за спірний період.

Відповідно до позовної заяви позивач не пред`являє до стягнення зазначену заборгованість, оскільки вона стягнута судовим рішенням у справі №908/404/19. Предметом позову є стягнення заборгованості по договірним зобов`язанням за період з 01.03.2017 по 30.04.2018 у розмірі 3605129,39 грн.

Оскільки позивач зазначив у позовній заяві, що нарахування за цей період здійснено як за договірними, так і за позадоговірними об`єктами на загальний рахунок №210708 і оформлено загальними для обох категорій об`єктів актами приймання-передачі теплової енергії, суд з метою розмежування суми заборгованості по кожному акту за договірне та бездоговірне споживання, з урахуванням сум перерахунків по актах, які здійснювались по окремих об`єктах споживання, запросив у позивача надати розгорнутий розрахунок основного боргу саме за договірне споживання.

Позивач такого розрахунку не надав, а надав тільки розгорнутий розрахунок за бездоговірне споживання. Такий розрахунок також має значення для вирішення спору по суті, проте визначальним є наявність детального розгорнутого розрахунку саме по договору. Тому позивачу слід було надати, як того вимагав суд, детальний розрахунок по кожному акту приймання-передачі теплової енергії з посиланням на рахунки, які до нього складались та об`єкти, щодо яких виставлена оплата. При цьому слід було відобразити в цьому розрахунку по кожному акту суми, які були зняті за бездоговірне споживання та суми перерахунку.

До позову було додано загальний розрахунок основного боргу по кожному акту, однак в цьому розрахунку та в актах приймання-передачі теплової енергії за спірний період немає посилання на рахунки, які до них складені, та об`єкти (приміщення), щодо яких проведено нарахування. В рахунках, у свою чергу, відсутнє посилання на акти приймання-передачі теплової енергії.

Позивач не надав зведеного загального розрахунку суми боргу по кожному акту з посиланням на рахунки, які до нього складені, та приміщення, щодо яких проведено нарахування.

Суд зазначав позивачу, що кількість рахунків, які зазначені в переліку додатків до позовної заяви, не відповідає фактично наданій кількості рахунків. Позивач не надав на вимогу суду пооб`єктного переліку рахунків, на підставі яких заявлені позовні вимоги. Замість такого переліку позивач фактично надав самі тільки рахунки за березень 2017 року та лютий 2018 року.

Отже, відсутність розрахунку зведеного загального розрахунку суми боргу по кожному акту з посиланням на рахунки, які до нього складені, та приміщення, щодо яких проведено нарахування, не дозволяє суду перевірити розрахунок основного боргу.

Також суд зауважує, що за результатами дослідження доказів, які подані суду для усунення недоліків позовної заяви, судом виявлені розбіжності із раніше наданим розрахунком основного боргу.

Так, в розрахунку основного боргу, який був доданий до позовної заяви, відображені суми бездоговірного споживання, які стягнуті судовим рішенням у справі №908/404/19, у тому числі за жовтень 2017 року в сумі 1719,09 грн., за листопад 2017 року в сумі 46959,58 грн., за січень 2018 року в сумі 72522,64 грн. Втім, у наданому позивачем розрахунку договірного споживання зазначені інші суми нарахувань за цей період. Так, за жовтень 2017 року зазначена сума 824,84 грн., за листопад 2017 року - 53183,51 грн., за січень 2018 року - 73484,82 грн.

З розрахунку вбачається, що по об`єктах, щодо яких складені акти приймання-передачі теплової енергії за цей період, були перерахунки, однак суми перерахунків зазначені в цілому за період з жовтня по грудень 2017 року, тому із наведених даних чітко не вбачаються суми бездоговірного споживання, які відображені в розрахунку основного боргу, що доданий до позову.

В судовому рішенні у справі №908/404/19 не встановлені щомісячні суми бездоговірного споживання по кожному об`єкту та акту, а визначена сума бездоговірного споживання теплової енергії відповідачем в цілому в розмірі 419224,76 грн. за період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року. Тому зазначені обставини підлягають доведенню позивачем в загальному порядку при розгляді даної справи.

Із додатково наданого позивачем розрахунку бездоговірного споживання вбачається, що в жовтні 2017 року (акт №210708 від 31.10.2017) здійснено перерахунок в сумі 1419,37 грн. Така ж сума перерахунку зазначена в розрахунку договірного споживання за жовтень 2017 року, який доданий до позову, і з урахуванням цієї суми визначена сума боргу за жовтень 2017 року (нараховано 75809,32 грн. - сума перерахунку 1984,93 грн. - 1719,09 грн. + сума перерахунку 1419,37 грн. = 73524,67 грн.). Тобто договірна заборгованість за жовтень 2017 року збільшена за рахунок суми перерахунку за безгодоговірне споживання за жовтень 2017 року. У той же час позивач заявив до стягнення тільки договірну заборгованість.

На виконання вимог суду позивач надав розподіл суми оплати 772674,42 грн., яка здійснена платіжним документом від 05.10.2017 на суму 2048677,35 грн. З цього розподілу вбачається, що в графі «сплачено у жовтні 2017» значаться суми з від`ємним значенням, з урахуванням яких залишок заборгованості збільшується. Пояснень щодо цього не надано. У зв`язку з цим даний розрахунок є незрозумілим (яким чином оплата врахована з від`ємним значенням та збільшує суму боргу).

Отже, надані позивачем докази на виконання вимог суду не усувають виявлених судом недоліків розрахунку основного боргу. Наданий позивачем розрахунок основного боргу не відповідає вимогам п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України щодо його обґрунтованості та не дозволяє суду перевірити його з огляду на значний обсяг доказів, які надані позивачем в підтвердження позовних вимог, та наявні розбіжності в наданих розрахунках основного боргу.

Крім того, суд зауважує, що в підтвердження надсилання відповідачу заяви про усунення недоліків з додатками позивач надав копію опису вкладення №91 від 16.08.2019 н адресу КП «Наше місто» замість оригіналу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, оскільки позивач не виконав вимог суду, викладених в ухвалі про залишення позову без руху, суд повертає позовну заяву з доданими до неї документами заявнику.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву б/н від 23.07.2019 (вх. № 2015/08-07/19 від 26.07.2019) Концерну "Міські теплові мережі" з додатками повернути позивачу.

Додаток: позовна заява від 23.07.2019 б/н з додатками, у тому числі оригінали опису вкладення б/н від 23.07.2019 на адресу КП «Наше місто», накладної АТ «Укрпошта» від 23.07.2019 №704 на адресу КП «Наше місто», платіжних доручень №22143 від 16.07.2019 на суму 230,68 грн., №17061 від 14.02.2019 на суму 63861,00 грн.; заява від 16.08.2019 б/н про усунення недоліків позовної заяви з додатками, в тому числі копія опису вкладення №91 від 16.08.2019 на адресу КП «Наше місто».

Ухвала набрала законної сили 04.09.2019 та може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області.

Суддя О.В. Федорова