ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2019 р. Справа№ 910/24146/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від першого відповідача - представник не прибув;

від другого відповідача - Карпик Л.І., довіреність № 8933/19 від 28.12.18;

від третьої особи - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "БЭЛЬ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2017 р. у справі №910/24146/16 (суддя Шкурдова Л.М.) за позовом приватного підприємства "БЭЛЬ" до Державної казначейської служби України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", про стягнення коштів.

ВСТАНОВИВ наступне.

Приватне підприємство "БЭЛЬ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної казначейської служби України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про стягнення збитків у розмірі 4 611 394,77 грн., завданих другим відповідачем позивачу не розглядом скарги останнього на відмову ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" у виплаті страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Нацкомфінпослуг скаргу позивача від 14.03.2016 року не розглянула та не виконала судове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва, яким її було зобов`язано вирішити наведену скаргу, чим на думку позивача йому завдано збитків у розмірі 4 611 394,77 грн. (що складає вартість відновлювальних робіт повітряного судна позивача).

Стосовно визначення, як першого відповідача - Державної казначейської служби України, то позивач вказував, що у разі коли шкода відшкодовується державою (за її рахунок), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2017 р. у справі №910/24146/16 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Вказане рішення суду мотивоване недоведеністю позивачем наявності елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки другого відповідача, яка б спричинила завдання позивачу збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити її вимоги та відновити порушені права скаржника.

Доводи апеляційної скарги зводяться до непогодження апелянта із рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2017 р. у справі №910/24146/16, а також із діями судді, який його прийняв.

В ході здійснення апеляційного провадження від другого відповідача до апеляційного суду надійшло клопотання про закриття провадження у даній справі, мотивоване тим, що у зв`язку з прийняттям Господарським судом Запорізької області рішення від 15.04.2019 у справі №908/1393/16 про стягнення з ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" на користь ПП "БЭЛЬ" страхового відшкодування та його виконанням предмет спору у даній справі є відсутнім.

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання, дійшла висновку про його відхилення, з огляду на наступне.

Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (п.2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, згідно положень наведеної норми господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору.

Так, предметом спору у даній справі є стягнення збитків з Нацкомфінпослуг, завданих нею позивачу не розглядом скарги останнього на відмову ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" у виплаті страхового відшкодування.

В свою чергу, у справі №908/1393/16 предметом спору було стягнення саме страхового відшкодування з ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА".

Отже, предмети позовів у вказаних справах не є тотожними, оскільки мають різну правову природу, а тому прийняття судового рішення у справі №908/1393/16 про стягнення страхового відшкодування жодним чином не може свідчити про припинення предмету спору у даній справі про стягнення збитків.

За наведених обставин, підстави для задоволення клопотання відсутні.

Представник другого відповідача в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач, перший відповідач та третя особа правом на участь своїх представників не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від позивача, першого відповідача та третьої особи до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін та третьої особи не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення позивача, першого відповідача та третьої особи, а також з урахуванням того, що неявка їх представників судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (страховик) та приватним підприємством "БЭЛЬ" (страхувальник) 17.07.2012 року укладено договір СТД № 2986937 обов`язкового страхування повітряних суден, предметом страхування якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням Повітряними судами (далі - ПС), зазначеними у Додатку №1 до цього договору. Страховик здійснює страхування повітряних суден страхувальника в межах, у строки і на умовах цього договору, відповідно до Порядку і правил проведення обов`язкового авіаційного страхування цивільної авіації, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2002 р. № 1535 (п. 1.2).

Згідно з додатком №1 до договору страхування, цей договір укладений щодо ПС: Diamond 42 NG, UR-BELL.

Договір страхування № 2986937 від 17.07.2012 р. діяв в редакції додаткових угод № 1 від 28.09.2012 р., № 2 від 15.02.2013 р., б/н від 13.10.2013 р., б/н від 16.12.2013 р., б/н від 26.12.2014 р.

Відповідно до п. 3.2 договору страхування № 2986937 загальна страхова сума за цим договором визначена в розмірі 4184000 грн.

Пунктом 3.5 договору страхування (в редакції додаткової угоди від 26.12.2014 р.) передбачено, що він набирає чинності з 00 годин за київським часом 18.07.2012 р. та діє до 23 години 59 хвилин 59 секунд за київським часом 31.12.2015 р.

Страховими випадками за цим договором, згідно з п. 3.7, зокрема, є повна загибель ПС та пошкодження окремих частин повітряного судна, систем та елементів його конструкції під час руління, в повітрі та на землі.

Пунктом 3.10 договору страхування передбачено за яких умов випадки, зазначені в пунктах 3.7.1 та 3.7.2 цього договору, не вважаються страховими, а саме, зокрема якщо повітряне судно виконує політ з порушенням вимог Посібника з льотної експлуатації повітряного судна, Посібника з виконання польотів, а також інших вимог, що встановлюються нормативно-правовими актами в галузі цивільної авіації; виконує зліт чи посадку, або спробу зльоту чи посадки в місцях, що не відповідають вимогам встановленим Посібником з льотної експлуатації повітряного судна, Посібником з виконання польотів.

Страховий випадок стався 02 серпня 2015 року о 15 год. 50 хв. в аеропорті Гоголев: у літака Diamond 40 NG UR-TEL при "обруливании" по злітно-посадковій смузі спустила пневматика правого шасі, після чого ПС зійшло на ґрунт, що призвело до заподіяння ушкоджень частин і агрегатів ПС.

У відповідності до п. 4.3.2 договору страхування позивач повідомив ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" про настання страхового випадку на злітно-посадочному майданчику АТСК "Євростар" та звернувся із заявою з вимогою про здійснення страхового відшкодування.

ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" листом вих. № 0298 від 11.02.2016 р. відмовило у виплаті страхового відшкодування.

У зв`язку з відмовою страхової компанії від виплати страхового відшкодування позивач звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг зі скаргою від 14.03.2016 року.

Згідно змісту скарги від 14 березня 2016 року, страховик навмисно не виконує свій обов`язок за договором страхування, а саме не виплачує страхове відшкодування. Викладене, за переконанням позивача, є підставою для припинення дії ліцензії з страхування повітряного транспорту.

За результатами розгляду скарги позивача від 14 березня 2016 року, відповідач листом від 30 березня 2016 року №2441/13-12 повідомив позивача про те, що ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" прийняло рішення про відмову у страховій виплаті, з обґрунтуванням причин. Одночасно, у листі вказано, що відповідно до ст. 45 ЗУ "Про страхування" спори, пов`язані зі страхуванням, вирішуються в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Вважаючи, що його скаргу не було розглянуто відповідачем, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, який було задоволено судом та постановою від 29.08.2016 року у справі №826/8158/16 визнано протиправною бездіяльність Нацкомфінпослуг; зобов`язано останню розглянути та вирішити скаргу позивача від 14.03.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, після прийняття вказаної постанови, Нацкомфінпослуг зверталася до Національного бюро з розслідування авіаційних подій та інцидентів з повітряними суднами про надання інформації за результатами розслідування причин аварії, у відповідь на які останнє листами №1-1.13/015 від 10.01.2017 року, №1-1.13/590 від 26.12.2016 року повідомило другого відповідача про недотримання експлуатантом повітряного судна правил навігації та правил щодо безпеки польотів.

Національним бюро з розслідування авіаційних подій та інцидентів з повітряними суднами було проведено власне розслідування причин аварії повітряного судна позивача, складено Остаточний звіт авіаційної події №4.10-60 від 03.08.2015 року "Зіткнення ПС із поверхнею землі під час виконання зльоту після невдалої посадки на ЗПМ "АТСК "Євростар", за висновком якого повітряне судно виконувало політ з порушенням вимог Посібника з льотної експлуатації Повітряного судна та здійснювало посадку в місці, що не відповідає вимогам вищевказаного Посібника, наслідком чого стала недостатність наявної посадкової дистанції, що і стало основною причиною авіаційної події.

Також, незалежним експертом було складено "Отчёт о страховой экспертизе по случаю повреждения ВС Diamond DA 40 NG б/н при посадке на взлётно-посадочной площадке аэроклуба Евростар (Гоголев, Киевская обл., Украина) 02.08.2015" від 23.12.2015 р. та визначено, що причиною авіаційної події було недотримання вимог посібника з льотної експлуатації повітряного судна.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказував, що Нацкомфінпослуг його скаргу від 14.03.2016 року не розглянула та не виконала судове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва, чим на думку позивача йому завдано збитків у розмірі 4 611 394,77 грн. (що складає вартість відновлювальних робіт повітряного судна позивача).

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України, на підставі якої заявлені позовні вимоги у даній справі, передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Отже, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Протиправна поведінка заподіювача шкоди полягає у порушенні правової норми, що виявляється у здійсненні заборонених правовою нормою дій або в утриманні в здійсненні наказів правової норми діяти певним чином.

Такий елемент як наявність шкоди полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

У даному випадку, позивач зазначає, що не розгляд його скарги другим відповідачем, завдав приватному підприємству "БЭЛЬ" збитків, які складаються із вартості відновлювальних робіт повітряного судна позивача.

В свою чергу, колегія суддів вважає відсутнім причинний зв`язок між поведінкою другого відповідача щодо розгляду скарги та завданням позивачу збитків, які визначені ним як вартість відновлювального ремонту пошкодженого повітряного судна, оскільки такі витрати були понесені позивачем саме внаслідок настання авіаційної події, а не стали результатом не розгляду Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг скарги приватного підприємства "БЭЛЬ".

Таким чином, відсутній причинний зв`язок між поведінкою другого відповідача щодо розгляду скарги позивача на відмову страхової компанії у виплаті страхового відшкодування та збитками, які виникли внаслідок пошкодження повітряного судна позивача під час аварії 02 серпня 2015 р.

Відсутність вказаного елементу цивільного правопорушення (причинного зв`язку між поведінкою другого відповідача та збитками) виключає можливість притягнення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг до відповідальності у вигляді стягнення збитків.

Крім цього, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що саме на ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА", як на страховика за укладеним з позивачем договором страхування, а не на другого відповідача, покладено обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування (компенсувати витрати на проведення відновлювального ремонту повітряного судна) у разі настання страхового випадку.

Отже, апеляційним судом не встановлено наявності підстав для покладення на відповідачів відповідальності у вигляді стягнення збитків, а тому висновок суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог визнається колегією суддів правомірним.

Враховуючи наведене, непогодження апелянта із висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для задоволення позову не приймаються колегією суддів.

При цьому, апеляційним судом враховується, що станом на час прийняття даної постанови позивач отримав задоволення своїх вимог шляхом присудження до стягнення рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.04.2019 у справі №908/1393/16 (яке набрало законної сили) з ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" страхового відшкодування у розмірі 4 100 320 грн.

Доводи апелянта про встановлення судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні обставин, які не мають значення для даної справи, а також посилання скаржника на зазначення у рішенні інших підстав позову, аніж були визначені позивачем, не знайшли свого підтвердження матеріалами даної справи.

Інші доводи скаржника, які по своїй суті зводяться до оскарження дій судді, а не прийнятого ним у даній справі рішення, не підлягають розгляду та оцінці апеляційним судом з огляду на неналежність зазначеного до повноважень суду апеляційної інстанції.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

При здійсненні розподілу сум судового збору на виконання вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судом враховано, що на підставі пункту 13 частини 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній станом на час подання позовної заяви та апеляційної скарги) позивача було звільнено від сплати судового збору.

Виходячи з положень п. 4.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках, коли позивач звільнений від сплати судового збору, якщо позов та відповідно апеляційну скаргу залишено без задоволення - судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "БЭЛЬ" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2017 р. у справі №910/24146/16 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 06.09.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

Л.Г. Смірнова