РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.09.2019Справа № 910/8729/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕ-АЛКО»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМАРІУМ»

про стягнення 14 850,00 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «САНТЕ-АЛКО» (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМАРІУМ» (відповідач) про стягнення суми попередньої оплати за Договором на виконання проектних робіт № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 в розмірі 14 850,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконання наведеного договору позивач здійснив попередню оплату - 100% авансу від вартості робіт за Договором на виконання проектних робіт № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 (далі - Договір) в розмірі 14 850,00 грн., проте в строк, встановлений Договором відповідач не виконав передбачені договором роботи та не приступив до їх виконання. Враховуючи невиконання відповідачем істотних умов Договору протягом тривалого часу, позивач направив відповідачу повідомлення про відмову від договору № 134 від 12.06.2019, яким також заявив вимогу про повернення відповідачем сплачених в якості попередньої оплати грошових коштів в розмірі 14 850,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕ-АЛКО» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/8729/19, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі.

В матеріалах справи наявні докази отримання позивачем та відповідачем ухвали Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі № 910/8729/19.

26.07.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, відповідно до якого відповідач просив суд провести розгляд справи № 910/8729/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕ-АЛКО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМАРІУМ» про стягнення суми попередньої оплати за Договором на виконання проектних робіт № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

29.07.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечив наведені позивачем обставини та правові підстави позову, надав докази в обгрунтвання наведених заперечень, у задоволенні позову просив суд відмовити повністю. Так, відповідач вважає, що не отримавши від позивача інформації, необхідної для виконання умов Договору, він мав право не виконувати відповідну роботу в силу приписів ст. 851 ЦК України, при цьому позивач не мав правових підстав для застосування ч. 2 ст. 849 ЦК України, оскільки саме ним спричинено обставини, які позбавили відповідача можливості виконати зобов`язання за Договором.

Судом розглянуте подане відповідачем клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 відхилене клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕ-АЛКО» про розгляд справи № 910/8729/19 в судовому засіданні з повідомленням (викликом).

14.08.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач виклав заперечення на твердження відповідача та зазначив, що, на його думку, позовні вимоги підлягають задоволенню.

30.08.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до якого відповідач просив суд включити до складу його судових витрат витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 3 000,00 грн. та стягнути вказану суму з позивача. В якості додатків до клопотання позивач надав копію Договору про надання правничої допомоги № 66 від 25.03.3019, копію рахунку на оплату № 267 від 31.07.2019, роздруківку платіжного доручення № 25 від 14.08.2019 та копію акта надання послуг № 1241 від 15.08.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач, як на підставу своїх заперечень, та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

19.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «САНТЕ-АЛКО» (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМАРІУМ» (виконавець, відповідач) був укладений Договір № АБВ-19/03/19-П на виконання проектних робіт (далі - Договір або Договір № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019).

За даним Договором виконавець зобов`язується виконати у повному обсязі та у визначені Договором строки роботи (розробка проектної документації «Реконструкція нежитлових приміщень по вул. Січових стрільців, 57 у Шевченківському районі м. Києва» розділу Архітектурно-будівельні рішення стадії «Робочий проект»), а замовник зобов`язується оплатити роботи та прийняти їх (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.2 Договору, загальний строк виконання робіт за даним Договором становить 10 (десять) робочих днів, з урахуванням умов розділу 4 цього Договору. Виконавець приступає до виконання робіт після оплати робіт, згідно умов Договору, та отримання вихідних даних (п. 4.1 Договору).

Вартість робіт згідно цього Договору погоджується сторонами в Протоколі про узгодження договірної ціни (п. 5.1 Договору). Замовник здійснює оплату авансу, що становить 100% від загальної суми (п. 5.2 Договору).

В Додатку № 1 від 19.03.2019 до Договору № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 (Протокол про узгодження договірної ціни) сторонами досягнута згода про розмір договірної ціни на розробку проектної документації «Реконструкція нежитлових приміщень по вул. Січових Стрільців, 57 у Шевченківському районі м. Києва» розділу Архітектурно-будівельні рішення стадії «Робочий проект» в загальній сумі 14 850,00 грн., в т.ч. ПДВ.

В Додатку № 2 від 19.03.2019 до Договору № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 (Графік виконання та фінансування робіт), сторонами було уточнено термін виконання робіт - 14 календарних днів. Цим же Додатком № 2 сторони погодили умови фінансування та оплати робіт - аванс 100% від вартості робіт за Договором.

При цьому, згідно умов Додатку № 2 до Договору № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019, розрахунки за виконані роботи, проводяться в безготівковій формі шляхом перерахування коштів замовником на поточний рахунок Виконавця згідно п. 5.2. Договору.

В позовній заяві позивач вказав, що на виконання умов Договору № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 в порядку, передбаченому Додатком № 2, він, в якості попередньої оплати вартості робіт (аванс 100%), здійснив перерахування грошових коштів на користь відповідача в розмірі 14 850,00 грн., що підтверджується доданими до позовної заяви платіжним дорученням № 732 від 22.03.2019 та випискою по рахунку № НОМЕР_1 .

Таким чином, враховуючи дату здійснення позивачем попередньої оплати (22.03.2019), граничний строк виконання робіт відповідачем, відповідно до умов Додатку № 2 до Договору № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019, був 05.04.2019.

Однак, як вказує позивач у позовній заяві, відповідач не виконав взяті на себе за Договором зобов`язання щодо виконання робіт. Більше того, відповідач не приступив до виконання робіт.

04.06.2019 позивач направив на адресу відповідача вимогу № 128, відповідно до якої просив останнього, зокрема, виконати роботи за Договором, результати яких передати за відповідним актом приймання-передачі. При цьому, позивач попереджав відповідача про те, що у випадку не виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивач буде вимушений відмовитися від Договору.

Однак, зазначений лист відповідачем залишено без відповіді, роботи, передбачені Договором, - не виконаними.

З огляду на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно Договору № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 протягом тривалого часу, позивачем було складено та направлено відповідачу повідомлення № 134 від 12.06.2019 про відмову від Договору, відповідно до якого позивачем повідомлено відповідача про відмову останнього від Договору та заявлено вимогу про повернення сплачених грошових коштів в якості попередньої оплати (авансу) за Договором в сумі 14 850,00 грн.

Вказане повідомлення залишене відповідачем без відповіді, роботи за Договором - не виконаними. Крім того, відповідач не повернув грошові кошти, сплачені позивачем в якості попередньої оплати (авансу) за Договором в сумі 14 850,00 грн.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за Договором на виконання проектних робіт № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 в розмірі 14 850,00 грн.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Внаслідок укладення Договору № АБВ-19/03/19-П на виконання проектних робіт від 19.03.2019 між сторонами, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Аналіз умов укладеного між сторонами Договору № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 свідчить про те, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Відповідно ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За правилами ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як встановлено судом, позивач взяті на себе згідно Договору № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 зобов`язання виконав у повному обсязі, перерахувавши 22.03.2019 відповідачу попередню оплати вартості робіт (аванс 100%) в розмірі 14 850,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжним дорученням № 732 від 22.03.2019 та випискою по рахунку позивача № 6.

Згідно умов Договору та Додатку № 2 до нього відповідач був зобов`язаний приступити до виконання робіт після оплати робіт позивачем та виконати, передбачені Договором роботи протягом 14 календарних днів, тобто у строк до 05.04.2019 включно.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Статтею 615 ЦК України передбачено, що, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно ч. 2. ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов Договору та норм чинного законодавства, не виконав взяті на себе зобов`язання по виконанню робіт, передбачених Договором, у строк до 05.04.2019 включно не виконав. Таким чином, починаючи з 06.04.2019 відповідач є таким, що прострочив виконання робіт, передбачених Договором № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019.

Матеріали справи містять відзив на позовну заяву, поданий відповідачем 29.07.2019 через відділ діловодства суду, зі змісту якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

В основу заперечень відповідача покладене твердження про те, що п. 3.2.3 укладеного між позивачем та відповідачем Договором № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 передбачено, що, у випадку необхідності виконавець може отримати від замовника додаткові матеріали, необхідні для виконання робіт.

Відповідач зазначив, що він, керуючись положеннями пунктів 3.3.1 та 4.2 Договору, неодноразово вимагав від позивача надати додаткову інформацію необхідну для підготовки проектної документації. Однак, як зазначає відповідач, вказані вимоги позивачем були проігноровані.

Враховуючи зазначене, відповідачем на адресу позивача було направлено відповідне повідомлення № 01-18/04-19 від 18 квітня 2019 року про те, що виконання проектних робіт за вказаним договором призупинено, у зв`язку з відсутністю додаткових матеріалів, необхідних для виконання робіт. Однак, як вказує відповідач у відзиві, на дане повідомлення і прохання надати додаткову інформацію позивач не відповів.

Крім того, відповідач нібито неодноразово вимагав від позивача вирішити питання відносно стяжки, оскільки її відсутність перешкоджає виконанню умов Договору. Зокрема, листом від 03.06.2019 № 01-03/06-19 відповідач вимагав аби позивач прийняв рішення щодо облаштування підлоги і повідомив про це відповідача. Однак, інформації необхідної для виконання роботи за Договором № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 позивачем так і не було надано відповідачу.

Разом з тим, відповідач повідомив суд про те, що він готовий виконати зобов`язання за Договором № АБВ-19/03/19-П від 19.03.201 після надання йому відповідної інформації. На думку відповідача, його дійсний намір виконати умови Договору № АБВ-19/03/19-П та розробити проектну документацію, додатково підтверджується тим, що, з метою виконання Договору № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019, відповідачем було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Архітектурне бюро Віхарєва» договір № 19/03/19-П від 19.03.2019, який за змістом і предметом є аналогічним Договору № АБВ-19/03/19-П, який укладено з позивачем.

Відповідач вважає, що не отримавши від позивача інформацію, необхідну для виконання умов Договору № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019, він мав право не виконувати передбачені Договором роботи в силу положень ст. 851 ЦК України. При цьому, на думку відповідача, позивач не мав правових підстав для застосування ч. 2 ст. 849 ЦК України, оскільки самостійно спричинив обставини, які позбавили відповідача можливості виконати взяті на себе зобов`язання за Договором № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019.

Дослідивши матеріали справи, суд відхиляє заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, як безпідставні та необґрунтовані, з огляду на таке.

Відповідач стверджує, що він неодноразово звертався до позивача із запитами про надання додаткової інформації, яка необхідна для виконання Договору. Перше письмове повідомлення № 01-18/04-19 від 18.04.2019, про яке зазначає відповідач, було направлене позивачу лише 05.06.2019, що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальним чеком, поштовою накладною та відтиском на поштовому описі. Вказане повідомлення було отримане позивачем 07.06.2019, що підтверджується роздруківкою з інтернет-сайту Укрпошта про відстеження відправлення № 330.

Друге письмове повідомлення № 01-03/06-19 від 03.06.2019, про яке зазначає відповідач, було направлено позивачу 04.06.2019, а отримане позивачем 10.06.2019, що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою з інтернет-сайту Укрпошта про відстеження відправлення № 650.

Судом встановлено, що обидва повідомлення № 01-18/04-19 від 18.04.2019 та № 01-03/06-19 від 03.06.2019 були направлені позивачу вже після ініціювання ним питання відмови від Договору, у зв`язку із порушенням його умов відповідачем та направлення вимоги про повернення сплачених коштів (вимога № 128 від 04.06.2019).

Крім того, повідомлення відповідача були направлені позивачу після спливу терміну виконання робіт, що встановлені Договором.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт відсутності у нього можливості виконати роботи, передбачені Договором № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019, через ненадання позивачем додаткової інформації, необхідної для виконання Договору.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 14 850,00 грн. попередньої оплати за Договором на виконання проектних робіт № АБВ-19/03/19-П від 19.03.2019 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем разом із позовною заявою подано попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається із суми судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Крім того, 30.08.2019 відповідачем через відділ діловодства суду подане клопотання про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до якого відповідач просив суд включити до складу його судових витрат витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 3 000,00 грн. та стягнути вказану суму з позивача.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Частиною 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результати розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язаних з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи наведені правові норми та повне задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що клопотання відповідача про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМАРІУМ» (01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 7/14, прим. 182; ідентифікаційний код 41813508) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕ-АЛКО» (04050, м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, буд. 13-К; ідентифікаційний код 33240672) 14 850,00 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.) попередньої оплати та 1 921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 09.09.2019.

Суддя Гумега О.В.