УХВАЛА

м. Київ

03.09.2019Справа № 910/6503/19

Суддя Привалов А.І., розглянувши

заяву товариства з обмеженою відповідальнстю "Атланта Інвест енд Девелопмент"

до 1) приватного акціонерного товариства "Дарницький комбінат

будівельних матеріалів і конструкцій";

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергобудлізинг";

3) товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання

"Техбудсервіс";

4) твариства з обмеженою відповідальністю "Атланта Білдінг";

про забезпечення позову

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Атланта Інвест енд Девелопмент" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) приватного акціонерного товариства "Дарницький комбінат будівельних матеріалів і конструкцій"; 2) товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергобудлізинг"; 3) товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Техбудсервіс"; 4) товариства з обмеженою відповідальністю "Атланта Білдінг" про визнання Договору заміни сторони від 30.08.2011р. недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюваний договір суперечить актам цивільного законодавства України, оскільки був підписаний директором позивача з перевищенням наданих йому статутом Товариства повноважень, всупереч ч. 2 ст. 98 ЦК України, не в інтересах юридичної особи, без дотримання принципу добросовісності та розумності, а також з порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів ТОВ"Атланта Інвест енд Девелопмент".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6503/19, справу вирішено розглядати за правилами загального провадження, підготовче засідання призначено на 27.06.2019р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2019р. розгляд справи відкладено на 25.07.2019р.

В судовому засіданні 25.07.2019р. розгляд справи відкладено на 08.08.2019р.

В судовому засіданні 08.08.2019р. розгляд справи відкладено на 12.09.2019р.

16.08.2019р. від товариства з обмеженою відповідальністю "Атланта Інвест енд Девелопмент" через канцелярію суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти незавершеного будівництва та майнові права, заборони вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що будівництво житлових будинків за адресою: м. Київ, вул. Сагайдака (Маланюка), 101 ведеться незаконно, без належного державного архітектурного контролю та з порушенням водоохоронного господарства. А також тим, що відбувається продаж квартир та нежитлових приміщень в недобудованих багатоповерхових будинках різним фізичним та юридичним особам, які не обізнані про дійсні правовідносини, які склалися між інвесторами будівництва.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Водночас, у зв`язку з перебуванням судді у черговій відпустці дана заява не була розглянута у встановлений процесуальним законодавством строк.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальнстю "Атланта Інвест енд Девелопмент" про забезпечення позову та додані до неї докази, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів його та інших осіб, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд також зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкти незавершеного будівництва та майнові права, заборони вчиняти певні дії може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Також, вимога позивача про накладення арешту на об`єкти незавершеного будівництва та майнові права, заборони вчиняти певні дії, не відповідає заявленим позовним вимогам, предметом яких є визнання Договору заміни сторони від 30.08.2011р. недійсним. При цьому, вимог в порядку ст. 216 ЦК України не заявляється, а відтак виконання рішення по даній справі у майбутньому жодним чином не може бути утруднено.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки заявником не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, а також враховуючи, що заявлені заходи забезпечення позову не відповідають предмету спору, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальнстю "Атланта Інвест енд Девелопмент" про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальнстю "Атланта Інвест енд Девелопмент" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано: 03.09.2019р.

Суддя А.І. Привалов