ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" серпня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2233/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.,

секретар судового засідання Горнович Л.О.

розглянувши заяву Акціонерного товариства "РИСОІЛ С.А" (RISOIL.S.A) (вх. ГСОО №2-3836/19 від 15.08.2019р.) про визнання виконавчого документу, що не підлягає виконанню, по справі №916/2233/18

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 6, )

до відповідача: Акціонерного товариства "РИСОІЛ С.А" (RISOIL.S.A) (8, вул. Ле Корбюзьє, 1208, Женева, Швейцарська конференція, представництво в Україні: 65009, м. Одеса, вул. Теніста, 15)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 20/1, )

про розірвання (припинення) договору та зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників сторін:

від заявника (відповідача): Гринько Т.В. ордер серія ОД №384363 від 09.08.2019р.;

від позивача: Абрамов М.В. ордер серія КВ №806177 від 23.08.2019р.;

від третьої особи: Коротков С.О. довіреність № б/н від 02.01.2019р.;

Розенбойм Ю.О. довіреність № б/н від 10.04.2019р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.01.2019р. (суддя Погребна К.Ф.) у справі № 916/2233/18 позов Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії до Акціонерного товариства РИСОІЛ С.А (RISOIL.S.A) задоволено частково, розірвано договір про встановлення сервітуту №79-Пд-ІЛФ від 25.09.2017р., укладений між Державним підприємством Адміністрація морських портів України та Акціонерним товариством РИСОІЛ С.А (RISOIL.S.A), зобов`язано Акціонерне товариство РИСОІЛ С.А (RISOIL.S.A) демонтувати мобільну інженерну споруду наземної транспортної галереї та/або її частини, які встановлені на частині причалу №11 (довжиною 200 пог. м.), що розташований за адресою: вул. Сухолиманська АДРЕСА_1 30 АДРЕСА_2 , м. Чорноморськ, та стягнуто з Акціонерного товариства РИСОІЛ С.А (RISOIL.S.A) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії судовий збір в сумі 3 524 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.05.2019р. рішення Господарського суду Одеської області від 28.01.2019 р. залишено без змін.

23.05.2019р. на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 28.01.2019р. видано відповідні накази.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2019 р. рішення першої інстанції та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 р. у справі № 916/2233/18 залишено без змін.

15.08.2019р. до суду від Акціонерного товариства РИСОІЛ С.А (RISOIL.S.A) надійшла заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, згідно якої останнє просило суд визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Одеської області від 23.05.2019р. у справі №916/2233/18 щодо зобов`язання Акціонерного товариства РИСОІЛ С.А (RISOIL.S.A) демонтувати мобільну інженерну споруду наземної транспортної галереї та/або її частини, які встановлені на частині причалу №11 (довжиною 200 пог. м.), що розташований за адресою: вул. Сухолиманська АДРЕСА_3 А, м. Чорноморськ.

Розпорядженням керівника апарату суду від 16.08.2019р., приймаючи до уваги перебування судді Погребної К.Ф. у відпустці з 22.07.2019 р. по 23.08.2019 р., призначено повторний автоматичний розподіл вказаної заяви, за результатом якого останню розподілено судді Щавинській Ю.М.

Ухвалою суду від 20.08.2019р. судом призначено заяву Акціонерного товариства "РИСОІЛ С.А" (RISOIL.S.A) до розгляду у судовому засіданні на 27.08.2019р. о 13 год. 45 хв.

27.08.2019р. до суду від Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до суду надійшла заява, згідно якої позивач просив суд задовольнити заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із врегулюванням відносин щодо погодження проекту та розміщення морської транспортної галереї на причалі №11 порту "Чорноморськ", зазначивши, при цьому, також про укладання нового договору сервітуту від 18.06.2019р. №40-П-АМПУ-19 щодо користування причалу №11.

Акціонерним товариством "РИСОІЛ С.А" 27.08.2019р. також було подано до суду пояснення з приводу заяви, згідно яких заявник зазначив, що відповідний наказ є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із врегулюванням сторонами питання узгодження проектної документації, наголосивши, при цьому, на відсутності будь-яких претензій у сторін щодо технічної частини першої черги проекту "будівництво морської транспортної галереї, розташованої за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, земельна ділянка 2. Коригування робочого проекту по чергах будівництва".

Крім того, 27.08.2019р. до суду надійшли заперечення від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" на заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, згідно яких третя особа просила суд відмовити у задоволенні заяви.

У судовому засіданні 27.08.2019р. судом було повідомлено представникам сторін про надходження до суду відповідних заяв та пояснень.

На вимогу представників Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" ознайомитись з поясненнями, судом було оголошено технічну перерву та надано час для ознайомлення.

Після продовження розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" було заявлено ще одне усне клопотання про надання додаткового часу не менше двох днів для підготовки письмових пояснень та заперечень з приводу наданих відповідачем письмових пояснень.

При цьому представником третьої особи було зауважено суду, що у випадку відмови у оголошенні перерви, суду буде заявлено відвід.

Клопотання представника третьої особи судом було відхилено з огляду на, по-перше, обмежений процесуальним законодавством строк розгляду заяв, поданих в порядку ст. 328 ГПК України, по-друге, наявність в матеріалах справи письмових заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" щодо заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, по-третє, оголошення у судовому засіданні технічної перерви та надання часу для ознайомлення з відповідними поясненнями відповідача, а отже і наявність можливості доповнити свої заперечення в усній формі.

Після відмови судом у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, представником Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" було подано суду заяву про відвід.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" про відвід судді, суд вказує наступне.

За змістом частини 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 11 частини 3 статті 2 ГПК України однією із основних засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 цієї ж статті Кодексу залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Статтями 38, 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників справи, у тому числі, право подавати заяви, зокрема і про відвід судді.

Згідно з ч.3 ст.38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з поданої представником третьої особи заяви про відвід (т.5 а.с.50), остання вмотивована відмовою суду у задоволенні клопотання про надання додаткового часу для підготовки письмових пояснень та заперечень не менше двох днів, з зазначенням в якості підстави пункту 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Водночас, згідно з імперативною нормою ч.4 ст.35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу судді.

Натомість, чинним законодавством передбачено право сторони на оскарження прийнятих судом рішень під час розгляду справи у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку (окремо або разом із судовим рішенням), тобто в процесуальний спосіб, а не шляхом заявлення відводів суду.

При цьому, суд звертає увагу, що заяву про відвід було подано адвокатом Коротковим С.О., який в силу зазначеного статусу є особою, що має бути цілком обізнана з положеннями процесуального законодавства, зокрема ч.4 ст.35 ГПК України щодо неможливості заявлення відводу у зв`язку із незгодою з процесуальними рішеннями судді.

Суд також зауважує, що на початку судового засідання, в якому здійснювалась технічна фіксація, судом було з`ясовано питання наявності відводу згідно до вимог ст.38 ГПК України. Відводу представниками учасників справи, зокрема і представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" Коротковим С.О., заявлено не було.

Водночас, заявляючи клопотання про надання додаткового часу не менше двох днів для підготовки письмових пояснень та заперечень з приводу наданих відповідачем письмових пояснень, представник третьої особи окремо наголосив про намір заявлення відводу суду у випадку відмови у задоволенні вказаного клопотання.

Враховуючи вищевикладене, за переконанням суду, подання заяви про відвід від 27.08.2019р., зміст якої зводиться до незгоди із прийнятим процесуальним рішенням щодо відмови у задоволенні клопотання про відкладення розгляду заяви, є зловживанням процесуальними правами, що полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Суд вказує, що правовідносини суду із кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення у розумні строки законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Процесуальний закон вимагає та забезпечує належну поведінку сторони у господарському суді, що також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не із цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам господарського судочинства, а отже зловживає ним.

Суд вважає, що заявлення відводу у цій справі є нічим іншим як спробою затягнути її розгляд або перешкодити йому, внаслідок чого буде порушено положення законодавства про завдання та основні засади господарського судочинства, при тому, що процесуальними законодавством визначено граничний строк розгляду заяв про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню.

В своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі "Шульга проти України", пункт 28, № 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі "Мусієнко проти України", пункт 24, № 26976/06, від 20.01.2011).

Згідно з частинами 3, 4 статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Оскільки подання представником позивача заяви про відвід судді Щавинської Ю.М. у цій справі є зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на свідоме, невиправдане затягування судового процесу, суд дійшов висновку про залишення такої заяви без розгляду.

Аналогічних висновків щодо залишення завідомо безпідставних заяв про відвід без розгляду дійшов також Верховний суд при розгляді справи №910/2968/18 (постанова від 18.12.2018р.)

За змістом пункту 2 частини 1 статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" із 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" за зловживання процесуальними правами, заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 763 грн.

Керуючись статтями 35, 38-39, 42-43, 135, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати подання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" заяви про відвід судді Щавинської Ю.М. у справі №916/2233/18 зловживанням процесуальними правами.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" про відвід судді Щавинської Ю.М. залишити без розгляду.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-СЕРВІС" (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Транспортна, 20/1, ) в дохід Державного бюджету штраф у сумі 5 763 /п`ять тисяч сімсот шістдесят три/ грн.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , отримувач коштів УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100, код отримувача 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998, рахунок отримувача: 6007, код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Повний текст ухвали складено 02 вересня 2019р.

Ухвала набирає законної сили 27.08.2019р. та може бути оскаржена в частині стягнення штрафу в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту ухвали.

Суддя Ю.М. Щавинська