номер провадження справи 15/130/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019 Справа № 908/1241/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, при секретарі судового засідання Чернетенко А.С. розглянувши матеріали

за позовом Приазовської районної державної адміністрації (Приазовська РДА), 72401, Запорізька область, Приазовський район, смт Приазовське, вул. Покровська, буд. 31

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротіс" (ТОВ "Агротіс"), 72454, Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1-А

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -Степанівська Перша сільська рада Приазовський район Запорізька область, 72454, Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша, вул. Мартинова, буд. 1-Б

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Геоникс", 69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5, оф. 15

про визнання недійсним договору оренди

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Зубов Г.О., довіреність № 01-34/0051 від 22.01.2019;

від відповідача: Шумейко І.П., адвокат, додаткова угода № 1 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги від 14.02.2018;

від третьої особи 1: Писаренко С.Ю., довіреність № б/н від 26.06.2019;

від третьої особи 2: Алуф О.В., адвокат, посвідчення № 789 від 29.06.2010, ордер серія ЗП № 082080 від 02.07.2019;

Суть спору

23.05.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приазовської районної державної адміністрації, Запорізька область, Приазовський район, смт Приазовське до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротіс", Запорізька область, Приазовський район, с. Степанівка Перша про визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю), який укладений 11.08.2008 між Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротіс", як орендарем, щодо оренди не витребуваної земельної частки паю розміром 136,64 га, який зареєстрований 11.08.2008 у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Степанівської Першої сільської ради за № 1.

23.05.2019 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 27.05.2019 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.

06.06.2019 до суду надійшла заява представника Приазовської районної державної адміністрації, Запорізька область, Приазовський район, смт Приазовське про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 10.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1241/19, присвоєно справі номер провадження 15/130/19. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Судове засідання призначено на 02.07.2019.

Ухвалою суду від 02.07.2019 підготовче засідання відкладено на 23.07.2019.

Ухвалою суду від 23.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/1241/19 до судового розгляду по суті на 13.08.2019.

В судовому засіданні 13.08.2019 оголошено перерву до 22.08.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що даний позов пред`являється Приазовською РДА, як стороною договору оренди, в зв`язку зі скасуванням неправомірного акту органу місцевого самоврядування, а саме розпорядження голови Приазовської РДА № 524 від 11.08.2008, яке було підставою для укладання між Приазовською РДА та ТОВ «Агротіс» договору від 11.08.2008, що свідчить про невідповідність оспорюваного договору вимогам законодавства, а також з підстав недодержання вимог законодавства в момент укладення договору. У зв`язку з чим просив визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю), який укладений 11.08.2008 між Приазовською районною державною адміністрацією Запорізької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротіс", як орендарем, щодо оренди не витребуваної земельної частки паю розміром 136,64 га, який зареєстрований 11.08.2008 у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Степанівської Першої сільської ради за № 1.

В судовому засіданні 22.08.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позові 01-34/306 від 17.05.2019, запереченнях на заяву про застосування позовної давності № 01-34/475 від 27.06.2019.

Відповідач проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві на позов № 136,64-в від 11.06.2019. В обґрунтування заперечень зазначив що, оспорюваний позивачем договір оренди укладався у повній відповідності із законодавством, чинним на день його укладення, зокрема, ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. 12 постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», п.1 2 Перехідних положень Земельного кодексу України, та Законом України «Про оренду землі». Тому, немає підстав для визнання його недійсним, а, отже, в позові належить відмовити у зв`язку з його безпідставністю. Крім того надав заяву про застосування позовної давності від 11.06.2019.

11.07.2019 до суду від відповідача надійшла відповідь на пояснення третьої особи 2.

27.06.2019 на адресу суду надійшли пояснення третьої особи 1, щодо позову та відзиву від 27.06.2019, в яких зазначено, що 11.08.2008 в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Степанівської Першої сільської ради було зареєстровано договір оренди строком на 49 років, укладений між Приазовською РДА і ТОВ «Агротіс». Об`єктом оренди була нерозподілена (невитребувана) земельна ділянка площею 136.64 га, що складається з п`яти частин - площею 5,29 га, 9,22 га, 9,20 га, 29,7 га та 83,23 га. Як вбачається зі змісту договору оренди землі, в ньому містяться всі необхідні істотні умови, зокрема: умови використання земельної ділянки (п.2.1 договору); умови збереження стану об`єкту оренди (п. 3 договору); умови передачі земельної ділянки орендарю, умови повернення земельної ділянки орендодавцеві (п. 3 договору). Також, в договорі вказано площу і місце розташування земельної ділянки, вказано строк дії договору та зазначено розмір орендної плати та порядок зміни розміру орендної плати. Таким чином, посилання позивача на відсутність істотних умов договору оренди вважаємо помилковими. Крім того, межі земельної ділянки були визначені та підтверджуються документально. Також третя особа 1 зазначає, що оскільки зміна цільового призначення земель, у зв`язку з передачею їх в оренду ТОВ «Агротіс» на підставі розпорядження № 524 від 11.08.2008 не проводилась, то і проект відведення вказаної земельної ділянки (на час прийняття цього розпорядження та укладення договору оренди) не повинен був розроблятися. Стосовно розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації № 617 від 23.11.2018, то вказаним розпорядженням не припинялася дія договору оренди та не робилося ніякої правової оцінки договору оренди між Приазовською районною державною адміністрацією і ТОВ «Агротіс». Про це зазначила сама Запорізька обласна державна адміністрація в своєму листі від 19.03.2019. Крім того, вважає, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності, заявивши клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Просить суд відмовити в позові повністю.

01.07.2019 від третьої особи 2 надішли пояснення (відзив) на позовну заяву та пояснення на відзив відповідача від 27.06.2019. В яких зазначено, що згідно з розпорядженням Запорізької ОДА № 617 від 23.11.2018, яке містить посилання на норми діючого законодавства, підставою для скасування розпорядження голови Приазовської РДА № 524 від 11.08.2008 була невідповідність його вимогам чинного законодавства. Дане розпорядження голови Запорізької ОДА № 617 від 23.11.2018 є чинним, видано в межах повноважень та з метою приведення у відповідність актів Приазовської РДА до вимог чинного законодавства. Третя особа 2 зазначає, що за оспорюваним договором оренди земельної частки (паю) від 11.08.2008, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду невитребувані земельні паї, розмір яких визначений в умовних кадастрових гектарах (об`єкт оренди), що спростовує доводи представника відповідача, що в пункті «Предмет договору» визначено площу земельної ділянки в гектарах. На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначено в умовних кадастрових гектарах. Договір оренди земельної частки (паю) та договір оренди земельної ділянки є самостійними договорами з різним предметом, оскільки за договором оренди земельної частки (паю) предметом договору є земельна частка (пай), а за договором оренди земельної ділянки предметом є земельна ділянка. Формування земельних ділянок із нерозподілених часток (паїв) здійснюється згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), а тому твердження відповідача, що проект землеустрою такої ділянки не потрібен, безпідставне та необґрунтоване. Також зазначає, що відсутність у договорі оренди землі хоча б однієї з істотних умов, передбачених ст.15 Закону України «Про оренду землі», є підставою для визнання договору недійсним відповідно до закону. Також договір не відповідає вимогам Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок і земельних часток (паїв)» від 02.02.2002 № 92/2002. оскільки визначення грошової вартості земельної частки (паю), яка є предметом договору, не проводилась, розрахунок орендної плати, як додаток до договору, відсутній. Також відсутня така невід`ємна частина договору, як акт приймання-передачі об`єкта оренди. Акт встановлення меж ділянки в натурі, який також повинен бути невід`ємною частиною договору оренди, на день укладання договору (11.08.2008) також відсутній. Таким чином, вважає, що розпорядження Приазовської РДА № 524 від 11.08.2008 є незаконним та скасовано, позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди невитребуваної земельної частки (паю) площею 136,64 га, укладеного 11.08.2008 Приазовською РДА та ТОВ «Агротіс» є обґрунтованими, оспорюваний договір необхідно визнати недійсним з підстав недодержання в момент його укладення вимог законодавства, а також скасування підстав для його укладання через незаконність.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно - апаратного комплексу "Оберіг".

В судому засіданні 22.08.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

Розпорядженням голови Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області (позивач) № 524 від 11.08.2008, земельні частки (паї) загальною площею 218,51 га, у т.ч. 81,87 га, які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, в контурі №94 (багаторічні); 136,64 га, які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, в контурах № №291, 297, 314, 321 (пасовища) згідно Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП «Більшовик» Приазовського району Запорізької області, визнано як невитребувані, з можливістю надання їх в оренду до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Цим же розпорядженням вирішено надати в оренду ТОВ «Агротіс» (відповідач) земельну ділянку площею 81,87 га (багаторічні), в контурі № 94 (невитребувані земельні частки (паї)), розташовану на території Степанівської Першої сільської ради (третя особа 1) для товарного сільськогосподарського виробництва (п. 2.1); земельну ділянку площею 136,64 га (пасовища), в контурах №№ 291, 297, 314, 321 (невитребувані земельні частки (паї)), розташовану на території Степанівської Першої сільської ради для товарного сільськогосподарського виробництва (п.2.2).

11.08.2008, на підставі розпорядження голови Приазовська РДА № 524 від 11.08.2008, між Приазовською РДА (орендодавець) і ТОВ «Агротіс» (орендар), було укладено договір оренди земельної частки (паю), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду невитребувані земельні частки паї розміром 136,64 га (пасовища), які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом, в контурах №№ 291, 297, 314, 321 згідно схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП «Більшовик» Приазовського району Запорізької області та планів-схем, які є невід`ємною частиною цього договору (розділ 2 Договору).

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 договору передбачено, що за користування невитребуваними земельними частками (паями) сплачується орендна плата у грошовій формі у розмірі за один календарний рік 20496,00 грн, за місяць - 1708,00 грн на загальну площу.

Договір зареєстрований 11.08.2008 у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Степанівської Першої сільської ради за №1.

03.07.2018 Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про ведемо перевірку додержання вимог земельного законодавства за результатами якого винесено припис: у 30-денний термін усунути виявлене правопорушення земельного законодавства шляхом припинення дії розпорядження Приазовської РДА при передачі в оренду ТОВ «Агротіс» земельних часток (паїв). Встановлено порушення вимог ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), оскільки в оренду можуть передаватися вже саме земельні ділянки, а не земельні частки (паї)», та встановлено, що в договорі оренди в порушення постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 № 2073 відсутній запис про здійснення державної реєстрації у відповідному управлінні (відділі) земельних ресурсів, у зв`язку з чим договір є нечинним.

10.07.2018 головою Приазовської РДА прийнято розпорядження № 260 «Про усунення порушень вимог земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», яким договір оренди від 11.08.2008 про передачу ТОВ «Агротіс» в оренду вищевказаної земельної частки (паю) розміром 136,64 га (пасовища) визнано не чинним, а розпорядження голови Приазовської РДА № 524 від 11.08.2008 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс» таким, що втратило чинність.

23.11.2018 розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації № 617, скасовано ряд розпоряджень голови Приазовської РДА, в тому числі розпорядження від 10.07.2018 № 260 «Про усунення порушень вимог земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» та розпорядження від 11.08.2008 № 524 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс», на підставі якого 11.08.2008 між Приазовською РДА і ТОВ «Агротіс» було укладено договір оренди земельної частки (паю) розміром 136,64 га.

Враховуючи вищевикладене та те, що розпорядження Приазовської РДА № 524 від 11.08.2008 є скасованим, позивач звернувся до суду з вимогою визнати недійсним спірний договір від 11.08.2008 з підстав недодержання в момент його укладення вимог законодавства та скасування підстав для його укладання.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши доводи сторін суд дійшов висновку про відмову у позові з таких підстав.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину - є недодержання, в момент вчинення правочину, стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 цього кодексу.

Вирішуючи по суті переданий на розгляд господарського суду спір про визнання недійсним договору, суд повинен з`ясувати, зокрема, підстави для визнання недійсним договору, оскільки недійсність правочину може наступати лише з певним порушенням закону.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме:

1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або інших сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків,

За вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України, правочини між юридичними особами належить вчиняти в письмовій формі.

Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Договір оренди земельної частки (паю) від 11.08.2008 укладався відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», яка на момент укладення договору оренди мала наступну редакцію:

«Нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки...».

За змістом положень Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», нерозподілена (невитребувана) земельна ділянка - це земельна ділянка, що була запроектована в складі єдиного земельного масиву без визначення меж в натурі (на місцевості), проте не була розподілена на зборах власників земельних часток (паїв) через неявку на збори осіб - власників права на земельну частку (пай) чи їх спадкоємців. Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) є необхідним лише в разі виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) за заявами останніх.

Нерозподілена (невитребувана) земельна ділянка має тимчасовий правовий статус, оскільки в будь-який момент власники паїв можуть виділити в натурі належні їм земельні ділянки. При виділенні ділянки в натурі власнику паю - складається проект землеустрою. При наданні в оренду нерозподіленої земельної ділянки проект землеустрою не складається.

Місце розташування нерозподіленої (невитребуваної) земельної ділянки визначено на підставі викопіювань із карти-схеми поділу земель колишнього КСРП «Більшовик». Довжину меж земельної ділянки, її площу, поворотні точки, відносне розташування меж, та суміжних землевласників - відображено на кадастрових планах. Вказані документи підписані в.о. начальника Відділу земельних ресурсів у Приазовському районі Запорізької області, а також головою та землевпорядником Степанівської Першої сільської ради.

Відповідно до частини 3 статті 124 Земельного кодексу України за проектами відведення здійснюється передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам тільки у разі зміни цільового призначенні землі.

Статтею 50 Закону України "Про землеустрій" Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 677, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно у власність без зміни її цільового призначення.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 Розпорядження № 566 від 02.09.2008 земельну ділянку площею 81,87 га (багаторічні), в контурі № 94 (не витребувані земельні ділянки частки (паї)) розташовану на території Степанівської Першої сільської ради, згідно додатку 1, для товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 136,64 га (пасовища), в контурах №№ 291; 297; 314; 321 (не витребувані земельні частки (паї) розташовану на території Степанівської Першої сільської ради, згідно додатку 2, для товарного сільськогосподарського виробництва.

В акті встановлення меж ділянки в натурі від 12.08.2008 зазначено про те, що вказані в натурі межі земельної ділянки площею 136,64 га земель сільськогосподарського призначення вид угідь пасовище, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка розташована на території Степанівської сільської ради за межами населеного пункту. Зауважень з боку зацікавлених осіб при встановленні меж в натурі не надходило. Ділянка, яка виділена в оренду може використовуватися тільки за цільовим призначенням.

Оскільки зміна цільового призначення земель, у зв`язку з передачею їх в оренду ТОВ "Агротіс" на підставі Розпорядження № 524 від 11.08.2008 не проводилась, то і проект відведення вказаної земельної ділянки (на час прийняття спірного розпорядження та укладення договорів оренди земельних часток (паїв) не повинен був розроблятися.

В договорі оренди земельної частки (паю) від 11.08.2008 сторони погодили всі істотні умови, зокрема: в пункті «Предмет договору» вказано площу земельної ділянки в гектарах (а не в умовних кадастрових гектарах, про що зазначає позивач); умови використання земельної ділянки передбачені в п. 2.1 договору: «для товарного сільськогосподарського виробництва»; умови збереження стану об`єкта оренди - в п. 3 договору: «Сторони зобов`язуються: Орендар: ... не допускати погіршення екологічного стану й родючості земельної ділянки»; умови передачі земельної ділянки орендарю - в пункті «Предмет договору»: «згідно Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП «Більшовик» Приазовського району Запорізької області та планів-схем, які є невід`ємною частиною цього договору»; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві - в п. 3 договору: «Сторони зобов`язуються: Орендар: після закінчення терміну договору оренди повернути Орендодавцю орендовані землі в стані, придатному для використання за цільовим призначенням»; обмежень (обтяжень) щодо використання земельної ділянки не має, тому вони не були зазначені (адже закон передбачав зазначення лише існуючих обмежень/обтяжень); сторона, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди - визначена законом, а саме ст. 11 Закону України «Про оренду землі» (в чинній станом на 11.08.2008 редакції) - де зазначено, що такий ризик несе орендодавець, якщо інше не передбачено договором оренди землі; факт приймання-передачі земельної ділянки відображено в пункті «Предмет договору», де містяться слова «передає» і «приймає», а не «зобов`язується передати» і «зобов`язується прийняти»; тобто, приймання-передача земельної ділянки закріплена в самому договорі.

Та обставина, що акт встановлення меж ділянки в натурі датований 12.08.2008, не робить договір недійсним, оскільки в законі немає обов`язку підписувати в один і той же самий день і договір, і акт встановлення меж ділянки в натурі.

Щодо розміру орендної плати, то він встановлений в п. 2.2 договору, а саме - за один календарний рік 20 496,00 грн, за місяць 1708,00 грн. В тому ж пункті передбачено індексацію орендної плати та її перегляд кожні 3 роки. Протягом дії договору оренди, орендодавець не звертався із претензіями щодо неналежного, на його думку, розміру орендної плати.

Стосовно посилань позивача на факт укладення щодо тієї самої земельної ділянки нових договорів оренди, то дана обставина не свідчить про недійсність договору від 11.08.2008, оскільки його було укладено раніше, і на момент укладення нового договору оренди від 21.12.2018 договір оренди з ТОВ «Агротіс» був чинним, сторонами не розірваний, в судовому порядку недійсним не визнаний.

Прийняття Приазовською РДА рішення від 21.12.2018 про передачу в оренду іншому суб`єкту земельну ділянку, раніше передану в оренду ТОВ «Агротіс», не віднесена законом до підстав недійсності договору оренди з ТОВ «Агротіс».

Що стосується посилань позивача на припис інспектора Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, то припис для суду не є обов`язковим документом та суд надає йому оцінку в сукупності з іншими доказами. Крім того, в приписі не йдеться про ті порушення, про які стверджує позивач у позовній заяві (зокрема, в приписі нічого не вказано з приводу наявності чи відсутності в договорі всіх істотних умов, та нічого не зазначено про наявність чи відсутність потреби в оформленні окремого проекту землеустрою).

В розпорядженні голови Приазовської районної державної адміністрації № 524 від 11.08.2008 було чітко зазначено про надання земельних ділянок оренду. Передача в оренду саме земельних ділянок, а не паїв, випливає з доданих до договору оренди документів: кадастрового плану земельної ділянки, експлікації земельних ділянок, акту встановлення меж ділянки в натурі. В приписі помилково вказано на те, що державна реєстрація договору оренди відсутня, проте згідно з листом Степанівської Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області від 27.07.2018 № 115, договір оренди зареєстрований в Книзі реєстрації договорів оренди земель спільної часткової власності 11.08.2008 за № 1. Факт наявності державної реєстрації договору оренди визнається самим позивачем в позовній заяві.

Посилання позивача на розпорядження голови Запорізької обласної державної адміністрації № 617 від 23.11.2018 є безпідставним, оскільки сама Запорізька обласна державна адміністрація в своєму листі від 19.03.2019 № 02789/08-49 вказує, що розпорядження № 617 було прийнято, не з метою зміни або припинення прав та обов`язків ТОВ «Агротіс» в договірних відносинах з Приазовською райдержадміністрацією», отже, наявність вказаного розпорядження не робить договір оренди недійсним. Крім того, розпорядження № 617 від 23.11.2018 (у т.ч. в частині скасування ним розпорядження голови Приазовської РДА № 524 від 11.08.2008), визнано незаконним і скасовано, за рішенням господарського суду міста Києва від 10.04.2019 у справі № 910/1674/19. Рішенні наразі оскаржується в апеляційному порядку.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність в договорі оренди певних істотних умов не є підставою для визнання його недійсним в цілому. Сторони не позбавлені можливості привести договір у відповідність до вимог чинного законодавства України шляхом внесенні змін до договору уклавши додаткову угоду.

Стосовно початку перебігу строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, ст. 257 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 2-4 ст. 267 Цивільного кодексу України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач та ТОВ «Геоникс» стверджує, що факт неправомірності розпорядження голови Приазовської РДА № 524 від 11.08.2008 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс» встановлено в 2018 році». Проте, зміст позову свідчить про те, що про обставини, покладені в основу позову Приазовська РДА знала в момент укладення договору оренди.

Приазовська РДА в обґрунтування позовної заяви посилається на відсутність, на її думку, істотних умов у договорі оренди, а також відсутність розробки проекту відведення земельної ділянки. В той же час, зміст договору оренди Приазовській РДА відомий з моменту його укладення, і Приазовська РДА мала об`єктивну можливість надати свою оцінку умовам договору, та у випадку незгоди із ними - своєчасно звернутися до суду.

Стосовно документації, на підставі якої визначалося місце розташування земельної ділянки в натурі, то про неї Приазовській РДА також було відомо з 2008 року. Так, саме заступник голови Приазовської РДА підписав у 2008 році викопіювання із карти-схеми поділу земель колишнього КСРП «Більшовик»; на вказаних викопіюваннях містяться також відбитки печатки Приазовської РДА.

Розпорядження голови Запорізької ОДА № 617 - це документ, який не виявляє нових обставин, а лише надає певну оцінку документам, якими і до цього володіла Приазовська РДА. Більше того, з вказаного розпорядження вбачається, що винесене воно саме на прохання Приазовської РДА. Тому, винесення вказаного розпорядження ніяк не вплинуло на стан обізнаності Приазовської РДА про обставини, за яких вона уклала у 2008 році договір оренди землі. Приазовська РДА підписала зі своєї сторони договір оренди, а також викопіювання із карти-схеми поділу земель колишнього КСРП «Більшовик», а тому позивачу з 2008 року відомі всі умови, на яких укладався договір, а також позивачу був відомий зміст всієї документації, на підставі якої було визначено місце розташування земельної ділянки.

Рішення компетентного органу про надання земельної частки (паю) та оскаржуваний договір є пов`язаними юридичними фактами, оскільки укладення договору є похідним від правового акту, на підставі якого його було укладено, має йому відповідати та не змінювати визначених у ньому істотних умов.

Разом з тим, оскільки акт органу місцевого самоврядування, який є обов`язковим для сторін оскаржуваного договору та на підставі якого укладено договір скасовано у зв`язку з невідповідністю вимогам закону, то і на думку позивача та ТОВ «Геоникс», договір, який укладений між сторонами на підставі такого акту є таким, що не відповідає вимогам закону. А відтак повинен бути визнаний недійсним.

Суд звертає увагу, що для позивача, як сторони договору оренди, позовну давність слід обчислювати з моменту укладення договору оренди, адже саме з цього дня у позивача виникла об`єктивна можливість дізнатися про зміст договору оренди, а отже і звернутися до суду у разі незгоди зі змістом договору.

Спірний договір укладено 11.08.2008, а до суду з позовом про визнання його недійсним позивач звернувся 23.05.2019, тобто на думку суду, зі спливом строку позовної давності.

Враховуючи, скасування розпоряджень від 10.07.2018 № 260 «Про усунення порушень вимог земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі» та розпорядження від 11.08.2008 № 254 «Про надання в оренду земельних ділянок ТОВ «Агротіс», на підставі якого 11.08.2008 між позивачем та відповідачем було укладено спірний договір оренди земельної частки (паю), з метою захисту інтересів відповідача, заявлення ним клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд відмовляє у позові внаслідок спливу строку позовної давності.

За приписами ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Сторонами надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 вересня 2019 року.

Суддя І. С. Горохов