ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1732/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовомАкціонерне товариство "Харківобленерго", 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, код 00131954
доКвартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова, 61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, код 07923280 3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національний технічний університет "Харківський політехнічний інститут", 61034, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 192, код 07905262 в особі Військового інституту танкових військ НТУ "ХПІ"
про стягнення 247 721,67 грн.
за участю представників:

позивача - Конопля О.М. за довіреністю №01-26/5584 від 08.10.2018

відповідача - не з`явився

третьої особи - не з`явився (заява про розгляд справи без участі представника вх. №17998 від 25.07.2019)

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшла позовна заява АТ "Харківобленерго" (позивач) про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (відповідач) суми заборгованості за електричну енергію в розмірі 220 408,62 коп. де 183 673,86 грн. - тарифна складова та 36 734,76 грн. - ПДВ 20 %), заборгованість по пені в розмірі 22 360,97 грн., 3% річних в розмірі 1 866,36 грн., індекс інфляції в розмірі 3 085,72 грн. на п/р НОМЕР_1 в ПАТ Мегабанк" МФО 351629, .

Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2019, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою суду від 10.06.2019 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою суду від 31.07.2019 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 14.08.2019 на 11 годину.

Станом на 14.08.2019 судове засідання не відкрито та розгляд справи по суті не розпочато.

При дослідженні доданих до позовної заяви документів судом встановлено, що позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Ухвалою суду від 14.08.2019 було залишено позовну заяву АТ "Харківобленерго" без руху.

27.08.2019 до суду надійшла заява про позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.08.2019 було призначено судове засідання по справі на 09.09.2019.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися.

У відзиві на позовну заяву (вх. № 15347 від 24.06.2019) відповідач заперечує проти позову, вказуючи на відсутність його вини в порушенні умов договору, оскільки він є бюджетною організацією.

Також у своєму відзиві відповідач просить зменшити розмір пені на 50 %.

Позивач у відповіді на відзив (вх. № 15812 від 01.07.2019) вважає безпідставними доводи відповідача та заперечує проти зменшення пені.

Третя особа подала до суду клопотання (вх. № 17998 від 25.07.2019) про розгляд справи без участі його представника. В своєму клопотанні третя особа підтримує позицію відповідача.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 09.09.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

06.04.2005 між Акціонерною компанією Харківобленерго, як постачальником (нова назва Акціонерне товариство "Харківобленерго відповідно п. 1.1. Статуту АТ Харківобленерго), Позивачем по справі, та Харківським інститутом танкових військ (реорганізований у відповідності до постанови Кабінету міністрів України від 26.05.2005 за № 381 у факультет військової підготовки Національного технічного університету Харківський політехнічний інститут, від 19.07.2017 за №321 у Військовий інститут танкових військ, який є відокремленим структурним підрозділом Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут"), як споживачем, який є Відповідачем по справі, укладено договір про постачання електричної енергії № 05-4725 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 9.11 Договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2016 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Враховуючи, що жодною із сторін Договору не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, Договір був продовжений на 2019 рік.

Договір про постачання електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Зокрема, укладення Договору № 05-4725 означає, що між енергопостачальною організацією та споживачем досягнуто згоди з усіх його умов.

31.03.2011 між Позивачем, Факультетом військової підготовки НТУ ХПІ та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова укладено додаткову угоду до договору про постачання електричної енергії № 05-4725 за якою сторони змінили в п. 4.5 додатка 2 до Договору «Порядок розрахунків» слово «Споживач» на «Платник».

Таким чином, відповідно до умов додаткової угоди, Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова має здійснюватись повна оплата вартості обсягу електричної енергії один раз за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 2.2.5 Договору 05-4725 споживач зобов`язаний своєчасно сплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов Договору 05-4725, п. 2.1.2 якого передбачено, що постачальник електричної енергії зобов`язується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Договору, з урахуванням розділів 6, 7 Договору, відповідно до додатка 1 «Договірні величини споживання» та додатка 2 «Порядок розрахунків».

Згідно з п. 5 додатка 2 остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунку, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії ( п.4.1 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії) Відповідно до Додатка 2 від 06.04.2005 Договору споживач повинен отримати рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений протягом 10 операційних днів з дня його отримання.

В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунки Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

Зобов`язання щодо оплати електричної енергії повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинних нормативно-правових актів (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України).

Крім того, саме п. 2.1.1, передбачено обов`язок Відповідача виконувати умови цього Договору.

Згідно п. 2 додатку № 2 Порядок розрахунків до Договору за результатами розрахункового періоду Споживачем та Постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток № 9 Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії .

Відповідно до п. 2.1 додатку № 2 Порядок розрахунків, персоналом Постачальника здійснюється зняття показань розрахункових приладів, які фіксуються в додатку №5 до Договору Двосторонній акт фіксації показань приладів обліку

Відповідно де п. 5 Для проведення остаточного розрахунку Споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами Харківенергозбуту рахунок на оплату електричної енергії.

У разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком рахунків Постачальник проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу; 3 % річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за цим договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції (п. 6 додатку № 2 Порядок розрахунків від 06.04.2005).

Оплата за такі види нарахувань, як вартість електроенергії з ПДВ та, зокрема, пені, 3 % річних та індексу інфляції здійснюється Платником протягом 5 операційних днів з моменту отримання Споживачем рахунку ( п. 5, 7 додатку № 2 "Порядок розрахунків від 06.04.2005).

В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунки Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення (№ 2 Порядок розрахунків до Договору).

З матеріалів справи встановлено та Відповідачем не оспорено, що Позивач, як Постачальник електричної енергії за договором, виконав свої зобов`язання по договору у повному обсязі та здійснив відпуск електричної енергії Споживачу у грудні 2018 року в кількості 254706 кВт/год вартістю 562 764 грн. 92 коп.

Вказане підтверджується оформленим у двохсторонньому порядку актом про використану електричну енергію.

Однак, як зазначає Позивач, Відповідач зобов`язання із оплати електричної енергії за Договором належним чином не виконував, оплату вчасно і в повному обсязі не проводив, у зв`язку з чим станом на 01.05.2019 у Відповідача утворилась заборгованість з оплати за електричну енергію.

Такі обставини стали підставою для звернення Позивача з позовом про стягнення заборгованості Відповідача в сумі 247 721,67 грн., з яких:

- 220 408,62 грн. - вартість електричної енергії за грудень 2018 (183 673,86 грн. - тарифна складова та 36 734,76 грн. - ПДВ 20 %).

- 22 360,97 грн. - пеня за січень 2019, лютий 2019, березень 2019 та квітень 2019

- 1 866,36 грн. - три відсотки річних за період за січень 2019, лютий 2019, березень 2019 та квітень 2019

- 3 085,72 грн. - інфляційні за березень 2019 та квітень 2019

Визначення вартості спожитої електричної енергії проводиться відповідно до чинних тарифів та згідно зі звітами про спожиту електричну енергію.

У суму заборгованості за вартість спожитої електричної енергії включений податок на додану вартість. ПДВ нараховується відповідно до розділу 5 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ із наступними змінами та доповненнями.

Нарахування пені здійснено відповідно відповідно п. 4.2.1 Договору за внесення платежів, передбачених п.п. 2.2.5. цього Договору, з порушенням термінів визначених додатком № 2 Порядок розрахунків, споживач сплачує Постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індексу інфляції. Сума пені нараховується Споживачу з першого дня прострочення платежу, який повинен бути здійснений споживачем в термін, встановлений додатком № 2 Порядок розрахунків, до дня сплати заборгованості включно та зазначається в рахунку окремим рядком.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 2 статті 343 ГК України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Не виконавши оплату отриманої електроенергії у встановлені строки, відповідач здійснив цивільне правопорушення, в разі чого настають наслідки, встановлені законом або договором, в тому числі сплата неустойки, відшкодування збитків.

Ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Законодавець не звільняє від відповідальності за неналежне виконання договірних зобов`язань, передбачених ст. 230 ГК України, ст.ст. 549, 625 ЦК України, організації які є бюджетними та фінансуються з загального державного бюджету. Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що Відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 220 408,62 грн. вартості електричної енергії за грудень 2018 (183 673,86 грн. - тарифна складова та 36 734,76 грн. - ПДВ 20 %) обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Отже, за наявності встановленого факту несвоєчасної сплати відповідачем за електричну енергію перевіривши арифметичний розрахунок пені, 3% річних, та інфляційних втрат за допомогою програми Калькулятор Ліга, враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань, Інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року, суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок відповідає вимогам діючого законодавства, є правомірним, а тому, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 50 %, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

У п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, роз`яснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розмір стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, та лише у виняткових випадках.

Відповідач до свого відзиву не надав жодного докуметального підтверждення свого скрутного матеріального становища, доказів поважності причин несвоєчасного виконання свого зобов`язання перед позивачем.

Нарахування сум штрафних санкцій проводилися відповідно до умов договору та норм діючого законодавства, а саме: - сума пені нарахована відповідно до ст. 230 ГК України, ст. 549 ЦК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 та п. 6 додатку № 2 Порядок розрахунків Договору про постачання електричної енергії (Відповідно ст. 628 ЦК України - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними).

Крім того, законодавець не звільняє від відповідальності за неналежне виконання договірних зобов`язань, передбачених ст. 230 ГК України, ст.ст. 549, 625 ЦК України, організації які є бюджетними та фінансуються з загального державного бюджету.

Штрафні санкції, нараховані відповідачу не є надмірно великі порівняно з обсягами електричної енергії, яку споживає відповідач та її вартістю.

Суд не вважає даний випадок винятковим, а відповідачем не було надано до свого відзиву будь - яких доказів наявності інших обставин.

Також, суд зазначає, що зменшення суми пені є значним та не повною мірою узгоджується з приписами ст. 551 ЦК України, ст. 223 ГК України щодо врахування інтересів як боржника, так і кредитора при зменшенні судом розміру неустойки (штрафних санкцій).

Біль того, Господарським процесуальним кодексом України в редакції, що діє з 15.12.2017р., не передбачено право суду зменшувати заявлені до стягнення штрафні санкції за клопотанням сторони у випадку ухвалення рішення судом. При цьому, під час ухвалення судового рішення, суд керується процесуальним законом.

За таких обставин суд відмовляє в задоволені клопотання відповідача про зменшення розміру пені.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у розмірі 3 715,83 грн. покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, код 07923280) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, код 00131954, на п/р НОМЕР_2 в філії ХОУ ВАТ Ощадбанк, МФО 351823) суму заборгованості за електричну енергію в розмірі 220 408,62 коп. де 183 673,86 грн. - тарифна складова та 36 734,76 грн. - ПДВ 20 %), заборгованість по пені в розмірі 22 360,97 грн., 3% річних в розмірі 1 866,36 грн., індекс інфляції в розмірі 3 085,72 грн.

Судові витрати покласти на відповідача - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, код 07923280) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, код 00131954, на п/р НОМЕР_1 в ПАТ Мегабанк", МФО 351629) 3 715,83 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

УЧАСНИКИ СПРАВИ

Позивач - Акціонерне товариство "Харківобленерго", 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, код 00131954.

Відповідач - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова, 61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, код 07923280.

3-я особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національний технічний університет "Харківський політехнічний інститут", 61034, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 192, код 07905262 в особі Військового інституту танкових військ НТУ "ХПІ".

Повне рішення складено "11" вересня 2019 р.

Суддя С.А. Прохоров