ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1557/19

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, буд. 18, ) в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01033, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 40, )

до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області (07100, Київська область, м. Славутич, Центральна площа, буд. 7, )

про стягнення 675645,67 гривень

за участю представників:

від позивача: Чорноморець Я.А.;

від відповідача: Полосьмак С.О.

24.06.2019 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» № 14-08/27 від 21.06.2019 (вх. № 1618/19) про стягнення з Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах у розмірі 675645,67 гривень за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що позивачем надано телекомунікаційні послуги на пільгових умовах пільговим категоріям населення на суму 675645,67 гривень. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Однак, всупереч положенням норм чинного законодавства відповідач не виконує обов`язку щодо відшкодування витрат, які понесені позивачем в результаті надання послуг, зокрема відповідачем не відшкодовано витрати, понесені внаслідок надання телекомунікаційних послуг в період з 01.01.2018 по 31.12.2018, протягом вказаного періоду відповідач ухилявся від звіряння розрахунків за надані пільговим категоріям населення телекомунікаційні послуги та від відшкодування їх вартості, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість за надані на пільгових умовах телекомунікаційні послуги, яка становить 675645,67 гривень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.06.2019 позовну заяву ПАТ «Укртелеком» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1557/19, ухвалено, що справа розглядатиметься в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 18.07.2019.

15.07.2019 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив від 10.07.219 № 02-32/89 на позов, в якому відповідач проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач свою позицію обґрунтовує тим, що у відповідності до ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, а Управління є бюджетною установою та несе відповідальність за порушення бюджетного законодавства, відповідно до якого бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» видатки у вигляді субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв`язку не передбачені.

Згідно з рішенням Славутицької міської ради Київської області від 22.12.2017 № 867-35-VII «Про затвердження бюджету м. Славутича на 2018 рік» та від 22.12.2018 № 1275-52 VI «Про міський бюджет м. Славутича на 2019 рік» видатків на відшкодування пільг з послуг зв`язку за 2018 рік також не передбачено.

Крім того, між позивачем та відповідачем не укладалось господарських договорів чи інших угод на компенсацію витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах протягом 2018 року, відтак у відповідача відсутній обов`язок з відшкодування вартості наданих позивачем послуг.

В судовому засіданні 18.07.2019 оголошено протокольну ухвалу, якою відкладено підготовче засідання на 08.08.2019.

23.07.2019 до Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла відповідь від 22.07.2019 № 14-10/160 на відзив, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити та заперечує проти доводів відповідача викладених у відзиві.

У відповіді на відзив, зокрема, зазначено, що чинним законодавством України не передбачено обов`язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян, оскільки зобов`язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажань.

Посилання відповідача на відсутність правових підстав для виконання зобов`язання щодо сплати заборгованості за надані позивачем послуги зв`язку пільговій категорії населення з підстав відсутності бюджетного фінансування та належних підстав є необґрунтованими, оскільки чинне законодавство не передбачає залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається у відповідності до вимог законодавства.

05.08.2019 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення від 01.08.2019 № 02-32/92 на відповідь на відзив, в яких відповідач заперечує проти позову з тих самих підстав, що викладені у відзиві.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.08.2019 підготовче провадження закрито, розгляд справи по суті призначено на 12.09.2019.

В судове засідання 12.09.2019 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 12.09.2019 заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, стягнувши з відповідача 675645,67 гривень боргу.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.09.2019 проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників учасників справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» є оператором телекомунікацій, який надає телекомунікаційні послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, інших законодавчих актів України.

У своїй діяльності Філія керується законодавством України, статутом товариства, цим положенням, іншими внутрішніми актами товариства, рішеннями прийнятими загальними зборами акціонерів товариства та іншими органами товариства (пункт 1.7 Положення про Київську міську філію публічного акціонерного товариства «Укртелеком»). Згідно підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Положення про Київську міську філію ПАТ «Укртелеком» предметом діяльності філії, зокрема є надання телекомунікаційних послуг, в тому числі послуг фіксованого телефонного зв`язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі, послуг рухомого (мобільного) зв`язку, послуг цифрового телебачення, інших послуг мультисервісних мереж та інших телекомунікаційних додаткових (супутніх) послуг.

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно із п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Так, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993, Законом України «Про жертви нацистських переслідувань» від 23.03.2000, Законом України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 21.02.1991, Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.2008, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.11.1991 та Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 встановлені пільги з оплати послуг зв`язку для окремих категорій осіб.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

В силу ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно - правового акта, що регулює господарську діяльність.

За змістом ст. 178 Господарського кодексу України та ст. 633 Цивільного кодексу України договір про надання телекомунікаційних послуг є публічним, оператор, провайдер телекомунікацій зобов`язаний здійснювати надання послуг зв`язку кожному, хто до нього звертається на законних підставах, не має права відмовити у наданні послуг за наявності у нього такої можливості або надавати перевагу одному споживачеві перед іншими щодо укладення публічного договору, крім випадків, передбачених законодавством. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Отже, вищенаведеними нормами чинного законодавства встановлено право фізичних осіб, які мають визначений вищевказаними законами соціальний статус, на отримання послуг зв`язку на пільгових умовах (з частковою оплатою їх вартості або безкоштовно), та обов`язок провайдера, оператора телекомунікацій надавати такі послуги з урахуванням встановлених чинним законодавством пільг.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів на засадах адресності та цільового використання.

Згідно із ст. 87 Бюджетного кодексу України видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Згідно з пп. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (далі -Порядок), цей порядок визначає відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу; доставки громадянам повідомлень про призначення субсидії; допомоги сім`ям з дітьми, малозабезпеченим сім`ям, інвалідам з дитинства, дітям-інвалідам, тимчасової державної допомоги дітям та допомоги по догляду за інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до п. 3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування соціальних пільг є Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та Порядку, відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до вищенаведених законодавчих актів України надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян є обов`язком позивача. Надання пільг ґрунтується на принципі відшкодування витрат підприємствам, які надають послуги пільговим категоріям громадян. Чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян за рахунок державних коштів. При цьому, зобов`язання сторін виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажання. Реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов`язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

При цьому чинне законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про розрахунки з постачальниками послуг, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на пільги, оскільки зобов`язання сторін у таких відносинах виникають безпосередньо із законів України.

Оскільки телекомунікаційні послуги на пільгових умовах ПАТ «Укртелеком» надано не з власної ініціативи, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього, то у результаті уповноважений на те державою орган - відповідач у справі - в силу закону має відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних коштів понесені ним витрати (Постанова Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 924/781/17).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст 236 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, обов`язок відповідача з компенсації вартості наданих позивачем телекомунікаційних послуг споживачам, які мають право на пільги, виникає безпосередньо із нормативно-правових актів, і його виконання не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 п. 8 Порядку отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п`ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч. 2 п.8 Порядку).

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що в порушення вимог законодавства, відповідач не здійснив відшкодування позивачу наданих послуг зв`язку пільговим категоріям населення в період з 01.01.2018 по 31.12.2018. Протягом вказаного періоду відповідач ухилявся від звіряння розрахунків за надані пільговим категоріям населення телекомунікаційні послуги. Позивачем передавались відповідачу акти звірки розрахунків, розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, проте відповідач в порушення покладених на нього обов`язків, звірку не проводив, відшкодування вартості послуг не здійснив, в зв`язку з чим, у останнього обліковується заборгованість в розмірі 675645,67 гривень.

Відповідно до п. 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 уповноважений орган щомісяця: 1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; 2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга"; 3) до 15 числа подає: фінансовим органам районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад акти звіряння розрахунків згідно з формою "3-пільга"; Міністерству соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій звіти згідно з формами "4-пільга" та "6-пільга".

З долучених позивачем розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг, актів звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги (підписані та скріплені печаткою лише позивача), судом встановлено, що позивачем було надано послуг зв`язку пільговим категоріям населення за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 загалом на суму 675645,67 гривень.

Зазначені акти позивач направляв на адресу відповідача, що підтверджується відповідними описами вкладення у цінний лист та копіями рекомендованих повідомлень про вручення таких поштових відправлень.

Відповідач документи (платіжні документи, банківські виписки), що підтверджують сплату ним грошових коштів за надані телекомунікаційні послуги населенню, на які надаються пільги не надав, доводи позивача не спростував.

Заперечення відповідача щодо якості та обсягів наданих послуг в матеріалах справи також відсутні.

Крім того у випадку наявності заперечень щодо вірності розрахунку позивача, відповідач мав право надати контррозрахунок, однак вказаним правом відповідач не скористався.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України сторонами доказів.

Щодо доводів відповідача про відсутність відповідних бюджетних видатків, суд зазначає, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність органу державної влади чи місцевого самоврядування та не є підставою для уникнення від виконання зобов`язання.

Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області відповідає за зобов`язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо того, що між позивачем та відповідачем не укладалось господарських договорів чи інших угод на компенсацію витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах протягом 2018 року, внаслідок чого у відповідача відсутній обов`язок з відшкодування вартості наданих позивачем послуг.

Як вже зазначалося судом обов`язок з відшкодування зазначених витрат операторам телекомунікаційних послуг покладений на відповідача в силу вимог закону, що вже досліджувалось судом вище, та не потребує додаткового оформлення як то укладення відповідного договору.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши надані суду докази, що підтверджують розмір заявленої позивачем до стягнення з відповідача заборгованості, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах у розмірі 675645,67 гривень за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно приписів п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 10134,70 гривень.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області (07100, Київська область, м. Славутич, Центральна площа, буд. 7, ) на користь публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, буд. 18, ) в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01033, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 40, ) 675645,67 гривень на відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 та 10134,70 гривень судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 13.09.2019.

Суддя Р.М. Колесник