РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.09.2019Справа № 910/8411/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянув матеріали господарської справи

за позовом публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство-14630»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Комбівей Україна»

про стягнення 301 109,42 грн

представники сторін: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2019 року публічне акціонерне товариство «Львівське автотранспортне підприємство-14630» (далі - ПАТ «Львівське АТП-14630», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Комбівей Україна» (далі - ТОВ «Комбівей Україна», відповідач) про стягнення 301 109,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його обов`язку, встановленого укладеним сторонами агентським договором № ПРВ-LVV-45/23-05-16 від 23.05.2016, своєчасно та у повному обсязі перераховувати на користь позивача грошові кошти, що надійшли від продажу квитків на рейси перевізника.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача борг у розмірі 301 109,42 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/8411/19 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.08.2019.

30.07.2019 до суду надійшли клопотання позивача про розгляд справи без участі представника позивача, а також про долучення до матеріалів справи постанов Вищого господарського суду України.

01.08.2019 у судовому засіданні представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, на підтвердження перерахування грошових коштів на користь позивача.

Судом було відкладено розгляд справи на 27.08.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 повідомлено ПАТ «Львівське АТП-14630», як позивача, про наступне судове засідання, призначене на 27.08.2019.

02.08.2019 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника.

27.08.2019 у судовому засіданні представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, на підтвердження перерахування грошових коштів на користь позивача.

Судом було відкладено розгляд справи на 05.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2019 повідомлено ПАТ «Львівське АТП-14630», як позивача, про наступне судове засідання, призначене на 05.09.2019.

04.09.2019 до суду надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів, а саме акту звірки взаємних розрахунків сторін станом на 01.09.2019, а також додаткові пояснення щодо сплати поточної заборгованості перед позивачем.

У судове засідання 05.09.2019 представники сторін не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач правом надати відзив не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 05.09.2019 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

23.05.2016 між публічним акціонерним товариством «Львівське автотранспортне підприємство-14630» (принципал) та товариством з обмеженою відповідальністю «Віз-Транс» (агент) був укладений агентський договір № ПРВ-LVV-45/23-05-16 (далі - договір).

У подальшому, у зв`язку зі зміною найменування агента, сторонами була укладена додаткова угода № 1 від 09.10.2017, згідно з умовами якої сторони домовились у преамбулі вищевказаного агентського договору зазначити агентом товариство з обмеженою відповідальністю «Комбівей Україна».

Відповідно до п. 1.1 договору згідно з умовами даного договору агент від імені та в інтересах принципала за агентську винагороду надає послуги з реалізації квитків на рейси перевізника.

Перевізником, за умовами укладеного сторонами договору, є фізична особа-підприємець або юридична особа, яка надає послуги перевезення пасажирів/клієнтів і їх багажу автомобільним транспортом відповідно до вимог закону і на території, де надаються послуги. За умовами даного агентського договору перевізник одночасно може виступати принципалом.

Згідно з п. 1.3 договору агент забезпечує реалізацію автобусних квитків на маршрути перевізника згідно місць, тарифів, маршруту проходження і зупинок, та іншої інформації, наданої перевізником.

Пунктом 2.1.2 договору на агента покладено обов`язок своєчасно перераховувати грошові кошти за реалізацію квитків на рейси перевізника і підписувати всі необхідні документи для проведення розрахунку згідно з цим договором.

Відповідно до п. 4.1 договору по закінченні календарного місяця, до 5-го числа наступного місяця агент направляє принципалу звіт агента та акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Принципал зобов`язаний протягом трьох банківських днів після отримання акту прийняти виконані роботи (надані послуги) або направити письмові заперечення. Після підписання акту, агент не пізніше 5 (п`яти) банківських днів проводить повний розрахунок з принципалом за реалізовані квитки.

Платежі за реалізовані квитки здійснюються агентом шляхом перерахування одержаних ним від реалізації коштів, за винятком суми агентської винагороди, на розрахунковий рахунок принципала, який вказаний у цьому договорі (п. 4.2 договору).

Судом встановлено, що згідно з актами приймання-передачі наданих послуг № 329 від 31.05.2018, № 390 від 30.06.2018, № 464 від 31.07.2018, № 515 від 31.08.2018, № 603 від 30.09.2018, № 711 від 31.10.2018, № 729 від 30.11.2018, № 791 від 31.12.2018, № 20 від 31.01.2019, № 64 від 28.02.2019, № 102 від 31.03.2019, № 143 від 30.04.2019, № 191 від 31.05.2019 перерахуванню на користь позивача підлягали грошові кошти в загальному розмірі 486 804,55 грн.

Відповідач сплатив на користь позивача грошові кошти від реалізації квитків на рейси перевізника в загальному розмірі 205 695,15 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 3220 від 06.07.2018, № 3309 від 28.11.2018, № 3402 від 05.12.2018, № 3511 від 14.12.2018, № 3544 від 17.12.2018, № 4226 від 27.12.2018, № 4265 від 03.01.2019, № 4297 від 08.01.2019, № 4394 від 17.01.2019, № 4426 від 22.01.2019, № 4760 від 19.02.2019, № 4780 від 21.02.2019, № 4391 від 11.03.2019, №№ 4629, 4372 від 12.03.2019, № 4673 від 18.03.2019, №№ 4685, 4624 від 19.03.2019, № 4701 від 25.03.2019, № 4704 від 25.04.2019, № 4845 від 04.06.2019, № 4861 від 05.06.2019, № 4923 від 19.06.2019, № 4943 від 24.06.2019, № 4946 від 08.07.2019, № 5014 від 23.07.2019, № 5172 від 21.08.2019.

При цьому грошові кошти у розмірі 185 695,15 грн були сплачені відповідачем до звернення позивача до суду за захистом його прав та законних інтересів, а грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн (за платіжними дорученнями № 4943 від 24.06.2019, № 4946 від 08.07.2019, № 5014 від 23.07.2019, № 5172 від 21.08.2019) - після звернення позивача до суду, що відповідно до накладної підприємства поштового зв`язку № 227 відбулось 24.06.2019 шляхом направлення позовної заяви поштою.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення частини боргу в розмірі 20 000,00 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки вказані грошові кошти були сплачені відповідачем після звернення позивача до суду.

Щодо іншої частини позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 Господарського кодексу України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє.

Згідно з ч. 2 ст. 297 Господарського кодексу України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач документів, які б підтверджували сплати ним заборгованості перед позивачем у повному обсязі або спростовували доводи останнього, суду не надав.

При цьому, судом встановлено, що строк виконання відповідачем зобов`язання перерахувати позивачу грошові кошти, що надійшли від продажу квитків на рейси перевізника, з урахуванням положень п. 4.1 укладеного сторонами агентського договору на момент розгляду та вирішення даного спору настав.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача частини боргу в розмірі 281 109,40 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у казаному розмірі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 281 109,40 грн боргу. В іншій частині позову про стягнення боргу в розмірі 20 000,00 грн. провадження у справі підлягає закриттю.

Судові витрати, а саме судовий збір в частині задоволених позовних вимог розподіляються судом з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, отже, судовий збір у розмірі 4 216,64 грн покладаються судом на відповідача.

Інша частина судового збору в розмірі 300,00 грн, сплачена позивачем за розгляд позовних вимог провадження щодо яких судом було закрито, може бути повернута позивачу за його клопотанням на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Комбівей Україна» (01011, м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 16/13 літера А, ідентифікаційний код 39683991) на користь публічного акціонерного товариства «Львівське автотранспортне підприємство-14630» (79019, м. Львів, вул. Городницька, буд. 47, ідентифікаційний код 03114744) 281 109,40 грн (двісті вісімдесят одна тисяча сто дев`ять грн 40 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 216,64 грн (чотири тисячі двісті шістнадцять грн 64 коп.).

3. Провадження у справі в частині стягнення боргу в розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч грн 00 коп.) закрити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 09.09.2019.

Суддя О.Г. Удалова