РІШЕННЯ

14 серпня 2019 року м. ТернопільСправа № 4/40/5022-387/2012

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловській О.А.

розглянув заяву б/н, б/д (вх № 490 від 26.06.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю Аско про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2012 у справі №4/40/5022-387/2012

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКО" (вул Микулинецька, 40, м Тернопіль)

до відповідача 1 - Тернопільської міської ради (вул Листопадова, 5, м Тернопіль)

відповідача 2 - Приватного акціонерного товариства "Автотехсервіс" (вул За Рудкою, 33, офіс 40, м Тернопіль)

про визнання недійсними рішень Тернопільської міської ради № 6/8/61 від 19.05.2011, № 6/14/33 від 30.09.2011 та договору оренди землі від 28.11.2011

За участі від:

позивача ОСОБА_1 .

відповідача 1 не з`явився

відповідача 2 - Авдєєнко В.В.

Суть справи.

26.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "АСКО" звернулось до Господарського суду Тернопільської області із заявою б/н, б/д (вх № 490) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2012 у справі №4/40/5022-387/2012, в якій просило суд переглянути за нововиявленими обставинами вказане рішення, скасувати його та ухвалити нове, яким задоволити позов у повному обсязі.

В обґрунтування своєї заяви ТОВ "Аско" зазначено наступне.

- до ТОВ "Аско", як правонаступника ОП "Тернопільська станція технічного обслуговування і ремонту машин №2", на підставі Державного акта ТР № 12 від 11.05.1994 перейшло право постійного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 загальною площею 13439,81 кв м. Незважаючи на це Тернопільською міською радою внаслідок прийняття спірних рішень незаконно, без дотримання процедури вилучення земельної ділянки згідно із п 9 ст 123 ЗК України та на підставі сфальсифікованих документів (витягу з рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 88 від 29.01.2003), передано в оренду відповідачу 2 частину належної позивачу земельної ділянки;

- відмовляючи у задоволенні позову у справі №4/40/5022-387/2012 Господарський суд Тернопільської області (суддя Бурда Н.М.) у рішенні від 02.08.2012 вказав, що вилучення спірної земельної ділянки у ТОВ «Аско» для надання її у користування іншій особі - ПрАТ "Автотехсервіс", не потребувалось в силу положень ст 120 ЗК України у зв`язку з набуттям відповідачем 2 права власності на розташовану на цій ділянці будівлю АЗС;

- при цьому, як на підставу для такого висновку судом зроблено посилання на рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.04.2012 у справі № 7/86-1298, яким досліджувався факт правомірності набуття ПрАТ "Автотехсервіс" права власності на АЗС на вул Микулинецькій, 40 АДРЕСА_2 м Тернополі, і це рішення суду прийняте як преюдиційне згідно з положеннями ст 35 ГПК України;

- вказаним рішенням Господарського суду Тернопільської області від 09.04.2012 у справі № 7/86-1298 відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Аско» до АТЗТ «Автотехсервіс», Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на будівлю автозаправної станції під літерою «А» загальною площею 39,8 кв м по вул Микулинецькій, 40 у м Тернополі;

- постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 у справі № 7/86-1298 задоволено заяву ТОВ «Аско» про перегляд за нововиявленимн обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.04.2012. Прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги та визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аско» право власності на будівлю автозаправної станції під літерою «А» загальною площею 39,8 кв м по вул Микулинецькій,40 в м Тернополі;

- підставою для перегляду судового рішення у справі №7/86-1298 за нововиявленими обставинами визнано факт фальшивості покладених в його основу доказів, що встановлено ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 31.05.2018 у справі №607/5641/18 (залишеною без змін ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 14.11.2018), згідно з якою колишнього директора ТОВ «Аско» ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст 364-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Зокрема, вказаною ухвалою встановлено факт підроблення договору про спільну діяльність від 01.09.1998, укладеного між позивачем ТОВ «Аско» і АТЗТ «Автотехсервіс» і додатку № 1 до цього договору, а також використання підробленого витягу із неіснуючого рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №88 від 29.01.2003 «Про оформлення права власності на приміщення, будівлі та споруди», яким вирішено оформити право власності вже за АТЗТ «Автотехсервіс» та видати свідоцтво;

- задовольняючи позов, апеляційний господарський суд у справі №7/86-1298 вказав, що з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, на якій розташоване спірна АЗС, перебуває в постійному користуванні на підставі Державного акта від 11.05.1994 №12 у ОП «Тернопільська СТО і ремонту автомашин №2», правонаступником якої є ТОВ «Аско», що встановлено рішеннями Господарського суду Тернопільської області від 26.10.2009 у справі №6/88-1627, від 11.04.2013 у справі №6/7/921/39/13. Дозвіл на реконструкцію існуючої АЗС міг отримати лише власник (користувач) земельної ділянки, яким є ТОВ «Аско», або інша особа, яка отримала дозвіл такого власника (користувача), проте докази надання такого дозволу ТОВ «Аско» в матеріалах справи відсутні. Інших реконструкцій чи нових будівництв цієї та інших АЗС на території земельної ділянки за адресою вул АДРЕСА_1 40 (постійний користувач тільки ТОВ «Аско») не відбувалось. Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2003 виконавчим комітетом Тернопільської міської ради прийнято рішення №88 на підставі заяви директора ТОВ «Аско» ОСОБА_2 . від 19.12.2002 про оформлення права власності на реконструйовану АЗС потужністю 250 заправок на добу за ТОВ «Аско». За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що єдиним законним власником будівлі, збудованої на підставі дозволу на будівництво, наданого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №941 від 18.10.1995 та прийнятої в експлуатацію актом державної комісії, затвердженим рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 17.08.1998 №947 є ТОВ «Аско».

Згідно ч 1 ст 323 ГПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається.

Частиною 15 статті 32 ГПК України зазначено, що розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті.

Визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ (ч 1 ст 32 ГПК України).

У зв`язку з перебуванням судді Бурди Н.М. у відпустці згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2019 заяву б/н, б/д (вх №490) у справі №4/40/5022-387/2012 передано на розгляд судді Шумському І.П.

Ухвалою суду від 01.07.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКО" було залишено без руху, на підставі ст 174 ГПК України, у зв`язку з недотриманням заявником вимог ст 164 ГПК України, при її подачі до суду. Цією ж ухвалою позивачу було встановлено визначений ч 2 ст 174 ГПК України строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому, Товариством з обмеженою відповідальністю "АСКО" подано до матеріалів справи заяву б/н від 10.07.2019 (вх №12038 від 10.07.2019) на усунення недоліків, вказаних в ухвалі від 01.07.2019. А за результатами розгляду судом цієї заяви, ухвалою суду від 15.07.2019 відкрито провадження за нововиявленими обставинами у справі №4/40/5022-387/2012 за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання, з повідомленням учасників справи, призначено на 12.08.2019, в якому двічі оголошувалась перерва, востаннє до 14.08.2019, з метою надання можливості учасникам справи подати відповідні заяви по суті справи.

Відповідачем 2 ПрАТ "Автотехсервіс" (нині ТОВ "-Автотехсервіс-") 12.08.2019 за вх №14106 подано до матеріалів справи відзив на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. У ньому він просив суд відмовити у задоволенні вказаної заяви. А з приводу цього ним зазначено:

- постанова Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 по справі №7/86-1298 не є нововиявленою та не може стати підставою для скасування оспореного рішення;

- при ухваленні міською радою оспореного рішення, остання виходила з факту реєстрації права власності на згадану вище будівлю за ПрАТ «Автотехсервіс» (правонаступником якого є ТОВ «-Автотехсервіс-»);

- з аналогічних підстав, посилаючись на ст ст 120, 141 ЗК України та ст 377 ЦК України виходив й суд;

- посилаючись на зміст ст ст 182, 334 ЦК України ним вказано, що оскільки обумовленим рішенням суду апеляційної інстанції не було скасовано право власності ТОВ «-Автотехсервіс-» на відповідне нерухоме майно, а також не визнано право власності на таке майно за ТОВ «Аско» з моменту створення відповідного майна, згадане рішення не можна визначати нововиявленою обставиною, а у ТОВ «Аско» право власності на відповідне майно виникне лише після державної реєстрації такого права, що дасть останньому підстави вимагати переведення прав землекористувача за договором оренди земельної ділянки, на якій таке майно зареєстроване, а не для скасування відповідного рішення органу місцевого самоврядування;

- заява подана з пропуском гранично допустимого строку для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбаченого п 1 ч 2 ст 321 ГПК України і такий строк не може бути поновлено судом з огляду на положення ч 3 ст 321 ГПК України.

Відповідно до ч 8 ст 165 ГПК України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою про відкриття провадження за нововиявленими обставинами у справі №4/40/5022-387/2012 від 15.07.2019 судом встановлено відповідачу 2, зокрема строк для подачі відзиву на заяву до 03.08.2019.

Порядок вирішення питань, що виникають у зв`язку з поновленням та продовженням процесуальних строків визначено ст 119 ГПК України.

Відповідно до ч 2 ст 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В судовому засіданні 12.08.2019 представником відповідача 2 зазначено, що наслідком його перебування на стаціонарному лікуванні, стала подача відзиву до суду та надіслання його на адресу інших учасників справи лише 12.08.2019.

З огляду викладене, а також відсутність заперечень зі сторони представника позивача в судовому засіданні 12.08.2019, зважаючи на принцип рівності сторін і змагальності, а також завдання господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, судом з власної ініціативи, керуючись ч 2 ст 119 ГПК України, продовжено відповідачу 2 термін на подання відзиву, про що постановлено протокольну ухвалу від 12.08.2019.

В подальшому, 13.08.2019 ТОВ «Аско» у відповіді на відзив б/н, б/д (вх №14137 від 13.08.2019) спростовуючи твердження відповідача 2 про пропуск гранично допустимого строку встановленого п 1 ч 2 ст 321 ГПК України для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами і неможливість його поновлення в силу приписів ч 3 ст 321 ГПК України зазначає, що ТОВ «Аско» звернулось до суду із вказаною заявою саме на підставі п 3 ч 2 ст 320 ГПК України у зв`язку із скасуванням судового рішення, яке стало підставою для судового рішення, що підлягає перегляду. А в цьому випадку відповідно до п 2 ч 2 ст 321 ГПК України така заява може бути подана не пізніше десяти років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Отже, ТОВ «Аско» звернулось із заявою в межах встановленого законом строку. При винесенні рішення у справі №4/40/5022-387/2012 суд не досліджував обставини і законність переходу права власності на розташовану на спірній земельній ділянці АЗС, а лише зіслався на рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.04.2012 №7/86-1298, як на преюдиціальне. А тому, скасування рішення суду від 09.04.2012 у справі №7/86-1298, яке є єдиним доказом у справі щодо переходу до відповідача 2 права власності на розташовані на спірній земельній ділянці будівлі, як єдино можливої підстави для переходу прав землекористування, та ухвалення нового рішення про визнання права власності на будівлю АЗС за ТОВ «Аско» має істотне значення для вирішення цього спору, та відповідає усім критеріям нововиявлених обставин.

ТОВ "-Автотехсервіс-" у запереченнях б/н, б/д (вх №14280 від 14.08.2019) звертає увагу суду на те, що рішення суду по справі №7/86-1298 не було підставою для прийняття рішення суду по справі №4/40/5022-387/2012. Згідно мотивувальної частини рішення суду по справі №4/40/5022-387/2012, суд вказав що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без оформлення припинення права будь-якими актами та документами, а тому вилучення спірної земельної ділянки у ТОВ «Аско» для надання у користування її іншій особі відповідачу 2 не потребувалось, а відтак посилання позивача на помилковість постановлених Тернопільською міською радою рішень, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права спростовується наведеним вище. При цьому, суд навів норми ЗК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що визначають порядок набуття прав на землю та компетенції органів місцевого самоврядування щодо ухвалення рішень про оформлення прав користування землею. Крім того, заявник жодним чином не спростував доводи ТОВ "-Автотехсервіс-" про те, що ні станом на час ухвалення рішення суду по справі №4/40/5022-387/2012, ні станом на даний час ТОВ «Аско» не було і не є власником майна для обслуговування якого було виділено земельну ділянку спірним рішенням органу місцевого самоврядування.

Представник позивача (заявника) в судовому засіданні 14.08.2019 підтримав заяву про перегляд судового рішення від 02.08.2012 у даній справі за нововиявленими обставинами.

Повноважним представником відповідача 2 в судовому засіданні 14.08.2019 заперечено проти задоволення вказаної заяви з підстав наведених у заявах по суті справи.

Представник відповідача 1 (Тернопільської міської ради) в жодне із судових засідань не з`явився, у встановлені судом в ухвалі від 15.07.2019 строки відзиву на заяву не надав, хоча про дату, час та місце призначеного на 12.08.2019 судового засідання повідомлений належним чином. Рекомендоване повідомлення від 15.07.2019 зі штрихкодовим ідентифікатором 600, яким на адресу міської ради надсилалась копія ухвали від 15.07.2019 із відміткою про його вручення адресату 16.07.2019 міститься в матеріалах справи.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у ч 2 ст 178 ГПК України.

Зважаючи на обмежені процесуальні строки розгляду заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, про дати, час та місце проведення судових засідань 13.08.2019 та 14.08.2019 Тернопільська міська рада повідомлялась у передбаченому ст 120 ГПК України порядку телефонограмами.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) Акорд. Експертний висновок № 765 від 20.10.2017 до 20.10.2020.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер MFP 64 UB 16110441.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, судом встановлено.

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №6/88-1627 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аско" до Тернопільської міської ради про визнання недійсним рішення Тернопільської міської ради №4/18/44 від 14.02.2006, яким рада визнала таким, що втратив чинність Державний акт серії ТР №12 від 11.05.1994 про право Тернопільської СТО №2 на постійне користування земельною ділянкою площею 13067,81 кв м по вул Микулинецька, АДРЕСА_1 м АДРЕСА_1 ; вилучила цю земельну ділянку у СТО №2 та надала її в оренду ТОВ "Аско" як правонаступнику СТО №2.

За результатами розгляду даної справи Господарським судом Тернопільської області 26.10.2009 ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено: визнано недійсним рішення вісімнадцятої сесії Тернопільської міської ради четвертого скликання №4/18/44 від 14.02.2006 (із змінами згідно рішення від 18.03.2008 №5/16/120); визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Аско" (вул Микулинецька, 40, м Тернопіль, код 05482788) право постійного користування земельною ділянкою площею 13067,81 кв м за адресою м Тернопіль, вул Микулинецька, АДРЕСА_1 . Вказаним судовим рішенням встановлено наступні обставини:

- на підставі рішення Тернопільської міської Ради народних депутатів від 08.02.1994 №87 Станції технічного обслуговування 2 (м Тернопіль, вул Микулинецька, 40) видано Державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1 №12 від 11.05.1994, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №12 та, відповідно до якого Станції технічного обслуговування 2 надано у постійне користування земельну ділянку, площею 13439,81 кв м, в межах згідно з планом землекористування;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Аско" є правонаступником Тернопільської СТО №2, яка в свою чергу була власником приміщень по АДРЕСА_1 .

Правонаступництво відбулось за рішенням засновників, шляхом викупу Орендного підприємства Тернопільської СТО №2 в процесі його приватизації і торкалось переходу права постійного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , яка належала СТО №2 згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії ТР №12 від 11.05.1994.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 26.10.2009 у справі №6/88-1627 Тернопільською міською радою не оскаржувалось та набрало законної сили у порядку ст 85 (чинної станом на той час редакції) ГПК України.

В матеріалах справи №4/40/5022-387/2012 міститься рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради №88 від 29.01.2003, яким вирішено оформити право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аско» на будівлю автозаправної станції загальною площею 39,8 кв м за адресою вул Микулинецька, 40, а також видати свідоцтво.

За результатами розгляду заяви ТОВ «Аско» про видачу свідоцтва про право власності на будівлю автозаправної станції заг пл 39,8 кв м по вул Микулинецька, 40, Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» прийнято рішення №76 від 30.07.2010 реєстратора про відмову в реєстрації згідно п п 3.3., 3.5 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції 18.02.2002 за №157/6445) у зв`язку з тим, що дана будівля автозаправочної станції по вул Микулинецька, 40 вже зареєстрована за Акціонерним товариством закритого типу «Автотехсервіс» на підставі рішення Тернопільської міської ради №88 від 29.01.2003.

До позовних матеріалів позивачем було додано копію винесеної 15.09.2010 заступником прокурора Тернопільської області постанови про порушення кримінальної справи стосовно службових осіб акціонерного товариства закритого типу «Автотехсервіс» за ознаками злочину передбаченого ч 2 ст 364, ч 2 ст 366 КК України.

У відповідь на звернення ТОВ «Аско» від 30.03.2011 за №18, Прокурором м Тернополя у листі №90-3785 вих 11 від 13.04.2011 повідомлено, що в ході досудового слідства по кримінальній справі №1681318 встановлено, що витяг з рішення ВК ТМР від 29.01.2003 №88, де вказано «Оформити право власності за АТЗТ «Автотехсервіс» підроблений», що підтверджується оригіналом даного рішення. Однак, під час проведення досудового слідства по вищевказаній кримінальній справі не здобуто доказів того, що витяг з рішення ВК ТМР від 29.01.2003 №88 підроблений саме службовими особами ТОВ «Автотехсервіс», а тому дії невстановлених слідством осіб перекваліфіковано за ч 2 ст 366 КК України на ст 358 КК України і відповідно до ст 112 КПК України за підслідністю надіслано в Тернопільський МВ УМВС України для проведення досудового слідства.

Рішенням №6/8/61 від 19.05.2011 Тернопільської міської ради «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування та реконструкції АЗС з магазином супутніх товарів з влаштуванням АГЗП, автомийки та прибудови побутових приміщень до операторної за адресою вул Микулинецька, 40 ПрАТ "Автотехсервіс" вирішено дати дозвіл Приватному акціонерному товариству «Автотехсервіс» на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування та реконструкції АЗС з магазином супутніх товарів з влаштуванням АГЗП, автомийки та прибудови побутових приміщень до операторної за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 .

Згодом, Рішенням № 6/14/33 від 30.09.2011 Тернопільської міської ради "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2475 га за адресою вул Микулинецька, 40 ПрАТ "Автотехсервіс" вирішено:

1. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2475 га для обслуговування та реконструкції АЗС з магазином супутніх товарів з влаштуванням АГЗП, автомийки та прибудови побутових приміщень до операторної за адресою вул Микулинецька, 40 ПрАТ "Автотехсервіс".

2. Надати приватному акціонерному товариству "Автотехсервіс" (ід код 23588912) в оренду терміном на 5 років земельну ділянку площею 0,2475 га для обслуговування та реконструкції АЗС з магазином супутніх товарів з влаштуванням АГЗП, автомийки та прибудови побутових приміщень до операторної за адресою АДРЕСА_1 .

АДРЕСА_3 . Зобов`язати приватне акціонерне товариство "Автотехсервіс" оформити в місячний термін договір оренди.

На підставі вищевказаного рішення № 6/14/33 від 30.09.2011, між Тернопільською міською радою (орендодавцем) та Приватним акціонерним товариством "Автотехсервіс" (орендарем) 28.11.2011 укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі промисловості, транспорту, зв`язку енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться у м Тернополі по вул Микулинецька, 40 (п 1 договору).

Відповідно до п 2, п 3, п 4 правочину в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2475 га, в тому числі землі, які використовуються в комерційних цілях, разом з об`єктом будівлею автозаправочної станції та інженерними мережами - водопроводом, електрокабелями, магістральною лінією телефонного зв`язку, побутовою каналізацією, лінією зовнішнього освітлення.

Договір укладено терміном на п`ять років по 30.09.2016. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п 8 договору).

Згідно п 15 правочину та вищезгаданих рішень ради земельна ділянка передається в оренду для обслуговування та реконструкції АЗС з магазином супутніх товарів з влаштуванням АГЗП, автомийки та прибудови побутових приміщень до операторної.

Управління Держкомзему у м Тернополі Головного управління Держкомзему у Тернопільській області звернулось на адресу міського голови м Тернополя із клопотанням №1062/08/03 від 13.03.2012 про приведення у відповідність із земельним законодавством прийнятого рішення сесії з питань регулювання земельних відносин. У вказаному клопотанні Управлінням Держкомзему зазначено, що за результатами проведеної перевірки додержання вимог земельного законодавства з`ясовано, що рішення №6/8/61 від 19.05.2011 та №6/14/33 від 30.09.2011 прийняті з порушенням ст ст 19, 123, 149 ЗК України. А відтак, у відповідності до Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» просило вказані рішення привести у відповідність до вимог земельного законодавства та поінформувати про це управління Держкомзему у м Тернополі.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області 09.04.2012 у справі №7/86-1289 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКО" до відповідача 1 - Приватного акціонерного товариства "Автотехсервіс", відповідача 2 Виконавчого комітету Тернопільської міської ради з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на будівлю автозаправочної станції під літ "А" загальною площею 39,8 кв м по вул Микулинецька, 40 АДРЕСА_4 м Тернополі за ТОВ "Аско" в позові відмовлено. Рішення мотивовано тим, що:

- влаштування контейнерної заправки та реконструкція АЗС по вул Микулинецькій, 40 здійснювалася за кошти АТЗТ "Автотехсервіс" та на земельній ділянці за погодженням власника землі (міська рада делегувала виконавчому комітету повноваження у галузі будівництва) та землекористувача ТОВ "Аско", в якого земельна ділянка по вул. Микулинецькій, 40 перебуває в постійному користуванні на підставі державного акту виданого відповідно до рішення міської ради від 08.02.1994 №87 Станції технічного обслуговування-2, правонаступником якої є товариство (п 3.3 Статуту);

- рішенням виконавчого комітету від 13.01.2000 №12 "Про надання дозволу на реконструкцію автозаправочної станції" дозволено АТЗТ "Автотехсервіс" провести реконструкцію автозаправочної станції в межах закріпленої земельної ділянки за адресою вул Микулинецька АДРЕСА_1 , та зобов`язано проектну документацію на реконструкцію АЗС погодити в управлінні містобудування та архітектури, отримати в інспекції державного архітектурно - будівельного контролю дозвіл на виконання робіт, та після завершення робіт здати об`єкт в експлуатацію;

- розпорядженням міського голови від 06.03.2000 №206 "Про затвердження акту обстеження земельної ділянки" затверджено акт обстеження земельної ділянки під реконструкцію існуючої АЗС на стаціонарну АЗС потужністю 250 заправок на добу по вул Микулинецькій,40 в м Тернополі;

- дозвіл на виконання будівельних робіт виданий інспекцією від 12.06.2000 АТЗТ "Автотехсервіс" на виконання робіт по реконструкції існуючої АЗС відповідно до затвердженої 27.03.2000 проектної документації;

- договір довгострокової оренди від 30.09.2000 укладений між ТОВ "Аско" в особі директора ОСОБА_2 (Орендодавець) та АТЗТ "Автотехсервіс" в особі директора ОСОБА_3 (Орендар), відповідно до якого Орендодавець передає для облаштування АЗС площадку площею 1000 кв м по вул Микулинецька, 40, та не втручається в господарську діяльність Орендаря, а Орендар зобов`язується сплачувати щомісячно до 5 числа місяця за звітним 2280 грн орендної плати, строк дії договору до 30.09.2010. Даний договір підтверджує, що АТЗТ "Автотехсервіс" викупило частку ТОВ "Аско", оскільки однією з умов договору про спільну діяльність була безоплатна передача земельної ділянки під влаштування АЗС та здійснювати контроль за діяльністю АТЗТ "Автотехсервіс" в рамках договору;

- акт державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію від червня 2001 року - реконструкція існуючої автозаправочної станції потужністю 250 заправок на добу, складається з операторської з магазином супутніх товарів, загальна площа - 39,8 кв м ( забудовник АТЗТ "Автотехсервіс") ;

- рішення виконавчого комітету від 08.08.2001 №1002 "Про затвердження акту державної технічної комісії", яким затверджено Акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта автозаправочної станції потужністю 250 заправок на добу, по вул Микулинецькій, здійснену АТЗТ "Автотехсервіс" (ідентифікаційний код 23588912) на підставі рішення виконавчого комітету від 13.01.2000 №12;

- 29.01.2003 виконавчий комітет Тернопільської міської ради прийняв рішення №88 про оформлення права власності на будівлю автозаправної станції загальною площею 39,8 кв м по вул АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 м Тернопіль за АТЗТ "Автотехсервіс".

Не погоджуючись з рішеннями Тернопільської міської ради № 6/8/61 від 19.05.2011, № 6/14/33 від 30.09.2011 та укладеним на їх підставі договором оренди земельної ділянки від 28.11.2011, ТОВ «Аско» у травні 2012 року звернулось до суду із позовом у справі №4/40/5022-387/2012 про визнання недійсними вказаних рішень та договору оренди землі, оскільки прийняття цих рішень та укладення такого договору мало місце без дотримання процедури вилучення земельної ділянки згідно п 9 ст 123 ЗК України, а також посилаючись при цьому на те, що ПрАТ "Автотехсервіс" оформило право власності на будівлю АЗС на підставі сфальсифікованого рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №88 від 29.01.2003, таким чином незаконно набувши право власності на будівлю АЗС, а Тернопільська міська рада прийняла спірні рішення всупереч вимогам ухвал Господарського суду Тернопільської області від 05.08.2010 та від 13.04.2012 у справі № 7/86-1298 - забороні вчиняти будь-які дії щодо будівлі автозаправної станції заг пл 39,8 кв м за адресою вул Микулинецька, 40 за період з 05.08.2010 до 13.04.2012.

Посилаючись на встановлену рішенням суду від 09.04.2012 у справі №7/86-1298 обставину правомірності перебування автозаправної станції площею 39,8 кв м по вул АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 Тернопіль у власності ПрАТ "Автотехсервіс" та дослідження судом в межах справи №7/86-1298 факту правомірності набуття такого права ПрАТ "Автотехсервіс", оцінюючи дану обставину як преюдиційну, враховуючи положення ч ч 1 - 2 ст 116, 120, п 9 ст 123, 124 Земельного кодексу України рішенням суду від 02.08.2012 у справі №4/40/5022-387/2012 відмовлено у задоволенні позову, зазначаючи що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без "оформлення" припинення права будь-якими актами та документами, а тому вилучення спірної земельної ділянки у ТОВ "Аско" для надання у користування її іншій особі ПрАТ «Автотехсервіс» не потребувалось, а відтак безпідставним є посилання позивача на незаконність постановлених Тернопільською міською радою рішень, та укладеного на їх підставі договору оренди землі.

Також, у рішенні від 02.08.2012 у справі №4/40/5022-387/2012 судом серед іншого зазначено, що посилання позивача на те, що ПрАТ "Автотехсервіс" оформило право власності на АЗС на підставі сфальсифікованого рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №88 від 29.01.2003, до уваги судом не приймаються. Оскільки обов`язковими для господарського суду при вирішені спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені, є вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили та рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору (ст 35 чинної станом на той час редакції ГПК України), а подані позивачем на підтвердження вчинення фальсифікації копія постанови про порушення кримінальної справи від 15.09.2010 та копії листів прокуратури м Тернополя №90-3785вих-11 від 13.04.2011, №94-123/12 від 15.03.2012 не є належними та допустимими доказами у відповідності до ст ст 33, 34 ГПК України, а відтак відсутні підстави вважати оформлене право власності на будівлю автозаправної станції загальною площею 39,8 кв м по вул Микулинецькій, 40 АДРЕСА_4 м Тернопіль за АТЗТ "Автотехсервіс" спірним.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2012 №4/40/5022-387/2012 залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.01.2013, яка з врахуванням ч 3 ст 105 ГПК України набрала законної сили 15.01.2013.

Вищий господарський суд України своєю ухвалою від 15.04.2013 відхилив клопотання ТОВ "Аско" про відновлення пропущеного строку подання касаційної скарги та повернув ТОВ "Аско" касаційну скаргу на рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2012 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.01.2013 у справі № 4/40/5022-387/2012.

Вказане рішення місцевого суду позивач і просить переглянути за нововиявленими обставинами.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що в провадженні Господарського суду Тернопільської області перебували:

- справа №921/710/17-г/6 за позовом Тернопільської міської ради до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Аско" про стягнення 1882815,91 грн збитків, завданих внаслідок завданням відповідачем позивачу істотної матеріальної шкоди внаслідок здійснення відповідачем, без правовстановлюючих документів, фактичного користування земельною ділянкою площею 1,149481 га з метою обслуговування будівель і споруд по АДРЕСА_5 Микулинецька АДРЕСА_6 40 АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 20.04.2018 (залишеним без змін постановами Західного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 та Верховного Суду від 02.04.2019) у справі №921/710/17-г/6 відмовлено у задоволенні позову через недоведеність безпідставного користування відповідачем зазначеною у позові земельною ділянкою, обґрунтованості суми заявлених збитків, причинного зв`язку між ними та вини відповідача у заподіянні цих збитків позивачу. Судами встановлено, що ТОВ «Аско» є правонаступником СТО-2, у тому числі щодо права постійного користування земельною ділянкою, яка була надана СТО-2 в постійне користування у складі іншої земельної ділянки, про що виданий Державний акт. При цьому, суди виходили з того, що СТО-2 як юридична особа не припиняло своєї діяльності внаслідок ліквідації, оскільки 25.07.1994 було перереєстровано у відповідача зі збереженням ідентифікаційного коду (05482788), а відповідач зареєстрований як платник земельного податку на підставі Державного акта, а відтак користується земельною ділянкою на законних підставах.

- справа №921/181/17-г/4 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аско" до відповідача Тернопільської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотехсервіс" про визнання незаконним рішення Тернопільської міської ради №7/13/168 від 20.12.2016 "Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2475 га за адресою вул Микулинецька, 40 Приватному акціонерному товариству "Автотехсервіс".

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 25.05.2017 (залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 31.07.2018 та Вищого господарського суду України від 05.12.2017) у справі №921/181/17-г/4 відмовлено у задоволенні позову керуючись приписами статтей 21, 377 Цивільного кодексу України, статей 120, 141, 152 Земельного кодексу України, статті 35 Господарського процесуального кодексу України, та з огляду на встановлені судами обставини розміщення на спірній земельній ділянці нерухомого майна, належного ТОВ "Автотехсервіс", а також на оцінку рішень міської ради у справі №4/40/5022-387/2012.

Вказаними судовими рішеннями по справах №921/181/17-г/4 та №921/710/17-г/6 судами встановлено факт переходу від Орендного підприємства "Тернопільська станція технічного обслуговування і ремонту автомашин № 2" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аско», зокрема права постійного користування земельною ділянкою, яка була надана СТО-2 відповідно до Державного акту №12 від 11.05.1994.

При цьому, Вищим господарським судом України у постанові від 05.12.2017 у справі №921/181/17-г/4 зазначено, що строк дії договору оренди земельної ділянки за кадастровим №:09:009:0014, який був предметом судового розгляду у справі №4/40/5022-387/2012 погоджено сторонами на 5 років, тобто до 19.12.2016. Для продовження його дії ПрАТ «Автотехсервіс» звернулось до Тернопільської міської ради, у зв`язку з чим останньою прийнято рішення №7/13/168 від 20.12.2016.

Вказані судові рішення у справах №921/710/17-г/6 та №921/181/17-г/4 набрали законної сили. Станом на 14.08.2019 Господарським судом Тернопільської області призначена до розгляду на 23.08.2019 заява ТОВ «Аско» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 25.05.2017 у справі №921/181/17-г/4.

26.06.2019 мало місце звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКО" до господарського суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.04.2012 у справі №7/86-1298 за нововиявленими обставинами, скасування даного рішення та ухвалення нового, яким позов задоволити.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 04.02.2019 у справі №7/86-1298 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 09.04.2012.

Однак, постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 у праві №7/86-1298 скасовано ухвалу Господарського Тернопільської області від 04.02.2019; задоволено заяву ТОВ Аско про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.04.2012; прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги; визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю Аско право власності на будівлю автозаправної станції під літерою А загальною площею 39,8 кв м по вул Микулинецькій,40 в м Тернополі.

В обґрунтування цьому, апеляційний господарський суд зіслався на встановлені ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 31.05.2018 у справі №607/5641/18 (залишену без змін ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 14.11.2018) обставини, зокрема:

- директором ТОВ Аско ОСОБА_2 , який був обізнаний, що договір про спільну діяльність від 01.09.1998 не затверджений загальними зборами TOB Аско, не зареєстрований у передбаченому чинним на той час законодавством порядку, в силу чого, не був діючим, підписав та скріпив печаткою товариства чисті аркуші формату A4, які в подальшому були використали невстановленими особами АТЗТ Автотехсервіс для оформлення непередбаченого договором про спільну діяльність від 01.09.1998 додатку №1, за умовами якого АТЗТ Автотехсервіс сплачує TOB Аско частку, яка складає 10% і майно залишається за АТЗТ Автотехсервіс. Також, на виконання даного договору та додатку, директором ТОВ Аско ОСОБА_2 направлено листа на ім`я міського голови м. Тернополя про те, що TOB Аско не заперечує проти видачі рішення про оформлення за АТЗТ Автотехсервіс права власності на спорудження автозаправної станції загальною площею 39,8 кв м за адресою вул Микулинецька, 40;

- виконавчим комітетом Тернопільської міської ради 29.01.2003 прийнято рішення №88 Про оформлення права власності на приміщення будівля та споруди, яким вирішено оформити право власності на спірне майно за ТОВ Аско, однак ОСОБА_2 не вчинив жодних дій, спрямованих на реалізацію вказаного рішення виконавчого комітету, не звернувся в TOB Міське бюро технічної інвентаризації для оформлення відповідних документів та видачі свідоцтва на право власності на приміщення вказаної заправки та його реєстрацію в єдиному реєстрі;

- такими діями директор товариства Андрійчук ОСОБА_4 надав можливість посадовим особам АТЗТ Автотехсервіс оформити на підставі недіючого договору про спільну діяльність та додатку №1 до нього право власності на будівлю автозаправної станції в м. Тернополі АДРЕСА_7 вул Микулинецькій АДРЕСА_6 40, при цьому, використовуючи підроблений витяг із неіснуючого рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №88 від 29.01.2003 Про оформлення права власності на приміщення, будівлі та споруди, яким вирішено оформити право власності вже за АТЗТ Автотехсервіс та видати свідоцтво.

За викладених обставин, Західний апеляційний господарський суд у справі №7/86-1298 погодився з твердженнями апелянта про те, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 31.05.2018 у справі №607/5641/18, яка залишена без змін ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 14.11.2018, є нововиявленою обставиною в розумінні ст 320 ГПК України, оскільки має місце наявність сукупності трьох ознак, а саме:

- на момент прийняття рішення від 09.04.2012 існував факт фальсифікації вищезгаданого договору про спільну діяльність від 01.09.1998, відповідно до п 4.5 якого спірна автозаправна станція перейшла на баланс АТЗТ Автотехсервіс та додатку №1 до нього; та похідні дії директора позивача, а саме підписання листа директором товариства ОСОБА_5 Т.Д. на ім`я міського голови м Тернополя про те, що TOB Аско не заперечує проти видачі рішення про оформлення за АТЗТ Автотехсервіс права власності на спорудження автозаправної станції;

- факт фальсифікації договору та подальших вчинених дій директором Андрійчуком Т.Д. в інтересах АТЗТ Автотехсервіс не могли бути відомі на момент розгляду справи, оскільки вирок (ухвала про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності) у справі, якою встановлено згадані факти ухвалено лише 31.05.2018;

- вказані нововиявлені обставини є істотними для розгляду справи, оскільки відмова у задоволенні позовних вимог ґрунтувалась на переході права власності до відповідача-1 - АТЗТ Автотехсервіс на підставі згаданого сфальсифікованого договору про спільну діяльність та додатку №1 до нього, а також незаконних дій директора ТОВ Аско ОСОБА_2 .

Апеляційним судом зазначено, що враховуючи приписи ст 75 ГПК України та наявність преюдиційної обставини щодо фальсифікації вищезгаданого договору про спільну діяльність та додатку №1, незаконності всіх похідних дій вчинених в межах цього договору директором ТОВ Аско ОСОБА_2 . з метою оформлення за ТОВ «Автотехсервіс» права власності на автозаправну станцію, а також відсутність у ТОВ «Аско» правовстановлюючого документа на спірне майно та оспорення іншою особою (ТОВ Автотехсервіс) права власності на це майно, що випливає із наявності різних за своїм змістом рішень органу місцевого самоврядування, апеляційний суд дійшов висновку про наявність в спірному випадку між позивачем та відповідачем спору в межах ст 392 Цивільного кодексу України та відповідно правових підстав для визнання права власності за ТОВ «Аско».

При цьому, ЗАГС у постанові від 23.05.2019 №7/86-1298 констатовано, що:

- земельна ділянка, на якій розташоване спірна АЗС, перебуває в постійному користуванні на підставі Державного акту від 11.05.1994 №12 у ОП Тернопільська СТО і ремонту автомашин №2, правонаступником якої є ТОВ Аско, що встановлено рішеннями Господарського суду Тернопільської області від 26.10.2009 у справі №6/88-1627, від 11.04.2013 у справі №6/7/921/39/13;

- право на реконструкцію існуючої АЗС міг отримати лише власник (користувач) земельної ділянки, яким є ТОВ Аско, або інша особа, яка отримала дозвіл такого власника (користувача). Проте, докази надання такого дозволу позивачем в матеріалах справи відсутні. Інших реконструкцій чи нових будівництв цієї та інших АЗС на території земельної ділянки за адресою вул АДРЕСА_1 40 (постійний користувач тільки ТОВ Аско) не відбувалось;

- єдиним законним власником будівлі, збудованої на підставі дозволу на будівництво, наданого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №941 від 18.10.1995 та прийнятої в експлуатацію актом державної комісії, затвердженим рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 17.08.1998 №947, є ТОВ Аско, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами;

- станом на 1998 рік АЗС не була контейнером, а її слід вважати нерухомим майном;

- 29.01.2003 виконавчим комітетом Тернопільської міської ради прийнято рішення №88 на підставі заяви директора ТОВ Аско ОСОБА_2 від 19.12.2002 про оформлення права власності на реконструйовану АЗС потужністю 250 заправок на добу за ТОВ Аско;

- право власності на АЗС набуте ТОВ «Аско» на підставі названих рішень органу місцевого самоврядування. Але (через наявність спору) підлягає підтвердженню судом.

Повний текст постанови Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 у справі №7/86-1298 складено 28.05.2019.

В силу ст 284 ГПК України вказана постанова апеляційного господарського суду набрала законної сили 23.05.2019 і станом на 14.08.2019 є чинною.

Ухвалою Верховного Суду від 06.08.2019 зупинено провадження у справі № 7/86-1298 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "-Автотехсервіс-" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 336/1535/13-ц.

Відповідно до ч 4 ст 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У постанові "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме фактам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), але не правовій оцінці таких фактів, здійсненій іншим судом чи іншим органом, який вирішує господарський спір.

У рішенні від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ч 4 ст 11 ГПК України та ст 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За інформацією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №, сформованого судом станом на 10.07.2019 в реєстрі значиться Товариство з обмеженою відповідальністю "-Автотехсервіс-" (вул За Рудкою, 33, офіс 40, м Тернопіль, ідентифікаційний код 23588912), як правонаступника Приватного акціонерного товариства "Автотехсервіс" (вул За Рудкою, 33, офіс 40, м Тернопіль, ідентифікаційний код 23588912).

Про перехід прав та обов`язків від ПрАТ "Автотехсервіс" до ТОВ "-Автотехсервіс-" (правонаступництво) зазначено і представником ТОВ "-Автотехсервіс-" у відзиві від 12.08.2019 на позовну заяву.

ТОВ Аско вказує, що скасування рішення суду від 09.04.2012 у справі №7/86-1298, є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду від 02.08.2012 у справі №4/40/5022-387/2012.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи учасників процесу, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви ТОВ «Аско» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2012 у справі №4/40/5022-387/2012, скасування рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2012 у справі №4/40/5022-387/2012, ухвалення рішення про задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 320 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Як вже зазначалось, підставою для ухвалення рішення від 02.08.2012 у справі №4/40/5022-387/2012 про відмову ТОВ «Аско» у задоволенні позову стала та обставина, що рішенням суду у іншій справі - №7/86-1298 встановлено та досліджено факт правомірного набуття іншою юридичною особою - ПрАТ «Автотехсервіс» права власності на будівлю автозаправної станції та автоматичного припинення у ТОВ «Аско» права користування частиною земельної ділянки (на якій це майно знаходиться), внаслідок чого не потребується вилучення цієї земельної ділянки у позивача, а відтак і відсутність підстав вважати незаконними спірні у даній справі рішення.

Однак, постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 у згаданій справі №7/86-1298 визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю Аско право власності на будівлю автозаправної станції під літерою А загальною площею 39,8 кв м по вул Микулинецькій, 40 в м Тернополі.

Саме на ухвалення апеляційним господарським судом постанови від 23.05.2019 у справі №7/86-1298 та встановлені в ній обставини заявник посилається як на нововиявлену обставину відповідно до п 3 ч 2 ст 320 ГПК України.

Заявник (ТОВ «Аско») звернувся до суду із заявою про перегляд рішення від 02.08.2012 у справі №4/40/5022-387/2012 за нововиявленими обставинами 24.06.2019 (дата оформлення підприємством зв`язку «Укрпошта» поштового відправлення, адресованого суду). А тому, судом відхиляються доводи ТОВ «-Автотехсервіс-» щодо пропуску ТОВ «Аско» строку на звернення до суду з даною заявою в межах, визначених п 3 ч 1 ст 321 ГПК України.

Суд звертає увагу, що предметом позову у справі №7/86-1298 були позовні вимоги ТОВ «Аско» про визнання права власності саме на підставі ст 392 ЦК України, у зв`язку з невизнанням Тернопільською міською радою та ПрАТ «Автотехсервіс» (відповідачами) права ТОВ «Аско» (позивача) на будівлю автозаправної станції.

У статті 328 ЦК України зазначається, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Разом з цим, ч 1 ст 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Станом на момент винесення рішення №88 від 29.01.2003 реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснювали бюро технічної інвентаризації відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (затвердженого наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002, втратив чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України №1844/5 від 14.12.2012).

Позивач - ТОВ «Аско» звертався до відповідного органу державної реєстрації, свідченням чого являється наявна в матеріалах справи копія рішення №76 від 30.07.2010 реєстратора ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» про відмову в реєстрації за ТОВ «Аско» права власності, у зв`язку з реєстрацією такого права на це майно за ПрАТ «Автотехсервіс».

За результатами розгляду спору в судовому порядку, постановою ЗАГСу від 23.05.2019 у справі №7/86-1298 підтверджено наявне у ТОВ «Аско» право власності на автозаправну станцію площею 39,8 кв м по вул Микулинецька, АДРЕСА_1 на підставі рішення №88 від 29.01.2003.

Відповідно до ст 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, правовстановлюючих документів, в т ч за рішенням судів, що набрали законної сили.

Зважаючи на зміст постанови ЗАГСу від 23.05.2019 у справі №7/86-1298, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Аско» наявний правовстановлюючий документ про право власності автозаправну станцію площею 39,8 кв м по вул Микулинецька, АДРЕСА_1 .

Державна реєстрація цього права є похідною від самого права власності, при тому що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не містить обов`язкового чітко визначеного строку, на протязі заінтересована особа мала б звернутись до органу реєстрації із заявою щодо реєстрації за нею права власності.

З врахуванням вищевказаного, судом не приймаються до уваги наведені представником ТОВ «-Автотехсервіс-» у відзиві доводи щодо відсутності у позивача права власності на АЗС, що знаходиться на спірній ділянці через не проведення державної реєстрації такого права.

Земельні правовідносини, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом.

Стаття 13 Конституції України, серед іншого визначає, що земля, яка знаходяться в межах території України, є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

В силу приписів ст 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Численними судовими рішеннями у справах №6/88-1627, №921/710/17-г/6, №921/181/17-г/4 досліджувалась та була встановлена та обставина, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аско", як правонаступник Тернопільської СТО №2, є постійним користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_5 Микулинецька АДРЕСА_1 Тернопіль згідно Державного акту серії ТР №12 від 11.05.1994.

Відповідно до ст 7 Земельного кодексу України (в редакції від 05.05.1993 - чинній на момент видачі Державного акту на право постійного користування землею) користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства; сільськогосподарським підприємствам і організаціям; громадським об`єднанням; релігійним організаціям; промисловим, транспортним та іншим несільськогосподарським підприємствам, установам і організаціям; організаціям, зазначеним у статті 70 цього Кодексу, для потреб оборони; для ведення лісового господарства спеціалізованим підприємствам; житловим, житлово-будівельним, гаражно-будівельним і дачно-будівельним кооперативам; спільним підприємствам, міжнародним об`єднанням і організаціям з участю українських, іноземних юридичних і фізичних осіб, підприємствам, що повністю належать іноземним інвесторам.

У ст 22 Земельного кодексу України (в редакції від 05.05.1993) зазначалось, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Згідно ст 23 Земельного кодексу України (в редакції від 05.05.1993) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Також, ч 1 ст 92 Земельного кодексу України (в редакції від 07.04.2011 чинній на момент прийняття спірних рішень) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно з приписами ст 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, якими, відповідно до ст 126 ЗК України, є державні акти, форми яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Про відсутність обов`язкових вимог приписів щодо переоформлення права постійного користування землею зазначалося у п 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 №449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою", відповідно до якого раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб (постанова втратила чинність 03.06.2013).

Положення п 6 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди визнано неконституційним за рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005.

Крім того, Законом України "Про Державний земельний кадастр" (чинний з 01.01.2013) встановлено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, і котрі видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними (п 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону).

З цього випливає, що Державний акт на право користування землею №12 від 11.05.1994, виданий ОП «Тернопільска СТО і ремонту автомашин №2» станом на час розгляду справи №4/40/5022-387/2012 є чинним та ніким не скасованим. А відтак, враховуючи доведеність обставин правонаступництва, позивач є належним землекористувачем вказаної у ньому земельної ділянки для організації підсобного господарства.

Відповідно до ч 1 ст 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

За приписами ч 1 ст 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч 2 ст 16 ЦК України, відповідно до якої одним з таких є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

За приписами ст 21 Цивільного кодексу України, ст 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Конституційним Судом України у рішенні від 01.12.2004 по справі №1-10/2004 (№18-рп/2004) зазначено, що "охоронюваний законом інтерес", право що вживається в частині першій статті 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Згідно ч 2 ст 19 Конституції України, ч 3 ст 24, ст 25, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно п п "а", "в" ст 12, ст 123 ЗК України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад та надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до виключної компетенції відповідної ради належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які розглядаються виключно на пленарному засіданні ради - сесії.

Як вже зазначалось, предметом позовних вимог у даній справі позивачем визначено визнання незаконними (скасування) рішень Тернопільської міської ради № 6/8/61 від 19.05.2011 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,25 га для обслуговування та реконструкції АЗС з магазином супутніх товарів з влаштуванням АГЗП, автомийки та прибудови побутових приміщень до операторної за адресою вул Микулинецька, 40 ПрАТ "Автотехсервіс" та № 6/14/33 від 30.09.2011 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2475 га за адресою вул Микулинецька, 40 ПрАТ "Автотехсервіс".

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16.04.2009 № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення статті 11 ЦК України, статтей 92, 116, 123 ЗК України, в зв`язку з прийняттям органом місцевого самоврядування ненормативного акта виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч ч 1, 2, 5 ст 116 ЗК України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону, шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Право користування земельною ділянкою для провадження підприємницької та іншої діяльності виникає у громадян (підприємців) та юридичних осіб на правах її оренди відповідно до ст 93 ЗК України після укладення договору оренди земельної ділянки, порядок укладення якого встановлений Законом України "Про оренду землі", ЦК України.

Разом з цим, частинами 1-3 статті 124 ЗК України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) вказувалось, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються шляхом: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності) (п 9 ст 123 ЗК України).

Пунктом "б" ст 141 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, серед іншого, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, частинами 1-3 ст 149 ЗК України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Сільські, селищні, міські ради вилучають земельні ділянки комунальної власності відповідних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб, крім особливо цінних земель, які вилучаються (викупляються) ними з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч 1 ст 155 ЗК України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судом встановлено, що приміщення автозаправної станції загальною площею 39,8 кв м по вул Микулинецькій, АДРЕСА_1 перебуває у власності ТОВ «Аско» та знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні заявника на підставі Державного акту №12 від 11.05.1994. Відтак, Тернопільською міською радою прийнято спірні рішення №6/8/61 від 19.05.2011 та №6/14/33 від 30.09.2011 без врахування вищевказаних обставин, без припинення у ТОВ «Аско» права користування частиною земельної ділянки, на якій розташована АЗС, у визначеному Законом порядку. А тому, ці рішення міської ради є незаконними, у зв`язку з чим підлягають визнанню недійсними, а заявлені щодо них позовні вимоги підлягають до задоволення.

Як вбачається із змісту оскаржуваних рішень вони слугували підставою для укладення між відповідачами у справі цивільного/господарського договору оренди землі від 28.11.2011 щодо ділянки площею до 0,2475 га.

За ч 1 ст 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У відповідності до ч 1 ст 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, щодо відповідності змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Згідно з ч 3 цієї статті якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Згідно з ст 124 ЗК України, підставою для передачі земельної ділянки комунальної власності у оренду здійснюється на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

Розглядаючи справи у спорах про визнання недійсними договорів, об`єктами яких є земельні ділянки, суди повинні з`ясовувати питання чинності рішень, на підставі яких було укладено такі договори (п 2.24, п 2.26 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17 травня 2011 року).

Наслідком набуття права власності на земельну ділянку без дотримання підстав і порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України є визнання такого правочину недійсним.

У зв`язку з задоволенням позову в частині визнання недійсними рішень Тернопільської міської ради № 6/8/61 від 19.05.2011 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,25 га для обслуговування та реконструкції АЗС з магазином супутніх товарів з влаштуванням АГЗП, автомийки та прибудови побутових приміщень до операторної за адресою вул Микулинецька, 40 ПрАТ "Автотехсервіс" та № 6/14/33 від 30.09.2011 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2475 га за адресою вул Микулинецька, 40 ПрАТ "Автотехсервіс", з врахуванням роз`яснень наведених Вищим господарським судом України у постанові пленуму №6 від 17.05.2011, позовна вимога про визнання недійсним договору оренди від 28.11.2011, укладеного між відповідачами на підставі цих актів також підлягає до задоволення.

Згідно ч 4 ст 325 ГПК України у разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених ч 2 , п 1, п 3 ч 3 ст 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду.

В порядку ст ст 123, 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідачів порівну.

На підставі наведеного, керуючись ст ст 3, 4, 13, 20, 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-240, 320-321, 325 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Задоволити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Аско про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2012 у справі №4/40/5022-387/2012 .

2.Скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2012 у справі №4/40/5022-387/2012.

3. Ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКО" задоволити.

Визнати недійсними рішення Тернопільської міської ради № 6/8/61 від 19.05.2011 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,25 га для обслуговування та реконструкції АЗС з магазином супутніх товарів з влаштуванням АГЗП, автомийки та прибудови побутових приміщень до операторної за адресою вул Микулинецька, 40 ПрАТ "Автотехсервіс" та № 6/14/33 від 30.09.2011 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2475 га за адресою вул Микулинецька, 40 ПрАТ "Автотехсервіс", а також договір оренди землі від 28.11.2011, укладений між Тернопільською міською радою та ПрАТ "Автотехсервіс".

Стягнути з Тернопільської міської ради (вул Листопадова, 5, м Тернопіль, ідентифікаційний код 34334305) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКО" (вул Микулинецька, 40, м Тернопіль, ідентифікаційний код 05482788) 804 (вісімсот чотири) грн 75 коп - сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Автотехсервіс-" (вул За Рудкою, 33, офіс 40, м Тернопіль, ідентифікаційний код 23588912) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСКО" (вул Микулинецька, 40, м Тернопіль, ідентифікаційний код 05482788) 804 (вісімсот чотири) грн 75 коп - сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст ст 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Враховуючи наказ №194-в від 31.07.2019 року про надання судді Господарського суду Тернопільської області Шумському І.П. з 19.08.2019 основної щорічної відпустки повне рішення складено 05 вересня 2019 року.

Суддя І.П. Шумський