РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року Справа № 913/455/19

Провадження №7/913/455/19

Господарський суд Луганської області у складі:

судді Тацій О.В.,

за участю секретаря судового засідання Чигриної Є.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №913/455/19

за позовом Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації (93405, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, 59, ідентифікаційний код 40194452)

до Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація» (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, буд. 33, офіс 2, ідентифікаційний код 01975442)

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Комунальнго підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ" (Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Науки, 5, ідентифікаційний код 40045927)

про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно та визнання права власності за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради,

Представники сторін справи у судове засідання не з`явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом до Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно та визнання права власності за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради, в якому просить:

- визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08.08.2007 року серії ЯЯЯ №102467;

- скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно приміщення аптеки, загальною площею 72,1 кв.м., основною площею 46,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19854292, номер запису: 490 в книзі 3, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 15.08.2007 року, дата внесення запису: 15.08.2007 року, власник: Комунальне підприємтво «Луганська обласна «Фармація», форма власноті комунальна, частка власності 1/1, підстава виникнення: свідоцтво про право власності від 08.08.2007 року серії ЯЯЯ №102467, видане виконкомом Станично-Луганської селищної ради;

- визнати за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради (ідентифікаційний код 24046449) право власності на нерухоме майно приміщення аптеки, загальною площею 72,1 кв.м., основною площею 46,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: Луганська АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 Луганський район АДРЕСА_4 смт Станично АДРЕСА_5 . АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при проведенні контролю за державною реєстрацією правочинів щодо нерухомого майна, яке належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Луганської області позивачем встановлено, що власником нерухомого майна нежилого приміщення, загальною площею 72,1 кв.м., основною площею 46,9 кв.м., реєстраційний номер майна 19854292, розташованого за адресою: Луганська область, Станично АДРЕСА_6 Луганський район, смт Станично-Луганське, Молодіжний АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , є Комунальне підприємство Луганська обласна Фармація.

Також, вказано, що пунктом 5.2. статуту визначено, що нерухоме майно підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснюється Луганською обласною радою, і закріплюється за підприємством на праві господарського відання.

В той же час, позивачем зазначено, що враховуючи приписи норм ст. 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 78 ГК України, майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство), тому власниками майна комунальних унітарних підприємств є відповідні територіальні громади сіл, селищ, міст та областей, а не самі комунальні унітарні підприємства, а функції управління цим майном покладаються на відповідні ради.

Таким чином, з огляду на викладене, позивач вважає, що спірне нерухоме майно є спільною комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснюється Луганською обласною радою.

При цьому, зі змісту доводів позивача вбачається, що, на його думку, державна реєстрація права власності на вказане майно за Комунальним підприємством Луганська обласна Фармація суперечить його статуту та порушує вищевказані положення чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 23.08.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання у справі на 12.09.2019 року о 10 годині 30 хвилин, в яке викликано представників учасників справи.

04.09.2019 року представник відповідача звернувся до суду з заявою про визнання позовних вимог у справі № 913/455/19, в якій зазначив, що ознайомившись з позовною заявою та додатками до неї, дослідивши обставини у справі, наведені позивачем, вивчивши та проаналізувавши докази, які додаються до позовної заяви, керуючись статтею 191 ГПК України, він визнає позовні вимоги Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації у справі № 913/455/19 обгрунтованими та не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Розгляд даної справи просить провести за відсутності представників підприємства.

Згідно приписів ч. 1 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Проаналізувавши зміст і суть поданої представником відповідача заяви та взявши до уваги положення ст. 191 ГПК України, суд відзначає, що вона дійсно за своєю суттю та змістом є заявою про визнання позову відповідачем.

За положеннями ч. 4 вказаної статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч. 3 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, у відповідності до положень ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, 04.09.2019 року від представника третьої особи, яка заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Комунального підприємства "Луганська обласна "Фармація Північ", надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви, в яких повідомлено про відсутність заперечень щодо обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, правових підстав позову та вказано, що КП"Луганська обласна "Фармація Північ" не заперечує проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін по справі та, враховуючи визнання позову відповідачем, приходить до висновку про необхідність ухвалення рішення суду за результатами підготовчого провадження.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником нерухомого майна приміщення аптеки, загальною площею 72,1 кв.м., основною площею 46,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: Луганська АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 - АДРЕСА_5 Молодіжний АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , реєстраційний номер майна 19854292, номер запису: 490 в книзі 3, є Комунальне підприємство Луганська обласна Фармація.

Зазначене право власності зареєстроване за відповідачем на підставі свідоцтва про право власності від 08.08.2007 року серії ЯЯЯ №102467, виданого виконкомом Станично-Луганської селищної ради.

Вказаними обставинами, на думку позивача, порушуються майнові права та законні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області.

Відносно вимоги про визнання за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради права власності на нерухоме майно суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.2 Статуту Комунального підприємства Луганська обласна Фармація, воно є комунальним унітарним підприємством та об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснює Луганська обласна рада або уповноважений на те орган.

Засновником підприємства є Луганська обласна рада (п. 1.4 статуту).

Згідно з п. 5.2 статуту, нерухоме майно підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління якою здійснюється Луганською обласною радою, і закріплюється за підприємством на праві господарського відання.

Частиною 1 ст. 142 Конституції України передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

У ст. 1 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні дається визначення поняття права комунальної власності право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 6 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Частинами 1, 4, 5 ст. 60 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Частиною 3 ст. 78 ГК України встановлено, що майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

З огляду на викладені приписи законодавства, суд приходить до висновку про те, що нерухоме майно приміщення аптеки, загальною площею 72,1 кв.м., основною площею 46,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: Луганська область, Станично АДРЕСА_6 Луганський район, смт Станично-Луганське АДРЕСА_4 Молодіжний АДРЕСА_7 , буд. АДРЕСА_8 , приміщення 48, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснюється Луганською обласною радою і закріплюється за Комунальним підприємством Луганська обласна Фармація на праві господарського відання.

Водночас суд бере до уваги, що ст. 3 ЗУ Про військово-цивільні адміністрації передбачено, що військово-цивільні адміністрації утворюються у разі потреби за рішенням Президента України. У день набрання чинності актом Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації припиняються згідно із цим Законом повноваження обласної ради, її виконавчого апарату, посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах, - у разі утворення військово-цивільної адміністрації області.

Згідно з абз. 3 ст. 1 ЗУ Про військово-цивільні адміністрації, військово-цивільні адміністрації району, області - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження районних, обласних рад, державних адміністрацій та інші повноваження, визначені цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ Про військово-цивільні адміністрації, у разі прийняття рішення про утворення районних, обласних військово-цивільних адміністрацій їх статусу набувають відповідні районні, обласні державні адміністрації, а голови районних, обласних державних адміністрацій набувають статусу керівників відповідних військово-цивільних адміністрацій.

Указом Президента України №123/2015 від 05.03.2015 року Про утворення військово-цивільних адміністрацій утворено Луганську обласну військово-цивільну адміністрацію.

Отже, наразі повноваження Луганської обласної ради покладені на Луганську обласну державну адміністрацію.

Відповідно до пп. 2 п. 4 Положення про Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації, основними завданнями Департаменту є управління майном у межах повноважень, у тому числі делегованих обласною радою.

Згідно з пп.пп. 1, 7 та 11 п. 5 Положення, Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює облік та забезпечує проведення інвентаризації нерухомого майна, здійснює контроль за державною реєстрацією правочинів щодо нерухомого майна, здійснює претензійно-позовну роботу з питань захисту майнових прав щодо майна.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником.

Рішенням Луганської обласної ради від 18.12.2003 року №11/31 Про делегування деяких повноважень з управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходяться в управлінні обласної ради, делеговано керівникам підприємств, установ, організацій спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області наступні повноваження з управління об`єктами спільної власності, пов`язаними з оформленням і реєстрацією прав власності на нерухоме майно, зокрема подавати заяви і документи для реєстрації прав власності на нерухоме майно (п. 1 рішення).

08.08.2007 року виконкомом Станично-Луганської селищної ради на підставі рішення виконкому Станично-Луганської селищної ради №209 від 24.07.2007 року Коммунальному підприємству «Луганська обласна «Фармація» видано свідоцтво на право власності на нерухоме майно приміщення аптеки, загальною площею 72,1 кв.м., основною площею 46,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі якого і було зареєстроване право власності на нього за даним підприємством, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 15590112 від 15.08.2007 року.

З огляду на викладене, Комунальне підприємство Луганська обласна Фармація, зареєструвавши за собою право власності на приміщення аптеки, загальною площею 72,1 кв.м., основною площею 46,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не визнало право власності на вказаний об`єкт нерухомості територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області.

Оскільки судом встановлено, що нерухоме майно приміщення аптеки, загальною площею 72,1 кв.м., основною площею 46,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, то позовні вимоги в частині визнання за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради права власності на вказане нерухоме майно підлягають задоволенню.

Відносно вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно в Реєстрі прав власності на нерухоме майно суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

Крім того, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як вже зазначалось, відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, власником нерухомого майна приміщення аптеки, загальною площею 72,1 кв.м., основною площею 46,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19854292, номер запису: 490 в книзі 3, зазначено Комунальне підприємство Луганська обласна Фармація.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.

Згідно з ч. 1 ст. 26 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Частиною 2 ст. 26 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (ч. 5 ст. 26 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Враховуючи наведені приписи законодавства, господарський суд вважає, що наявність свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зробленого на його підставі запису про реєстрацію права власності у реєстрі прав власності на нерухоме майно за відповідачем обмежує правомочність власника територіальні громади сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради щодо розпорядження вказаним нежилим приміщенням, а обраний позивачем спосіб захисту у вигляді визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації за відповідачем права власності на цей об`єкт нерухомості відповідає передбаченим цивільним законодавствам способам захисту та забезпечує ефективний захист прав власника.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність, обґрунтованість та підставність вказаних вимог позивача.

За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені в судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, а також беручи до уваги визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, позовні вимоги Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно та визнання права власності за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради слід задовольнити повністю.

Згідно платіжних доручень № 40 від 10.04.2019 року та № 127 від 08.08.2019 року позивач при поданні позову до суду сплатив до Державного бюджету України судовий збір в сумі 5 763,00 грн.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, у зв`язку з визнанням позову відповідачем, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору, тобто 2 881,50 грн. При цьому, суд звертає увагу на те, що повернення судового збору здійснюється за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Решта сплаченого позивачем судового збору в сумі 2 881,50 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Департамент комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації звернувся до Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права на нерухоме майно та визнання права власності за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08.08.2007 року серії НОМЕР_1 №102467.

3. Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно приміщення аптеки, загальною площею 72,1 кв.м., основною площею 46,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 19854292, номер запису: 490 в книзі 3, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 15.08.2007 року, дата внесення запису: 15.08.2007 року, власник: Комунальне підприємтво «Луганська обласна «Фармація», форма власноті комунальна, частка власності 1/1, підстава виникнення: свідоцтво про право власності від 08.08.2007 року серії ЯЯЯ №102467, видане виконкомом Станично-Луганської селищної ради.

4. Визнати за територіальними громадами сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради (ідентифікаційний код 24046449) право власності на нерухоме майно приміщення аптеки, загальною площею 72,1 кв.м., основною площею 46,9 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

5. Стягнути з Комунального підприємства «Луганська обласна «Фармація» (93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Гвардійський, буд. 33, офіс 2, ідентифікаційний код 01975442) на користь Департаменту комунальної власності, земельних та майнових відносин Луганської обласної державної адміністрації (93405, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр-т Центральний, 59, ідентифікаційний код 40194452) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 881,50 грн.

6. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Луганської області протягом двадцяти днів з дня його складення.

Судове рішення складено та підписано 12.09.2019 року.

Суддя О.В. Тацій