ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" вересня 2019 р. Справа № Б-39/216-06

вх. № 15839/2-39

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Савченко А.А.

Без участі представників сторін.

розглянувши матеріали по справі за заявою: Лозівської ОДПІ Харківської області, м. Лозова

до СТОВ "Петровське"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 17.01.2007 р. СТОВ „Петровське" було визнано банкрутом, ліквідатором призначено Дусика О .М.

Ухвалою суду від 04.03.2009 р. арбітражного керуючого Дусика О.М. звільнено від виконання обов`язків ліквідатора та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Черкасова С.А.

22 січня 2016 року у зв`язку з припиненням повноважень судді Дзюби О.А. щодо здійснення ним правосуддя проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №Б-39/216-06 між суддями. Справу призначено до розгляду судді Савченко А.А.

02 вересня 2019 року до суду від ОСОБА_2 надійшла скарга на дії ліквідатора (вх. №20800), в якій заявник просить суд:

- скасувати договір купівлі-продажу будівлі майстерні від 30.07.2009 року, укладений між СТОВ "Петровське" в особі ліквідатора Черкасова С.А. і ПП "Агросервіс" і зобов`язати його повернути майстерню у власність ОСОБА_2 або виплатити йому компенсацію з урахуванням штрафних санкцій, інфляційних та 3% річних разом в сумі 93515,82грн. інфляційних нарахувань за період з 01.01.2003р. по 01.01.2019р. та 7206,16грн. 3% річних за період з 01.01.2003р. по 01.01.2019р.;

- зобов`язати Лозівську ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області подати в суд статутні документи ФГ "Вікторія", які були втрачені працівником податкової міліції Ткаченко М.Л. і які, на твердження заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області О.Німий , зберігаються в реєстраційній частині справи ФГ "Вікторія";

- визнати угоду про продаж майна, а саме будівля місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - використання в якості дитячого садочка, недійсною;

- витребувати у Кіровської сільської ради Близнюківського району Харківської області документи, що підтверджують прийняття на баланс будівлі, місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - використання в якості дитячого садочка, та капітальна будівля, місцезнаходження якої: АДРЕСА_3 , цільове призначення якої - використання в якості столової для надання послуг з харчування.

У зв`язку з перебуванням судді Савченко А.А. на навчанні у Національній школі суддів вирішення питання щодо прийняття/неприйняття скарги ОСОБА_2 було відкладено до закінчення обставин, що викликали тимчасову відсутність судді.

Дослідивши заяву ОСОБА_2 та додані до неї документи після закінчення обставин, що викликали тимчасову відсутність судді Савченко А.А., судом встановлено наступне.

Згідно ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону України №2343-ХІІ від 14.05.1992р. (далі - Закон про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною шостою статті 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону про банкрутство у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

Проте, суд вважає необхідним зауважити, що при зверненні до суду ОСОБА_2 зазначає, що звертається до суду із скаргою на дії ліквідатора арбітражного керуючого по справі №Б-39/216-06, проте в прохальній частині документу заявник просить суд, зокрема, скасувати договір купівлі-продажу будівлі майстерні від 30.07.2009р., а також визнати угоду про продаж майна, а саме будівлі місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - використання в якості дитячого садочка, недійсною.

Тобто фактично за своєю правовою природою поданий до суду Овчинником В.М. документ є не скаргою на дії ліквідатора, а заявою про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника.

У відповідності до ст. ст. 4, 12, 20 ГПК України, ст.ст. 31, 23, 24, 25 Закону про банкрутство та норм ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України розгляд та вирішення питань про визнання недійсними угод боржника (у тому числі укладених у ліквідаційній процедурі з продажу майна боржника) здійснюється:

- у межах справи про банкрутство;

- за заявою ліквідатора (або інших учасників справи про банкрутство або учасників спірної угоди);

- в окремому провадженні;

- та із застосуванням способів захисту прав та інтересів, визначених нормами ст. 16 Цивільного кодексу України (визнання правочину недійсним тощо).

Отже, розгляд заяв про захист цивільних прав у справі про банкрутство здійснюється за правилами ГПК України з урахуванням особливостей, передбачених нормами Закону про банкрутство, та із застосуванням інструментів захисту цивільних прав та охоронюваних інтересів, що визначені відповідним інститутом цивільного права.

Статтею 13 ЦК України встановлено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Суд вважає, що розгляд вимог про скасування договору купівлі-продажу будівлі майстерні та визнання недійсною угоди про продаж майна боржника в межах скарги на дії ліквідатора, а не шляхом звернення до суду з відповідною заявою, може порушити права та охоронювані інтереси заінтересованих осіб та учасників провадження у справі про банкрутство, а також суперечить положенням ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, що була ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, оскільки порушує право на ефективний засіб юридичного захисту прав та свобод.

Законом України "Про судовий збір" визначаються правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2019 року складає 1921 грн. 00 коп.

Згідно п.п. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство розмір судового збору становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 повинен був сплатити судовій збір в розмірі 3842,00грн.

Проте, ОСОБА_2 не надано до суду доказів про сплату судового збору у визначеному законодавством розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Статтею 1 Закону про банкрутство визначено, що учасники провадження у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю; сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

В своїй скарзі (заяві) ОСОБА_2 вказує, що звертається до суду як співвласник майна боржника, кредитор СТОВ "Петровське" та як представник органів місцевого самоврядування.

Але на підтвердження статусу співвласника майна СТОВ "Петровське" Овчинник В.М. не надає належних письмових доказів.

Стосовно статусу ОСОБА_2 як кредитора СТОВ "Петровське" суд зазначає, що матеріали справи не містять належних письмових доказів того, що ОСОБА_2 є кредитором банкрута, оскільки матеріали справи не містять належних письмових доказів звернення ОСОБА_2 до суду та/або до попереднього ліквідатора Дусика О.М. та ліквідатора Черкасова С.А. у встановленому законом порядку з вимогами про визнання кредитором у справі про банкрутство СТОВ "Петровське" з підстав наявності заборгованості з заробітної плати у чіткому та визначеному розмірі, з наданням документів, які їх підтверджують, розгляд цих вимог ліквідаторами та направлення повідомлення про їх визнання/невизнання ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Стосовно статусу ОСОБА_2 як представника органу місцевого самоврядування, суд зазначає, що заявником в скарзі (заяві) не наведено правових підстав звернення до суду у відповідному статусі.

Таким чином, ОСОБА_2 не доведено суду наявності у нього статусу учасника провадження у справі про банкрутство (наявності у нього статусу співвласника майна боржника, кредитора СТОВ "Петровське" та правових підстав звернення до суду як представника органів місцевого самоврядування), та як наслідок права звернення до суду з відповідною скаргою (заявою).

Нормами Господарського процесуального кодексу України встановлено порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Зокрема, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені статтею 170 ГПК України, згідно з якою:

- будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Всупереч вищезазначеним вимогам скарга (заява) ОСОБА_2 не містить відомостей щодо всіх учасників у справі про банкрутство СТОВ "Петровське", зокрема, інформацію про банкрута та кредиторів, а також відомостей щодо ПП "Агросервіс", Кіровської сільської ради, Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 ГПК України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

З наданих до скарги (заяви) документів вбачається, що заявником не надано доказів надіслання копії скарги (заяви) та доданих до неї документів на адреси всіх учасників у справі про банкрутство, а саме банкруту та кредиторам. Також заявником не надано доказів надсилання скарги (заяви) Кіровській сільській раді, Лозівській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області та ПП "Агросервіс".

Наданий до скарги (заяви) опис вкладення до цінного листа про направлення копії скарги та доданих до неї документів на адресу ліквідатора не є належним доказом, оскільки на ньому зазначено не повну адресу ліквідатора. В описі зазначено "в. Жовтнева с. Світловщина" в той час як адресою ліквідатора є: АДРЕСА_2

Згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 4 ст. 164 ГПК України до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

В своїй скарзі (заяві) ОСОБА_2 просить суд скасувати договір купівлі-продажу будівлі майстерні від 30.07.2009 року, а також визнати угоду про продаж майна, а саме будівлі місцезнаходження якої: АДРЕСА_1, цільове призначення якої - використання в якості дитячого садочка, недійсною.

Проте до скарги (заяви) належним чином засвідчених копій чи оригіналів вказаних оспорюваних документів заявник не надає.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 3 та ч. 5 ст. 91 ГПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003" Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Надані заявником до скарги (заяви) копії документів не засвідчені належним чином, оскільки не містять дати засвідчення документу та відмітку зі слів "Згідно з оригіналом".

До того ж заявник не вказує, яку саме угоду він просить визнати недійсною, не вказує ані дату угоди, ані сторін угоди, ані інших реквізитів угоди.

Крім того, в своїй скарзі (заяві) ОСОБА_2 просить суд витребувати низку документів у Кіровської сільської ради та Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено, зокрема, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Всупереч вищезазначеним вимогам ОСОБА_2 в скарзі (заяві) не наведено вищезазначених обставин та підстав, а також не надано до суду доказів вжиття заходів для отримання зазначених у скарзі (заяві) документів та не зазначено причин неможливості отримання цих документів самостійно.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повідомити заявника про допущені недоліки та надати десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для їхнього усунення, а також попередити ОСОБА_2 про те, що згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 22-32, 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 162, 164, 174, 233-235 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії ліквідатора (вх. №20800) залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_2 про допущені недоліки в скарзі (вх. № 20800 від 02.09.2019).

Заявнику - ОСОБА_2 у десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, надати суду:

- докази на підтвердження наявності статусу учасника провадження у справі про банкрутство та правові підстави звернення до суду в якості представника органу місцевого самоврядування;

- докази сплати судового збору за звернення до суду з заявою про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в розмірі 3842,00грн.;

- уточнення до скарги (заяви) в частині відомостей щодо всіх учасників у справі про банкрутство СТОВ "Петровське", зокрема, інформацію про банкрута та кредиторів, а також в частині відомостей щодо Кіровської сільської ради, Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області та ПП "Агросервіс";

- уточнення до прохальної частини скарги (заяви) щодо реквізитів угоди про продаж майна, а саме будівля місцезнаходження якої: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - використання в якості дитячого садочка, яку заявник просить визнати недійсною;

- правове обґрунтування заявленої скарги (заяви);

- обгрунтування вимоги про витребування доказів, а саме обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, які були вжиті для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно;

- докази відправлення скарги (заяви) з уточненнями та доданих до них документів на адреси учасників у справі про банкрутство СТОВ "Петровське", зокрема, ліквідатора, банкрута та кредиторів, а також на адреси Кіровської сільської ради, Лозівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області та ПП "Агросервіс";

- додані до скарги документи, засвідчені належним чином відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації, затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55

- усі докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника (оригінали або копії, засвідчені належним чином відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації, затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55), зокрема, оспорювані договори та угоди.

Попередити ОСОБА_2 про те, що згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Копію ухвали направити ліквідатору, банкруту, кредиторам, ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили 12 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Савченко А.А.