РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.08.2019Справа № 910/6402/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПриватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"
доПриватного акціонерного товариства "Айбокс Банк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор"
простягнення 207 000 грн 00 коп.
Представники:
від позивача:Данилова К.А. - представник за довіреністю;
від відповідача:Башаров В.Є. - представник за довіреністю;
від третьої особи:Кобець О.С. - директор,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.05.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" з вимогами до Акціонерного товариства "Банк Альянс" про стягнення 207 000 грн 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" умов укладеного з позивачем договору поставки від 07.12.2018 № 06-1/3090-18, відповідач, в рахунок забезпечення виконання умов зазначеного договору, зобов`язаний сплатити позивачу грошову суму відповідно до умов банківської гарантії від 29.11.2018 № 98-17/297, виданої Акціонерним товариством "Банк Альянс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.06.2019.

11.06.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

11.06.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

19.06.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" надійшла заява про вступ у справу на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2019, керуючись частинами 1, 3 статті 50, пунктом 1 частини 1 статті 177, пунктом 2 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор", у зв`язку з чим підготовче засідання відкладено на 08.07.2019.

27.06.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

05.07.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли пояснення щодо позову та відзиву.

08.07.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли докази направлення на адресу третьої особи копії позовної заяви з доданими до неї документами.

У підготовчому засіданні 08.07.2019, суд, керуючись пунктом 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України, постановив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.08.2019.

24.07.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на пояснення третьої особи.

06.08.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про заміну позивача на його правонаступника.

Відповідно до норм статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Як встановлено судом та вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 29.07.2019 внесено запис № 5009282 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ідентифікаційний код юридичної особи 00100227) та запис № 1 086611 про проведення державної реєстрації юридичної особи - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ідентифікаційний код юридичної особи 00100227), яка утворена в результаті перетворення.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є правонаступником Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ідентифікаційний код юридичної особи 00100227), у зв`язку з чим суд вважає за можливе замінити позивача - Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" на його правонаступника - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ідентифікаційний код юридичної особи 00100227).

19.08.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 19.08.2019, суд, на задоволення клопотання відповідача, оголосив перерву до 29.08.2019.

В порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2019 суд викликав відповідача у судове засідання на 29.08.2019.

У судове засідання 29.08.2019 з`явилися представники сторін та третьої особи та надали пояснення.

Представник позивача надав пояснення по суті справи, відповідно до яких у повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення по суті справи, відповідно до яких заперечив проти заявлених позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві, та просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи надав пояснення по суті справи, відповідно до яких заперечив проти заявлених позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у поясненнях щодо позову та відзиву, та просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні 29.08.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

07.12.2018 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (покупець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" (постачальник за договором) укладено договір поставки № 06-1/3090-18, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцю у порядку та строки, що встановлені договором, товар (за предметом закупівлі, зазначеному у абзаці першому цього пункту договору) у кількості, за ціною, з характеристиками (якістю) згідно з додатком 1 до договору, з іншими умовами договору (далі - товар), а покупець зобов`язується здійснити оплату належно поставленого товару на умовах договору.

Найменування (асортимент), технічні характеристики, комплектність та інші вимоги щодо якості товару, гарантії якості визначаються в додатку 1 до договору.

Предмет закупівлі, відповідно до пункту 1.1. договору, за ДК 021:2015:48820000-2 Сервери та серверне обладнання для потреб відокремлених підрозділів, Лот № 1 серверне обладнання для Дніпровської та Південно-Західної ЕС.

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. договору ціна товару (з усіма витрати, пов`язаними з поставкою) визначена в специфікації додатку 1 до договору. Ціна договору складається з загальної вартості товару (згідно з специфікацією додатку 1 до договору) та становить 4 140 000 грн 00 коп. (чотири мільйони сто сорок тисяч гривень), у тому числі ПДВ 690 000 грн 00 коп. (шістсот дев`яносто тисяч гривень).

Згідно з пунктом 4.1. договору постачальник зобов`язаний поставити товар не пізніше 15.01.2019, уповноваженим покупцем одержувачам товару (уповноважений представник покупця), за адресою (місцем) поставки (передачі) товару:ПЗЕС: 21100, м. Вінниця, вул. Богуна, 5; ДнЕС: 69096, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 2, згідно з Додатками № 1, 2 до цього договору на умовах DDP (згідно з Міжнародними правилами Інкотермс 2010).

Пунктом 4.4. договору визначено, що датою поставки (передачі) товару визнається дата підписання покупцем акту. З дати підписання покупцем акту до покупця переходить право власності, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару.

Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами та діє по 01.03.2019, а в частині виконання гарантійних зобов`язань - до повного виконання (пункт 11.1. договору).

Згідно з додатком 2 до договору від 07.12.2018 № 06-1/3090-18 термін поставки товару до 15.01.2019 та складає 39 календарних днів.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пунктів 13.1.-13.4. договору постачальник надає покупцю (в порядку та строки, визначені чинним законодавством України, Забезпечення виконання Договору. Забезпечення виконання Договору надається у вигляді безумовної і безвідкличної Банківської гарантії, оформленої на паперовому носії. Розмір забезпечення виконання Договору (розмір Банківської гарантії) становить 207 000,00 грн). Банківська гарантія повинна бути чинною від дня її видачі та протягом строку, на який вона видана; строк дії Банківської гарантії закінчується 03.06.2019.

Покупець повертає постачальнику забезпечення виконання договору (банківську гарантію) після належного (без порушень) виконання постачальником умов договору, або дострокового розірвання договору сторонами (за їх взаємною згодою, ,та за умови відсутності на дату розірвання договору порушення виконання постачальником з його вини зобов`язань за договором), а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору недійсними та у випадках, передбачених статтею 37 Закону України "Про публічні закупівлі", але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Забезпечення виконання договору (банківська гарантія) не повертається постачальнику в разі порушення постачальником умов договору. У такому випадку покупець направляє банку-гаранту вимогу платежу за банківською гарантією.

Публічним акціонерним товариством "Банк альянс" (гарант) видано гарантію виконання зобов`язань № 98-17/297 від 29.11.2018, згідно з якою банк безумовно, тобто за першою вимогою бенефіціара без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов, та безвідклично приймає на себе зобов`язання заплатити бенефіціару протягом п`яти робочих днів з моменту отримання письмової вимоги бенефіціара, передбаченою цією гарантією, грошову суму, що не перевищує 207 000 грн 00 коп. у випадку порушення принципалом зобов`язань за договором.

З гарантії вбачається, що банк проінформовано про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Іт-Інтегратор" (принципал) та Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (бенефіціар) мають намір укласти договір поставки за предметом закупівлі за ДК 021:2015:48820000-2 Сервери, сервери та серверне обладнання для потреб відокремлених підрозділів, по Лоту № 1 серверне обладнання для Дніпровської та Південно-Західної ЕС, а також те, що на забезпечення виконання принципалом своїх зобов`язань за договором, що надалі іменується "Основне зобов`язання", повинна бути надана безумовна, безвідклична банківська гарантія на користь бенефіціара у розмірі, що складає п`ять відсотків від суми договору.

Відповідно до умов гарантії № 98-17/297 від 29.11.2018 гарант протягом п`яти робочих днів з моменту отримання письмової вимоги зобов`язується сплатити бенефіціару грошову суму в межах суми гарантії. Письмова вимога бенефіціара надсилається через банк бенефіціара. Письмова вимога бенефіціара має бути підписана належним чином уповноваженою особою бенефіціара, яка має право першого підпису згідно з карткою із зразками підписів бенефіціара, та скріплена печаткою бенефіціара. Справжність підпису на письмовій вимозі бенефіціара має бути підтверджена банком бенефіціара. Ця гарантія набирає чинності з моменту підписання договору принципалом та бенефіціаром і залишається дійсною до 03.06.2019 та будь-яка вимога стосовної неї повинна бути одержана гарантом у цей період.

Судом встановлено, що листом від 13.03.2019 № 01/8663 позивач звернувся до Акціонерного товариства "Укрексімбанк" з проханням надіслати гаранту вимогу бенефіціара з підтвердженням справжності підпису на вимозі та із засвідченням того, що уповноваженому представнику бенефіціара, який підписав вимогу, належить право першого підпису згідно з карткою зі зразками підписів. До листа бенефіціар додав копію гарантії виконання зобов`язань від 29.11.2018 № 98-17/297 та оригінал вимоги від 13.03.2019 № 01/8661 про сплату коштів за банківською гарантією. Лист від 13.03.2019 № № 01/8663 та вимога про сплату коштів за банківською гарантією від 13.03.2019 № 01/8661 підписані фінансовим директором ОСОБА_1 та скріплені печаткою Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

19.03.2019 Акціонерне товариство "Укрексімбанк" звернулося до Публічного акціонерного товариства "Банк альянс" з листом № 020-00/50, в якому підтвердило справжність підпису фінансового директора ОСОБА_1 на вимозі, з доданим до нього оригіналом вимоги Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 13.03.2019 № 01/8661.

У зазначеній вимозі банк бенефіціар повідомив про порушення принципалом (Товариством з обмеженою відповідальністю "Іт-Інтегратор") умов договору № 06-1/3090-18 від 07.12.2018 в частині терміну постачання та зазначив, що відповідно до пункту 4.1. договору постачальник зобов`язаний був поставити товар в строк не пізніше 15.01.2019, однак товар був поставлений лише 18.01.2019, у зв`язку з чим просив перерахувати суму банківської гарантії у розмірі 207 000 грн 00 коп. Вказана вимога отримана відповідачем 20.03.2019.

За результатами розгляду вказаної вимоги відповідач листом № 05.3/01-960 від 28.03.2019 відмовив бенефіціарові (Державному підприємству "Національна енергетична компанія "Укренерго") у її задоволенні, оскільки у вимозі відсутнє посилання на реквізити (номер та дату) укладеного між бенефіціаром та принципалом договору поставки, зобов`язання за яким порушено принципалом. До того ж, банк зазначив, що існують документально підтверджені об`єктивні обставини, які зумовили принципала здійснити поставку предмету закупівлі із затримкою три дні, та вказав, що бенефіціар уповноважив своїх представників на отримання товару лише 17.01.2019, хоча товар мав бути отриманий 15.01.2019. Також, банк зазначив, що на момент пред`явлення вимоги зобов`язання за договором поставки виконанні принципалом у повному обсязі, а гарантія, відповідно до законодавства, не може забезпечувати зобов`язання, яке є виконаним.

Спір між сторонами у справі виник з приводу невиконання відповідачем зобов`язань за наданою ним гарантією.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що в актах приймання-передачі товару до договору як документах, що підтверджують належне виконання умов договору, підписаних представниками Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" зазначено, що позивач не має претензій до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" щодо переданого товару та строків передачі. Також, відповідач зазначає, що з боку позивача мало місце прострочення за договором, яке полягало в простроченні прийняття належного виконання за договором, а отже несвоєчасне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" своїх обов`язків в даному випадку не буде вважатися простроченням, що має наслідком відсутність правових підстав для виникнення відповідальності банку за гарантією.

В поясненнях третьої особи зазначено, що з боку позивача мало місце прострочення за договором, яке полягало в простроченні прийняття належного виконання за договором, а отже несвоєчасне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" своїх обов`язків в даному випадку не буде вважатися простроченням, що має наслідком відсутність правових підстав для виникнення відповідальності банку за гарантією. Крім того, третя особа зазначає, що гарантію виконання зобов`язань видано не на суму 207 000 грн 00 коп., а на суму, що не перевищує 207 000 грн 00 коп., а отже пред`явлення позивачем вимоги про сплату всієї суми гарантії за незначне порушення, яке сталося з вини позивача, є, на думку третьої особи, зловживанням правом.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 200 Господарського кодексу України - гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Згідно з частиною 1 статті 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За умовами частини 1 та частини 2 статті 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше.

Згідно з частиною 2 статті 564 Цивільного кодексу України гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються "Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах", затвердженим Постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639 (далі - Положення), відповідно до пункту 9 частини 3 розділу І якого гарантія - спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Частиною 1 статті 565 Цивільного кодексу України визначено, що гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Відповідно до частин 1-4 статті 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Судом встановлено, що на виконання укладеного договору від 07.12.2018 № 06-1/3090-18, 18.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" передало Державному підприємству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (відокремлений підрозділ "Південно-Західна електроенергетична система") по довіреності №15 від 17.01.2019 за накладною СЄк-18622.1 від 18.01.2019 через ОСОБА_3 товари, а саме: сервер НРЕ ProLiant DL380 Gen10 у кількості 2 шт. та сервер НРЕ ProLiant DL20 Gen9 у кількості 3 шт., що підтверджується актом приймання-передачі товару № СЭк-18622.1 до договору від 07.12.2018 № 06-1/3090-18. Також, 18.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" передало Державному підприємству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (відокремлений підрозділ "Дніпровська електроенергетична система") по довіреності № 15 від 17.01.2019 за накладною СЄк-18622.2 від 18.01.2019 через ОСОБА_4 товари, а саме: сервер НРЕ ProLiant DL380 Gen10 у кількості 6 шт., сервер НРЕ ProLiant DL360 Gen10 у кількості 6 шт., сервер НРЕ ProLiant DL20 Gen9 у кількості 1 шт. та накопичував НРЕ 1ТВ 6G SATA 7.2k 2.5in SC MDL HDD (655710-в21) у кількості 1 шт., що підтверджується актом приймання-передачі товару № СЭк-18622.2 до договору від 07.12.2018 № 06-1/3090-18.

Пунктом 4.1. договору від 07.12.2018 № 06-1/3090-18 визначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" зобов`язувалося поставити товар не пізніше 15.01.2019.

Таким чином, принципал порушив умови договору щодо терміну поставки, оскільки поставив товар 18.01.2019, про що Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" у своїй вимозі від 13.03.2019 № 01/8661 повідомило банк.

Як зазначено вище, відповідач відмовив бенефіціарові у задоволенні вимоги, оскільки у вимозі відсутнє посилання на реквізити (номер та дату) укладеного між бенефіціаром та принципалом договору поставки, зобов`язання за яким порушено принципалом. До того ж, банк зазначив, що існують документально підтверджені об`єктивні обставини, які зумовили принципала здійснити поставку предмету закупівлі із затримкою три дні, та вказав, що бенефіціар уповноважив своїх представників на отримання товару лише 17.01.2019, хоча товар мав бути отриманий 15.01.2019. Також, банк зазначив, що на момент пред`явлення вимоги зобов`язання за договором поставки виконанні принципалом у повному обсязі, а гарантія, відповідно до законодавства, не може забезпечувати зобов`язання, яке є виконаним.

Дослідивши зміст гарантії, судом встановлено, що банк взяв на себе безумовні та безвідкличні зобов`язання за першою вимогою бенефіціара та без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов виплатити бенефіціарові кошти у розмірі 207 000 грн 00 коп. у випадку порушення принципалом зобов`язань за договором.

Суд зазначає, що в гарантії не визначено обов`язку бенефіціара при зверненні з вимогою до гаранта про сплату суми банківської гарантії вказувати номер та дату договору, за яким відбулося прострочення виконання зобов`язання з поставки товару з боку принципала. Зі змісту вимоги від 13.03.2019 № 01/8661 чітко вбачається, що бенефіціар звернувся до банка з проханням сплатити суму банківської гарантії від 29.11.2018 № 98-17/297 у розмірі 207 000 грн 00 коп., яка була надана Публічним акціонерним товариством "Банк альянс" в забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" зобов`язань за договором поставки, укладеним з Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" за предметом закупівлі за ДК 021:2015:48820000-2 Сервери та серверне обладнання для потреб відокремлених підрозділів, Лот № 1 серверне обладнання для Дніпровської та Південно-Західної ЕС.

Окрім того, банк, відмовляючи у виплаті суми банківської гарантії зазначив, що існують документально підтверджені об`єктивні обставини, які зумовили принципала здійснити поставку предмету закупівлі із затримкою три дні, та вказав, що бенефіціар уповноважив своїх представників на отримання товару лише 17.01.2019, хоча товар мав бути отриманий 15.01.2019.

Відповідно до пункту 5.1.2.2. договору поставки постачальник зобов`язаний повідомляти покупця про готовність товару до поставки (передачі); таке повідомлення повинно бути надане постачальником не менше ніж за 7 робочих днів до запланованої ним дати такої поставки, а також повідомляти про хід виконання договору (відповідно до запиту покупця).

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження виконання постачальником умов пункту 5.1.2.2. щодо повідомлення покупця про готовність товару до поставки (передачі) не менше ніж за 7 робочих днів, а саме не пізніше 08.01.2019.

При цьому, в матеріалах справи наявна копія повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" про готовність товару до передачі, з якого вбачається, що відповідно до договорів, зокрема договору від 07.12.2018 № 06-1/3090-18 третя особа повідомила Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" про готовність відвантаження товару 16.01.2019.

Посилання відповідача на те, що довіреність на отримання товару була видана 17.01.2019, тобто після закінчення терміну поставки товару, не підтверджує того факту, що прострочення поставки товару відбулося з боку покупця - Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

До того ж, в матеріалах справи відсутні документально підтверджені обставини, на які посилається відповідач, щодо того, що таке прострочення відбулося з боку позивача.

Щодо тверджень відповідача, викладених у відзиві, стосовно того, що на момент пред`явлення вимоги позивачем зобов`язання за договором постави Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" виконані в повному обсязі, що підтверджується актами приймання-передачі товару до договору з яких вбачається, що позивач не має претензій до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Інтегратор" щодо переданого товару та строків передачі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У розумінні наведеної норми, яка надає визначення порушення зобов`язання, останнє може бути двох видів. По-перше, це невиконання зобов`язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися. По-друге, це неналежне виконання зобов`язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов`язання. У разі невідповідності виконання зобов`язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов`язання.

За загальними умовами виконання зобов`язання, що містяться у статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 статті 526 Цивільного кодексу України).

Враховуючи те, що своєчасність поставки товару постачальником є критерієм належності виконання зобов`язання з поставки товару, то пропущення постачальником встановленого в договорі строку поставки товару буде свідчити про порушенням зобов`язання з поставки товару.

Суд зазначає, що відповідач як гарант за виданою ним банківською гарантією № 98-17/297 від 29.11.2018 забезпечив саме належне виконання (без порушень) принципалом негрошового зобов`язання з поставки товару за договором, тобто в обсязі, порядку та у строки, встановлені договором поставки, а не лише виконання боржником (принципалом) зобов`язання з поставки товару у повному обсязі, оскільки в гарантії відповідач не конкретизував, яке саме порушення зобов`язання принципала за договором поставки забезпечується. Відповідно, за змістом гарантії бенефіціар (кредитор за договором поставки) набуває права вимоги до гаранта у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником, а гарант зобов`язаний сплатити кошти у разі настання гарантійного випадку - порушення принципалом зобов`язань за договором, зокрема і у разі прострочення поставки товару.

Так, виконання принципалом зобов`язання з поставки товару в повному обсязі не спростовує того факту, що таке зобов`язання він виконав з порушенням умов договору, а саме: з порушенням строку поставки товару.

При цьому, принципалом не надано доказів в підтвердження прострочення позивачем (бенефіціаром), у зв`язку з чим, як зазначають, відповідач та третя особа, відбулося порушення принципалом умов договору.

До того ж, зміст гарантії № 98-17/297 від 29.11.2018 не містить застережень, які б ставили в залежність виплату банком гарантії від кількості днів прострочення боржником виконання основного зобов`язання. За змістом гарантії має значення лише сам факт порушення принципалом зобов`язання за договором. Одного лише факту наявності прострочення виконання основного зобов`язання (незалежно від періоду та обсягу простроченого зобов`язання) достатньо для заявлення бенефіціаром вимоги до гаранта про виплату відповідного забезпечення.

Частиною 1 статті 562 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, враховуючи той факт, що позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату гарантійної суми в порядку, на умовах та у встановлений в гарантії строк, з вимогою про сплату коштів, яка не перевищувала суми гарантії, а також, те, що вимога була підписана уповноваженою особою, що не заперечувалося відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення гарантії визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, м. Київ, вулиця Січових стрільців, будинок 50, ідентифікаційний код 14360506) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) суму банківської гарантії у розмірі 207 000 (двісті сім тисяч) грн 00 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 3 105 (три тисячі сто п`ять) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено: 10.09.2019

Суддя Н.Б.Плотницька