РІШЕННЯ

10 вересня 2019 року Справа № 913/328/19

Провадження №34/913/328/19

Господарський суд Луганської області у складі:

суддя Іванов А.В.

при секретарі судового засідання Славич В.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Технотон Енерго, м. Київ

до Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про захист честі, гідності та ділової репутації

У засіданні взяли участь:

від позивача: адвокат Мазепа Д.Г., представник на підставі ордеру про надання правової допомоги №00072 від 09.09.2019;

від відповідача: Балашова К.В, представник за довіреністю від 28.08.2019.

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить:

- визнати недостовірною та такою, що порушує право на честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ГУ ДФС у Луганській області, у всіх носіях інформації (реєстрах документах) про відношення ТОВ Технотон Енерго () до кримінального провадження №0000010 від 29.03.2017;

- зобов`язати ГУ ДФС у Луганській області припинити вказані дії та вилучити всі відомості про ТОВ Технотон Енерго з реєстрів загального доступу та інших носіїв інформації, пов`язаних із слідчими діями по кримінальному провадженню №0000010 від 29.03.2017;

- стягнути з ГУ ДФС у Луганській області на користь ТОВ Технотон Енерго моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відомості відносно ТОВ " Технотон Енерго", які були оприлюднені в ухвалі Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.11.2019, є недостовірною інформацією, які принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача та завдали останньому шкоду. За твердженням позивача, поширювачем інформації є відповідач, оскільки саме за клопотанням старшого слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області суд приймав рішення.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 13.06.2019 позовну заяву залишено без руху та позивачу встановлено строк для усунення недоліків - 5 днів з дня вручення ухвали суду.

Від позивача через канцелярію суду надійшла заява про усунення недоліків від 20.06.2019, до якої додано й квитанції №0.0..1 від 20.06.2019 на суму 1921 грн. та №0.0.138806121.1 від 20.06.2019 на суму 1921 грн.

Ухвалою від 25.06.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Підготовче засідання призначено на 09.07.2019.

04.07.2019 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання від 02.07.2019 про відкладення розгляду справи. Суд вказане клопотання задовольняє.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 09.07.2019 підготовче засідання відкладено на 23.07.2019.

Ухвалою від 09.07.2019 підготовче засідання відкладено на 23.07.2019.

Ухвалами від 16.07.2019 судом задоволенні клопотання позивача б/н від 12.07.2019 та відповідача б/н від 12.07.2019 про проведення судового засідання, призначеного на 23.07.2019 в режимі відеоконференції.

19.07.2019 від відповідача на адресу суду надійшов відзив за позовну заяву, за якою останній проти позову заперечив, вказавши, що у провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Луганській області перебували матеріали кримінального провадження №0000010 від 29.03.1027 відносно посадових осіб ТДВ Лисичанський желатиновий завод за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 Кримінального кодексу України. В рамках досудового розслідування за №0000010 були допитані як свідки директор ТОВ Технотон Енерго ОСОБА_1 та головний бухгалтер ОСОБА_2 та надали господарські документи. Постановою старшого слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області підполковником податкової міліції Рябченко Д.В. від 29.03.2019 кримінальне провадження №0000010 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Також відповідач зазначив, що в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000010 від 29.03.2017 відсутня інформація щодо кримінального провадження відносно посадових осіб ТОВ Технотон Енерго, тому відповідач вважає, що у позивача відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними рішеннями відповідача.

Ухвалою від 23.07.2019 підготовче засідання відкладено на 20.08.2019.

09.08.2019 від відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення до відзиву від 06.08.2019, в яких останній зазначає, що позивачем не додано доказів того, що інформація, наведена у ЄРДР принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивача, чи порушує інші його особисті немайнові права або завдає шкоди особистим немайновим благам. Також відповідач зазначає, що інформація, що міститься в ЄРДР по кримінальному провадженню №0000010 від 29.03.2017 містить достовірні відомості та підтверджується наданими у справі доказами.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 20.08.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження до 26.09.2019 та відкладено підготовче засідання на 10.09.2019.

03.09.2019 від відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення, за якими останній додав копії протоколу допиту свідка головного бухгалтера ТОВ «Технотон Енерго» ОСОБА_2 та протоколу допиту свідка директора ТОВ «Технотон Енерго» ОСОБА_1 в межах кримінального провадження №0000010 від 29.03.2017. Суд вказані документи оглянув та долучив до справи.

Представник позивача в усні пояснення щодо позовних вимог.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Частиною 6 статті 183 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Представники сторін у судовому засіданні 10.09.2019 не заперечили проти закриття підготовчого провадження та початку розгляду справи по суті в той самий день.

В судовому засіданні 10.09.2019 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднена в електронній формі ухвала Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21.11.2019 у справі №428/9691/18.

За змістом вказаної ухвали, в ній значаться наступні відомості стосовно ТОВ "Технотон Енерго":

«В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що службові особи ТДВ «Лисичанський желатиновий завод» () у період 2012-2016 років, шляхом безпідставного завищення валових витрат та безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ по безтоварним господарським операціям з ТОВ «Вектра 3000» (), ТОВ «РіКо» () та ТОВ «Технотон Енерго» (), умисно ухилились від сплати до державного бюджету України податків в особливо великому розмірі на суму 3 501 098 грн….»

«Також встановлено, що транспортування продукції, яка була реалізована ТОВ «Технотон Енерго» на адресу ТДВ «ЛЖЗ», здійснювалось підприємством, яке надає послуги перевезення вантажів - ТОВ «Нова Пошта».»

«…..виникла необхідність у отриманні тимчасового доступу електронних інформаційних систем, речей та документів, які перебувають у володінні ТОВ «Нова пошта», головний офіс розташований за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, буд.57 та містять інформацію щодо відправлення вантажів від імені підприємств ТОВ «Технотон Енерго» на адресу ТДВ «Лисичанський желатиновий завод», за період часу з 01.09.2014 по 01.06.2018, із можливістю ознайомитись з ними, з можливістю зробити копії інформації, що міститься в інформаційних системах для запобігання їх можливому знищенню.»

Позивач зазначає, що правовий зв`язок конкретної особи з досудовим розслідуванням можливий лише шляхом наділення її (або набуття нею) конкретного правового статусу, передбаченого КПК України.

Зазначаючи, що будь-які слідчі дії зі збирання та поширення інформації, що стосується господарської діяльності ТОВ «Технотон Енерго», є незаконними, позивач згідно поданого позову просить визнати недостовірною та такою, що порушує право на честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену ГУ ДФС у Луганській області, у всіх носіях інформації (реєстрах документах) про відношення ТОВ Технотон Енерго () до кримінального провадження №0000010 від 29.03.2017; зобов`язати ГУ ДФС у Луганській області вилучити всі відомості про ТОВ Технотон Енерго з реєстрів загального доступу та інших носіїв інформації, пов`язаних із слідчими діями по кримінальному провадженню №0000010 від 29.03.2017 та стягнути з ГУ ДФС у Луганській області на користь ТОВ Технотон Енерго моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

За статтею 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до частини першої статті 91 Цивільного кодексу України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині, відтак юридична особа має право на захист особистого немайнового права у спосіб, передбачений статтею 277 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 94 Цивільного кодексу України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Згідно зі ст. 200 Цивільного кодексу України та Закону України "Про інформацію" інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 Цивільного кодексу України суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

Статтею 227 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до частини 4 статті 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків вважається юридична особа, у якій вона працює.

Тобто вказаною статтею Кодексу визначено суб`єкта, який має відповідати за поширення інформації - особа, яка її поширила або юридична особа, в якій така особа працює, автор статті на відповідній посаді. Вказана особа має довести достовірність поширеної інформації.

Позивач згідно поданого позову визначає відповідачем за Головне управління Державної фіскальної служби в Луганській області, оскільки, за твердженням позивача, саме старшим слідчим з ОВС першого ВРКП слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Луганській області поширено недостовірну інформацію в клопотаннях до суду.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах чи в іншій формі хоча б одній особі.

У свою чергу недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 18 Постанови Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1, зазначено, що згідно з положенням статті 277 Цивільного кодексу України і статті 10 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Позивач згідно обґрунтування позовних вимог просить визнати недостовірною інформацію, яка міститься в ухвалі суду та «у всіх носіях інформації».

Ухвала, на яку посилається позивач у позовній заяві, винесена Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за результатами розгляду клопотання старшого слідчого з ОВС першого ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Луганській області, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2017 за №0000010. Зазначені в ухвалі відомості стосовно ТОВ "Технотон Енерго" є змістом клопотання слідчого, з яким останній звернувся до суду.

Господарський суд вважає, що звернення слідчого до суду з клопотаннями, в якому зазначена згадувана позивачем інформація щодо ТОВ "Технотон Енерго", не є поширенням слідчим інформації відносно ТОВ "Технотон Енерго", оскільки в даному випадку мало місце реалізація слідчим відповідних положень Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення кримінального провадження та вчинення слідчих (розшукових) дій. Виходячи з положень Кримінального процесуального кодексу України, викладена в клопотаннях слідчого інформація є коротким викладом обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання. Зазначена слідчим в клопотанні інформація подана до суду не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а для розгляду судом клопотання. При цьому, вказане клопотання було задоволено Сєвєродонецьким міським судом Луганської області.

В той же час, як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи звернення слідчого до суду з клопотанням, в якому зазначена згадувана позивачем інформація щодо ТОВ "Технотон Енерго", мало місце в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2017 за №0000010, а не в ході розгляду іншої справи.

Позивачем не надано доказів поширення відповідачем будь-якої, в тому числі й недостовірної інформації щодо ТОВ "Технотон Енерго" в ході розгляду іншої справи, ніж в межах кримінального провадження №0000010.

Відповідно до ст. 369 Кримінального процесуального кодексу України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Закон України "Про доступ до судових рішень" встановлює відкритість судових рішень та внесення їх електронних копій до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відомості, що не можуть бути розголошені в текстах судових рішень, відкритих для загального доступу, визначені названим вище Законом

В той же час, в абз. 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження. У такому ж порядку не можуть розглядатися наукові спори, тобто вимоги про спростування інформації наукового характеру.

Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі (абз. 4 пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 року № 1).

Якщо ж недостовірну інформацію було поширено в ході розгляду іншої справи зазначеними вище учасниками процесу відносно інших осіб, які не були учасниками процесу, то ці особи, якщо вони вважають, що така інформація порушує їх особисті немайнові права, вправі звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку, передбаченому процесуальними кодексами (абз. 5 пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 року № 1).

Тобто, інформація, викладена в клопотанні слідчого, що містить короткий виклад обставин кримінального правопорушення, може бути оскаржена або спростована лише в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, оскільки господарські суди не наділені компетенцією розглядати та давати оцінку обставинам, які є доказами у кримінальній справі. Вказані дії суду призведуть до повторної судової оцінки наданих суду доказів у кримінальній справі.

Більш того, позивачем взагалі не надано до суду ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області, у яких містяться відомості стосовно ТОВ "Технотон Енерго".

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин,суд дійшов висновку про необґрунтованість позовної вимоги про визнання інформації, поширеної ГУ ДФС у луганській області, недостовірною та такою, що порушує право на честь, гідність та ділову репутацію та про відмову у її задоволенні.

Аналогічні правові висновки щодо необхідності відмови у задоволенні позову у подібних правовідносинах з наведених вище підстав викладені у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №912/1743/17.

Враховуючи, що вимога про інформації недостовірною задоволенню не підлягає, похідна вимога про зобов`язання вилучення такої інформації з реєстрів загального доступу також залишається без задоволення.

Крім того, у позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 10 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що матеріали справи не містять та позивачем не надано, жодного доказу на підтвердження завдання позивачу саме моральної шкоди при розповсюдженні відповідачем інформації, а також враховуючи, що вимога про визнання інформації недостовірною та такою, що порушує право на честь, гідність та ділову репутацію задоволенню не підлягає, похідна вимога про стягнення моральної шкоди також залишається без задоволення.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача судові витрати судовий збір та витрати на правову допомогу, проте жодного обґрунтування, розрахунку або визначення суми витрат на правову допомогу позивачем не надано.

Відповідно до статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, але не виключно, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Отже, враховуючи відмову в задоволенні позову, на підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору у сумі 1921,00 грн. та витрати на правову допомогу покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В позові Товариства з обмеженою відповідальністю Технотон Енерго до Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області про захист честі, гідності та ділової репутації відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Повний текст рішення складено і підписано 11.09.2019.

Суддя А.В. Іванов