ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2019 р. Справа№ 927/104/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 24.04.2019 (вх. №09.1-04.4/3582/19 від 16.05.2019) Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.04.2019

у справі №927/104/19 (суддя Оленич Т. Г.)

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Фізичної особи-підприємця Забарного Едуарда Володимировича

про стягнення 29 288,30 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача - не з`явились

від відповідача - не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Забарного Едуарда Володимировича про стягнення з відповідача 23733,99 грн заборгованості за кредитом, 1342,59 грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 3000,00 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 1211,72 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає про неналежне виконання боржником кредитних зобов`язань, що виникли у зв`язку з підписанням боржником через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», відповідно до якої відповідач приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» http://privatbank.ua.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 04.04.2019 (повний текст складено 09.04.2019) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, посилаючись на приписи ст. 1054 ЦК України, ст. ст. 73, 74, 76, 79 ГПК України та недоведеності позивачем обставин, які входять до предмету доказування у даній справі, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", 25.04.2019 подав апеляційну скаргу б/н від 24.04.2019, просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.04.2019 скасувати та постановити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято за неповним дослідженням усіх обставин справи в їх сукупності з порушенням норм матеріального і процесуального права. Так, апелянт вказує на помилковість висновків суду щодо недоведеності обставин надання відповідачу кредиту в сумі 50000 грн, оскільки надані документи, зокрема, меморіальний ордер та виписки по рахунку відповідача є належними доказами в підтвердження зазначених обставин. Також позивач зазначає, що оскаржуваним рішенням суд першої інстанції фактично звільнив відповідача від повернення непогашеної частини кредиту, процентам за відсотками та пені. Щодо висновків суду про недосягнення сторонами усіх істотних умов кредитного договору, позивач зазначає, що укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із Анкети-заявки про приєднання до умов та правил надання послуг «КУБ» та Умов.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою б/н від 24.04.2019 (вх. №09.1-04.4/3582/19 від 16.05.2019) Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.04.2019 у справі №927/104/19. Відповідачу встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а учасникам справи - заяв, клопотань, пояснень протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, але не пізніше 26.06.2019. Розгляд справи призначено на 01.07.2019.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, та не подав у встановлений судом процесуальний строк письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

01.07.2019 (передано до пересилання 26.06.2019) від Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надійшли письмові пояснення, в яких просив задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 розгляд справи відкладено на 02.09.2019.

Представник відповідача в судове засідання 02.09.2019 не з`явився.

Процесуальні документи суду, що надсилалися рекомендованим відправленням на юридичну адресу відповідача ( АДРЕСА_3 ), яка значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися на адресу суду із відміткою установи поштового зв`язку: «інші причини, що не дали змогу виконати обов`язок щодо пересилання поштового відправлення».

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвали Північного апеляційного господарського суду оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua), а тому усі учасники справи мали змогу ознайомитися з текстом цих ухвал.

Разом з тим, право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Колегія суддів зауважує, що згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, відповідач не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про призначення до розгляду апеляційною інстанцією скарги у даній справі, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими йому процесуальними правами не скористався.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене в сукупності судова колегія констатує, що судом апеляційної інстанції вчинено усі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи.

Представник позивача в судове засідання 02.09.2019 не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка представника сторони.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання принципів розумності строків вирішення спору судом, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутнього представника відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Згідно представленої до матеріалів справи Анкети-заявки про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» (а.с.17) підприємець Забарний Едуард Володимирович (клієнт; відповідач у справі) підписанням цієї заявки приєднується до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуг «КУБ», що розміщені на сайті ПриватБанку pb.ua, приймає на себе всі зобов`язання зазначені в цих умовах та укладає кредитний договір.

Істотні умови кредитного договору: 1.1 Вид кредиту: строковий; 1.2. Розмір кредиту: визначається ПриватБанком, вказується у профайлі Позичальника на сайті kub.pb.ua; 1.3. Строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів; 1.4. Проценти (комісія) за користування кредитом: 2% в місяць від початкового розміру кредиту; 1.5. 1.5. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів; 1.6. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 цієї Заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

Укладення кредитного договору здійснюється в порядку, визначеному розділом 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг.

Згідно наявного в матеріалах справи Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), зокрема, п. 3.2.8 «Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ» Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Заява), а також в системі Приват24.

Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного Банку України (далі - НБУ), які регулюють кредитні відносини (пп. 3.2.8.1 ).

У відповідності до пп. 3.2.8.2. Умов розмір кредиту, який може бути наданий в рамках Послуги, складає від 50 000 до 1 000 000 грн

Надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на умовах: повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві (3.2.8.3. Умов).

Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за Послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту (пп. 3.2.8.3.1.3. Умов).

У відповідності до пп. 3.2.8.4.1. Умов Банк зобов`язаний надати Клієнту кредит за умови погодження можливості надання кредиту у відповідності до внутрішньобанківських методик оцінки фінансового стану та методик оцінки ризиків з подальшим перерахуванням коштів відповідно до Заяви на поточний рахунок Клієнта або шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

ПАТ КБ «ПриватБанк» (організаційно-правову форму якого змінено на акціонерне товариство) перераховано на рахунок одержувача - Забарного Едуарда Володимировича 50 000 грн.

Оскільки у встановлений в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг КУБ кредит та проценти за користування кредитними коштами не були повернуті Фізичною особою - підприємцем Забарним Е.В., АТ КБ «ПриватБанк» пред`явлено позов у даній справі про стягнення 29 288,30 грн.

Таким чином, причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем умов договору №б/н банківського обслуговування від 28.11.2017 в частині своєчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії та пені за прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Статтею 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання послуг КУБ (а.с. 17) не містить підпису Фізичної особи-підприємця Забарного Е.В., однак, наявна відмітка про накладення клієнтом 28.11.2017 електронно-цифрового підпису у системі інтернет-клієнт-банкінгу Приват 24.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції на час формування анкети-заяви) електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа; Підписувач - особа, яка на законних підставах володіє особистим ключем та від свого імені або за дорученням особи, яку вона представляє, накладає електронний цифровий підпис під час створення електронного документа.

Згідно ст. 3 названого Закону електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Статтями 4, 7 Закону України «Про електронний цифровий підпис» визначено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Підписувач, зокрема, зобов`язаний зберігати особистий ключ у таємниці.

З представленого до матеріалів справи електронного доказу в паперовий формі вбачається, що Об`єкт перевірки: Анкета заява про приєднання до Умов та правил надання послуг КУБ ФОП Забарний Е.В. підписана 28.11.2017 електронним цифровим підписом - сертифікат: АЦСК ПАТ КБ «Приватбанк»; реєстраційний номер 0D84EDA1BB9381E9D209007C466C00 ; дата видачі 28.11.2017; дата закінчення дії 28.11.2018 (а.с. 18). Тобто підписання анкети здійснено в межах строку дії ЕЦП особою, яка у відповідності до чинного законодавства є законним володільцем електронного ключа та накладає його під час створення електронного документа.

Беручи до уваги те, що до матеріалів справи доказів неправомірного накладення електронного цифрового підпису відповідача, або звернення останнього до правоохоронних органів з підстав його незаконного викрадення не представлено, судова колегія вважає передчасним висновок місцевого господарського суду щодо недоведення позивачем обставин приєднання Фізичної особи-підприємця Забарного Е.В. до Умов та правил надання послуги «КУБ».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в підтвердження факту надання відповідачу кредитних коштів в сумі 50 000 грн, зокрема, представлено меморіальний ордер від 01.12.2017 з якого слідує перерахунок одержувачу підприємцю Забарному Е.В. суми кредиту КУБ згідно договору б/н та розділу 3.2.8 pb.ua/terms

Крім того, позивачем також надано виписку з особового рахунку Забарного Е.В. , зі змісту якої також слідує отримання відповідачем 50 000 грн кредиту КУБ згідно договору б/н та розділу 3.2.8 pb.ua/terms.

Поряд з цим, з вищенаведеної виписки також вбачається використання відповідачем отриманих коштів та часткове погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.11.2017.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч.ч. 1, 2 ст. 68 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національний банк встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів і бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.

Відповідно до п.п. 1.10., 4.1. - 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 254 від 18.06.2003, (далі - Положення) операційна діяльність банку - це сукупність технологічних процесів, пов`язаних з документуванням інформації за операціями банку (далі - операції), проведенням їх реєстрації у відповідних регістрах, перевірянням, вивірянням та здійсненням контролю за операційними ризиками.

безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі. Первинний документ - документ, який містить відомості про операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до п.п. 5.1. - 5.5. Положення інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку, які ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри: особові рахунки та виписки з них; аналітичні рахунки з обліку внутрішньобанківських операцій; книги реєстрації відкритих рахунків; оборотно-сальдовий баланс; інші регістри відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку.

Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня; їх форма затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Згідно з п.п. 5.6, 5.8. Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам, уповноваженим власниками рахунків особам та державним органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору.

У відповідності до ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про недоведення позивачем обставин отримання Фізичною особою-підприємцем Забарним Е.В. кредитних коштів в сумі 50 000 грн з мотивів того, що Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання послуги «КУБ» не містить посилань на рахунок, на який банком будуть перераховані кредитні кошти.

Таким чином, враховуючи те, що належними засобами доказування позивачем в порядку ст. 74 ГПК України доведено обставини надання банком суми кредиту, її отримання та використання відповідачем, а також часткове погашення кредитної заборгованості, судова колегія вважає обґрунтованими позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення кредитної заборгованості.

Поряд з цим, апеляційна інстанція зауважує, що встановлені судом фактичні обставини прийняття, повного виконання Банком та часткового виконання Позичальником кредитного договору б/н від 28.11.2017 переконливо свідчать про схвалення цього договору позичальником, в силу вимог статті 241 ЦК України, що в свою чергу вказує на його чинність та обов`язковість виконання сторонами незалежно від того, від моменту фактичного накладання електронного цифрового підпису Забарним Е.В. на вказаний договір (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №910/11298/17 зі спору, що виник з подібних правовідносин за участю ПАТ КБ "Приватбанк").

Відповідно до ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 3 статті 1049 ЦК України визначено, що позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що на сторінках, які міститься в мережі інтернет https://pb.ua/terms/ (посилання у виписці по особовому рахунку відповідача) містяться Умови та правила надання банківських послуг, які публічна оферта, що містить умови і правила надання послуг банком і його партнерами.

Розміщені на сайті Умови відповідають Витягу з Умов представлених банком до матеріалів справи (а.с.19-24).

Так, за змістом пп. 3.2.8.3.1 Умов повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу на протязі 6 місяців користування кредитом на вибір Клієнта за погодженням Банку. Строк користування Кредитом становить 12 місяців.

Згідно пп. 3.2.8.5 Умов Клієнт зобов`язаний: оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2; повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8,6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку; сплатити Банку проценти згідно з п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2.

У відповідності до 3.2.8.9.1 Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього Договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

В пп. 3.2.8.3.2. Умов визначено, що за користування Послугою Клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений Графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання Договору згідно з п. 3.2.8.6.2.).

Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк в Анкеті-заявці про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» (строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів), тобто 01.12.2018, суму отриманого кредиту не повернув, судова колегія вважає, що позовні вимоги про стягнення 23733,99 грн заборгованості за кредитом, 1342,59 грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 3000,00 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нормами ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 1 статті 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пп. 3.2.8.3.1. Умов у разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банку, передбаченого п. 3.2.8.3.1, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Північний апеляційний господарський суд здійснивши перевірку проведеного позивачем розрахунку пені встановив, що він є арифметично вірним, а відтак позовні вимоги в частині стягнення 1211,72 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.04.2019 у справі № 927/104/19 з прийняттям нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.04.2019 у справі № 927/104/19 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 04.04.2019 у справі № 927/104/19 скасувати, прийняти нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Забарного Едуарда Володимировича ( АДРЕСА_3 ; код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; код 14360570) 23733 (двадцять три тисячі сімсот тридцять три) грн 99 коп заборгованості за кредитом, 1342 (одну тисячу триста сорок дві) грн 59 коп. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 3000 (три тисячі) грн 00 коп. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 72 коп пені та 1921 (одну тисячу двісті одну) грн 00 коп. судового збору, понесеного стороною у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Забарного Едуарда Володимировича ( АДРЕСА_3 ; код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; код 14360570) 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн 50 коп. судового збору, понесеного у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

4. Доручити Господарському суду Чернігівської області видати накази на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

5. Справу № 927/104/19 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 10.09.2019.