ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.09.2019 р. Справа№ 914/1712/19

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Волоцюзі М.А., розглянувши матеріали справи

за клопотанням:Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів;
про:скасування заходів забезпечення позову
у справі:№ 914/1712/19
за позовом:Приватного підприємства «ЛІОН-ТРАНС», м.Львів;
до відповідача: про:Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів; визнання правочину про розірвання договору недійсним.

За участю представників:

від позивача: Саницький А.І., адвокат (ордер ЛВ №168304 від 19.08.2019);

від відповідача: Палій Р.М., представник (довіреність №12 від 09.09.2019), ОСОБА_1 Н.С. представник (довіреність №11 від 09.09.2019);

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позовну заяву Приватного підприємства «ЛІОН-ТРАНС», м.Львів до Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів про визнання правочину про розірвання договору недійсним.

Разом із поданою позовною заявою Приватним підприємством «ЛІОН-ТРАНС» подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 23.08.2019 вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації (79008, Львівська область, місто Львів, вулиця Винниченка, будинок 18, ідентифікаційний код юридичної особи 40301597), Управлінню Укртрансбезпеки у Львівській області (79020, Львівська область, місто Львів, проспект В.Чорновола, будинок 57) та іншим особам до вирішення справи по суті вчиняти будь-які дії, спрямовані на обмеження можливості виконання Приватним підприємством «ЛІОН-ТРАНС» (79049, Львівська область, місто Львів, вулиця Трильовського, будинок 29, квартира 94, ідентифікаційний код юридичної особи 34605966) зобов`язань за договором від 13.03.2017 №16/17 з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №217-А, який не виходить за межі території області, укладеним між Департаментом дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації та приватним підприємством «ЛІОН-ТРАНС».

05.09.2019 через канцелярію суду від Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі №914/1712/19 (вх. №2386/19 від 05.09.2019).

Ухвалою від 06.09.2019 суд призначив розгляд заяви на 09.09.2019.

В судове засідання з`явилися представники відповідача (заявника), клопотання підтримали, просили задоволити.

В засідання з`явився представник позивача, просив в задоволенні клопотання відмовити повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 145 ГПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч. 4 ст. 145 ГПК України).

Розглянувши клопотання про скасування заходів забезпечення, суд дійшов до висновку, що таке клопотання не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як зазначив заявник, зазначені позивачем в заяві про забезпечення позову обставини, зокрема, те, що обмеження можливості виконання позивачем зобов`язань за договором від 13.03.2017 року №16/17 з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №217-А, який не виходить за межі території області, зокрема, без попередження за 30 днів, призведе до простою 12 автобусів та неможливості позивачем оплачувати заробітну плату водіям, та змушене буде звільнити близько 20-ти чоловік без належного попередження, що в свою чергу може призвести до порушення законодавства про працю та притягнення до відповідальності керівника, а також, заподіяння позивачу збитків підлягають доведенню під час розгляду справи по суті. Натомість, в ухвалі про забезпечення позову судом вже надано правову оцінку обставинам справи, зокрема, повідомленню від 15.07.2019 № 1-1/26122 про припинення дії договору №16/17 від 13.03.2017 з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування № АДРЕСА_1 , який не виходить за межі території області, а також долученим позивачем договорам щодо встановлення на транспортні засоби позивача відповідних систем GPS.

Зазначені твердження відповідача суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки обставини щодо ймовірного настання негативних наслідків для позивача у вигляді неможливості у встановлений законом термін відновити роботу на маршруті та виконувати умови договору у випадку незадоволення заяви про забезпечення позову встановлювались судом лише в контексті розгляду заяви про забезпечення позову. На вказані обставини не посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, відтак, такі не потребують дослідження та доведення під час вирішення справи по суті.

Надання правової оцінки повідомленню від 15.07.2019 № 1-1/26122 про припинення дії договору №16/17 від 13.03.2017 з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування № АДРЕСА_1 , обставинам його надіслання позивачу, а також надання оцінки долученим позивачем договорам щодо встановлення на транспортні засоби позивача відповідних систем GPS перебувало в безпосередньому правовому зв`язку з обов`язком суду забезпечити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечити збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; перевірити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів із забезпечення позову є уникнення вірогідного порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання судового рішення та уникнення будь-яких труднощів у процесі виконання рішення суду у разі задоволення позову.

До заяви позивача про забезпечення позову додано повідомлення від 15.07.2019 № 1-1/26122 про припинення дії договору № 16/17 від 13.03.2017 з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування № АДРЕСА_1 , який не виходить за межі території області, про визнання недійсним якого просить позивач.

В заяві про забезпечення позову позивачем зазначено, що копія зазначеного повідомлення була надіслана Управлінню Укртрансбезпеки у Львівській області, як повідомлення про анулювання дозволу на перевезення пасажирів.

За вказаних умов, у відповідача, Управління Укртрансбезпеки у Львівській області та інших осіб виникають підстави для обмеження позивача у можливості виконувати зобов`язання за договором та притягнення до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Зазначене повідомлення від 15.07.2019 № 1-1/26122 про припинення дії договору № 16/17 від 13.03.2017 беззаперечно підтверджує факт обмеження можливості позивача виконувати свої зобов`язання за договором.

Невжиття заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Водночас, заявником не подано жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин, викладених в заяві про забезпечення позову та ухвалі суду від 23.08.2019.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року № ЕТ5 N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в пій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Вжиті заходи забезпечення позову відповідають вимогам ГПК України, узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини, не є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, носять тимчасовий характер та не завдають шкоди інтересам відповідача.

За наведених обставин, клопотання Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації про скасування заходів забезпечення позову у справі №914/1712/19 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 145, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації про скасування заходів забезпечення позову у справі №914/1712/19 за позовом Приватного підприємства «ЛІОН-ТРАНС», м.Львів до Департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів про визнання правочину про розірвання договору недійсним.

2. Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 11.09.2019.

Суддя Мазовіта А.Б.