ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/286/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка,29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

За участю представників сторін:

Від ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" - Сергет Ю.В., договір № б/н, від 30.09.16;

від ПП "Південьпрофбуд" - Кермач А.І., посвідчення серії ХС № 000074, від 05.01.17;

від Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця" не з`явився;

розглянувши апеляційні скарги Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця" та Приватного підприємства "Південьпрофбуд"

на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.06.2019

по справі №923/286/19

за позовом Приватного підприємства "Південьпрофбуд"

до Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця"

про стягнення заборгованості в сумі 547 091,97 грн.

(суддя першої інстанції: Литвинова В.В., дата та місце ухвалення рішення: 10.06.2019, Господарський суд Херсонської області, м.Херсон, вул.Театральна,18)

В квітні 2019 року Приватне підприємство "Південьпрофбуд" (далі - ПП "Південьпрофбуд") звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою від 03.04.2019 до Дочірнього підприємства (далі ДП) "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця" (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 547 091,97 грн. за договором № 3-ДЕУ від 27.06.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.06.2016 між ПП „Південьпрофбуд та Філією „Каланчацька ДЕД ДП „Херсонський облавтодор діяльність якої припинено (реорганізовано) шляхом приєднання її до філії „Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця ДП „Херсонський облавтодор, згідно наказу ДП „Херсонський облавтодор від 21.09.2018 №98, укладено договір №3-ДЕУ, предметом якого є передання у власність (постачання) на адресу Філії дорожньо-будівельних матеріалів.

Позивачем було зазначено, що на дату подання позовної заяви умови договору Філією в частині оплати за поставлений товар не виконані.

Так позивач зазначав, що відповідач договірні зобов`язання по оплаті вартості поставленого товару виконав лише частково у сумі 91 336,78 грн., в іншій частині відповідач зобов`язання по оплаті вартості товару не виконав, що стало наслідком утворення боргу в сумі 357 306,86 грн., 156 647,86 грн. інфляційних витрат за прострочення оплати за поставлений товар. Крім того, як наслідок, 33 137,25 грн. на правничі послуги.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 10.06.2019 (суддя Литвинова В.В.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця" на користь ПП "Південьпрофбуд" 357 306,86 грн. заборгованості за поставлену продукцію, 83 914,98 грн. інфляційних витрат, 5 000,00 грн. витрат на правову допомогу та 6 618,33 грн. судового збору, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції було встановлено, що відповідач договірні зобов`язання по оплаті вартості поставлених дорожньо-будівельних матеріалів виконав лише частково у сумі 91 336,78 грн., а заборгованість перед позивачем складає 357 306,86 грн.

Місцевий господарський суд не прийняв до уваги твердження відповідача, що ДП «Херсонський облавтодор» не видавав доручення Філії на укладення договору.

На думку суду першої інстанції, в даних правовідносинах відбулось наступне схвалення правочину, що підтверджується частковою оплатою за договором в сумі 91336,78 грн.

На думку суду першої інстанції, недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Крім того, вирішуючи питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача судових витрат, суд першої інстанції, застосувавши критерії розумності і реальності адвокатських витрат, враховуючи письмові заперечення відповідача, дійшов висновку, що вказаним критеріям відповідає сума, яка дорівнює 5 000,00 грн.

04.07.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця" на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.06.2019 по справі №923/286/19.

В апеляційній скарзі відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в повному обсязі, вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права.

Як зазначає апелянт, згідно з п.3.1. ст. 3 Положення Філії „Каланчацька дорожньо-експлуатаційна дільниці (далі Положення) (що реорганізована шляхом приєднання до філії „Цюрупинська дорожньо-експуатаційна дільниця наказом №98 від 21.09.2018) філія є відособленим підрозділом Підприємства, не є юридичною особою, діє відповідно до чинного законодавства і цього положення.

Пунктом 3.2. ст. 3 Положення передбачено, що Філія здійснює свою діяльність на принципах внутрішнього господарського розрахунку, підпорядкованості та підзвітності органам управління Підприємства, а її керівник несе матеріальну і дисциплінарну відповідальність за стан фінансово-господарської діяльності і внутрішнього обліку підрозділу.

Апелянт зазначає, що Філія може укладати договори відповідно до предмета діяльності Підприємства від імені і за дорученням директора Підприємства. Згідно з п.5.8. Положення відносини Філії з іншими суб`єктами підприємницької діяльності будуються на підставі договорів, що укладаються Підприємством.

Філія, як відособлений та відокремлений підрозділ ДП „Херсонський облавтодор повністю підзвітна і підконтрольна і не має права без погодження та доручення керівника головного підприємства (ДП „Херсонський облавтодор) укладати будь-які договори, а тим паче договори на суму, що перевищує 100000 грн.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця" зазначає, що згідно преамбули Договору №3-ДЕУ від 27.06.2016, при підписанні вказаного Договору директор Філії „Каланчацька ДЕД діяв на підставі довіреності.

На думку апелянта, директор Філії „Каланчацька ДЕД діяв поза межами своїх повноважень, представляв інтереси юридичної особи (ДП "Херсонський облавтодор") у відносинах з ПП „Південьпрофбуд без спеціальних на те повноважень, оскільки довіреність не надано до матеріалів справи.

Апелянт також не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо подальшого схвалення правочину шляхом проведення часткової оплати, оскільки особа, яка її вчиняла не була на те уповноважена відповідно до закону та установчих документів.

Скаржник звертає увагу суду, що в книзі обліку довіреностей на 2016 рік вказано, що довіреність №75/07 від 01.07.2016 анульована, а навпроти довіреності №86/08 від 05.08.2016 відсутня відмітка про її використання, як і відсутній підпис особи, що її одержала.

На думку апелянта, суд першої інстанції в порушення ст.ст. 13, 73, 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України визнав належними та допустимими докази позивача, які не підтверджують ані факт виконання господарської операції, ані факт можливості її виконання.

Також апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки правнича допомога здійснювалася у відповідності до Договору про надання правничої допомоги від 04.03.2019 укладеного з ТОВ „Юридична фірма „Компанія Переможців, з якого вбачається, що правнича допомога надавалася не адвокатами, і до матеріалів справи не надано доказів протилежного.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця" на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.06.2019 по справі №923/286/19, встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв та клопотань протягом 5 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

15.07.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ПП Південьпрофбуд на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.06.2019 по справі №923/286/19.

У своїй апеляційній скарзі ПП Південьпрофбуд не погоджується з рішенням суду першої інстанції у частині відмови в задоволенні решти позовних вимог, яке на переконання апелянта, в цій частині ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає, що рішення суду не відповідає вимогам ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 73, 126, 129, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України, а також вважає, що судом не надано належної оцінки доказам та поясненням, що містяться в матеріалах справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних в сумі 72 732, 88 грн., суд не навів жодного аргументу та не надав жодної підстави чи розрахунку такої відмови, мотивів за якими відмовлено в задоволенні цих позовних вимог, обмежившись лише одним реченням наступного змісту: „суд перевірив розрахунки та дійшов висновку частково задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат в сумі 83 914, 98 грн..

Крім того, в апеляційній скарзі, апелянтом зазначено, що на його переконання, з доданих до позовної заяви про вирішення питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу документів, вбачається, що понесені апелянтом витрати на професійну правничу допомогу в сумі 33 137,25 грн. є підтвердженими.

Крім того, 17.07.2019 року від ПП "Південьпрофбуд" надійшов відзив на апеляційну скаргу ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця" на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.06.2019 по справі №923/286/19.

У своєму відзиві ПП "Південьпрофбуд" вважає, що в частині задоволених позовних вимог, Господарським судом Херсонської області справу розглянуто повно та об`єктивно, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а аргументи та доводи, наведені в апеляційній скарзі відповідача, вважає необґрунтованими.

На думку ПП "Південьпрофбуд", аргументи та докази, які наводить відповідач в апеляційній скарзі не спростовують висновків Господарського суду Херсонської області в контексті задоволених позовних вимог.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП Південьпрофбуд на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.06.2019 по справі №923/286/19, встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу та інших заяв та клопотань протягом 5 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 призначено апеляційні скарги ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця" та ПП Південьпрофбуд на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.06.2019 по справі №923/286/19 до сумісного розгляду на 10.09.2019 о 10-00 год.

В судовому засіданні ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та ПП «Південьпрофбуд» підтримали доводи та пояснення, викладені ними в апеляційних скаргах, наполягали на їх задоволенні.

Представник Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця" в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду, з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця", за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 27.06.2016 між ПП „Південьпрофбуд (далі постачальник, позивач) та Філією „Каланчацька ДЕД ДП „Херсонський облавтодор, діяльність якої припинено (реорганізовано) шляхом приєднання її до філії „Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця ДП „Херсонський облавтодор, згідно наказу ДП „Херсонський облавтодор від 21.09.2018 №98, укладено договір №3-ДЕУ.

Предметом вказаного договору є передання у власність (постачання) на адресу Філії дорожньо-будівельних матеріалів (Товару). Загальна кількість, асортимент, одиниця виміру та загальна вартість Товару визначається у видаткових накладних.

Відповідно до п. 2.3. розділу 2 Договору №3-ДЕУ загальна вартість Договору визначається як сумарна вартість Товару, поставка якого здійснена у відповідності з умовами даного Договору, та підтверджена видатковими накладними.

Порядок розрахунків за договором визначений в розділі 3 Договору №3-ДЕУ, відповідно до якого оплата за Товар, поставлений згідно даного Договору, здійснюється Покупцем шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника у порядку та у терміни, передбаченими в даному Договорі.

Розрахунок за кожну партію Товару здійснюється в безготівковому порядку протягом двадцяти одного календарного дня з моменту фактичного отримання Товару. (п.3.2 Договору)

Пунктом 3.3 Договору сторони передбачили, що розрахунок за фактично одержану партію Товару здійснюється Покупцем на підставі відповідного рахунку.

Матеріалами справи підтверджується, що за видатковими накладними позивач передав у власність відповідачу товар на суму 448 643,64 грн.:

№ 389 від 01.07.2016 на суму 24 150,76 грн.;

№ 392 від 04.07.2016 на суму 62 237,45 грн.;

№ 393 від 05.07.2016 на суму 13 830,12 грн.;

№ 394 від 05.07.2016 на суму 11 225,94 грн.;

№ 396 від 11.07.2016 на суму 42 129,96 грн.;

№ 404 від 05.08.2016 на суму 126 389,89 грн.;

№ 405 від 08.08.2016 на суму 56 647,34 грн.;

№ 406 від 09.08.2016 на суму 7 880,93 грн.;

№ 408 від 10.08.2016 на суму 78 514,93 грн.;

№ 409 від 10.08.2016 на суму 25 636,32 грн. та виставив на оплату відповідні рахунки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено оплату товару за наступними видатковими накладними: № 389 від 01.07.2016 на суму 24 150,76 грн. (рахунок на оплату № 389 від 01.07.2016); № 393 від 05.07.2016 на суму 13 830,12 грн. та № 394 від 05.07.2016 на суму 11 225,94 грн. (рахунок на оплату № 393 від 11.07.2016); № 396 від 11.07.2016 на суму 42129,96 грн. (рахунок на оплату № 396 від 11.07.2016).

Таким чином, відповідачем договірні зобов`язання по оплаті вартості поставленого товару виконано лише частково у сумі 91336,78 грн., що стало наслідком утворення боргу в сумі 357 306,86 грн.

Несплата відповідачем коштів за договором поставки товару стала підставою для звернення ПП «Південьпрофбуд» до Господарського суду Херсонської області з відповідним позовом.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Стаття 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України , цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 1 ст.202 Цивільного Кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. (ст. 692 Цивільного кодексу України)

Філією - є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза межами її місцезнаходження та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням і здійснює представництво та захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій і представництв призначаються юридичною особою та діють на підставі виданої нею довіреності. (ст.95 Цивільного Кодексу України)

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Договору, покупець діє в особі директора Філії Каланчацька ДЕД ДП Херсонський облавтодор - Фурса Геннадій Федоровича на підставі довіреності.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу, що на час звернення до суду та дату розгляду даної справи по суті, договір від 27.06.2016 №3-ДЕУ є чинним та таким, що підлягає виконанню. Вказаний договір не визнаний судом недійсним і зворотнього відповідачем не доведено.

З огляду на зазначене, судовою колегією не приймаються до уваги доводи апелянта щодо відсутності довіреності на укладення договору та його погодження ДП «Херсонський облавтодор» і, як наслідок, укладення договору директором філії з перевищенням своїх повноважень.

При цьому судова колегія зазначає, що матеріали справи не містять доказів притягнення директора Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця" до відповідальності за вчинення дій з перевищенням своїх повноважень.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що в даних правовідносинах відбулось наступне схвалення правочину, що підтверджується частковою оплатою за договором (платіжні доручення: №29 від 05.08.2016 на суму 24150,76 грн., №30 від 05.08.2019 на суму 25056,06 грн. та №31 від 05.08.2016 на суму 42129,96 грн.)

Також судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи апелянта стосовно того, що первинні бухгалтерські документи на підтвердження здійснення поставки товару були оформлені позивачем з порушенням Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

За змістом ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надані видаткові накладні на загальну суму: 448643,64 грн.: №389 від 01.07.2016 на суму 24150,76 грн; №392 від 04.07.2016 на суму 62237,45 грн.; №393 від 05.07.2016 на суму 13830,12 грн., №394 від 05.07.2016 на суму 11225,94 грн.; №396 від 11.07.2016 на суму 42129,96 грн.; № 404 від 05.08.2016 на суму 126 389,89 грн.; № 405 від 08.08.2016 на суму 56 647,34 грн.; № 406 від 09.08.2016 на суму 7 880,93 грн.; № 408 від 10.08.2016 на суму 78 514,93 грн.; № 409 від 10.08.2016 на суму 25 636,32 грн.

Зазначений товар було отримано працівником Філії на підставі довіреності №86/08 від 05.08.2016 та №75/07 від 01.07.2016, видані Філією «Каланчацька ДЕД» на ім`я ОСОБА_1 . Як вбачається з копії книги обліку довіреностей на 2016 рік, яка наявна в матеріалах справи, вказані довіреності анульовані, однак з матеріалів справи не вбачається дати їх анулювання з огляду на що доводи апелянта в цій частині не можуть бути прийняті судом до уваги.

Крім того, в матерілах справи наявний підписаний директором Філії акт звірки взаєморозрахунків згідно з яким за Філією рахується заборгованість в сумі 357306,86 грн. за видатковими накладними №№392, 404, 405, 406, 408, 409.

Фактичне відвантаження та поставка товару за договором №3-ДЕУ від 27.06.2016 здійснювалось на підставі видаткових накладних, а товарно-транспортні накладні, зазначені позивачем як додатковий доказ, а відтак недоліки в заповненні вказаних накладних не можуть свідчити про невиконання умов договору з боку позивача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 357306,86 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 357306,86 грн.

Стосовно висновку суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 83914,98 грн., судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В позовній заяві позивачем здійснено розрахунок інфляційних, пені та штрафу.

Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви ПП «Південьпрофбуд» просить стягнути з відповідача 357 306,86 грн. заборгованості за поставлений товар, 156 647,86 грн. інфляційних за прострочення оплати, 33137,00 грн. витрат на правничу допомогу, не заявляючи до стягнення пеню та штраф.

Судова колегія, здійснивши власний розрахунок інфляційних витрат вважає помилковим висновок суду першої інстанції про стягнення 83914,98 грн. та зазначає, що сума інфляційних за прострочення оплати товару становить:

-за видатковою накладною №392 від 04.07.2016 на суму 62237,45 грн. за період з серпня 2016 року по лютий 2019 року 22 245,11 грн.;

-за видатковою накладною №404 від 05.08.2016 на суму 126389,89 грн. за період з серпня 2016 року по лютий 2019 року 45690,92 грн.;

-за видатковою накладною №405 від 08.08.2016 на суму 56647,34 грн. за період з вересня 2016 року по лютий 2019 року 20478,45 грн.;

-за видатковою накладною №406 від 09.08.2016 на суму 7880,93 грн. за період з вересня 2016 року по лютий 2019 року 2849,02 грн.;

-за видатковою накладною №408 від 10.08.2016 на суму 78514,93 грн. за період з вересня 2016 року по лютий 2019 року 28383,75 грн.;

-за видатковою накладною №409 від 10.08.2016 на суму 25636,32 грн. за період з вересня 2016 року по лютий 2019 року 9267,73 грн.

Таким чином, загальна сума інфляційних за прострочення оплати відповідачем поставленого позивачем товару становить 128914,98 грн.

За таких обставин позовні вимоги ПП «Південьпрофбуд» про стягнення з відповідача інфляційних в сумі 156647,86 грн. підлягають частковому задоволенню в сумі 128914,98 грн.

Стосовно вимог про стягнення з відповідача витрат на правничі послуги в сумі 33137,25 грн. суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За змістом ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Судовою колегією розглянуто та відхилено доводи відповідача щодо надання правничої допомоги позивачу за договором з ТОВ "Юридична фірма "Компанія Переможців" не адвокатом, з огляду на наступне.

Частиною 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано договір №Ю/30-10 від 04.03.2019 про надання правової допомоги (правничих послуг), укладений позивачем та ТОВ "Юридична фірма "Компанія переможців"в особі директора ОСОБА_2 (а.с.87-89), акт №1 приймання передачі наданих послуг на суму 24492,75 грн. від 03.04.2019 року (а.с.86), акт №2 приймання передачі наданих послуг на суму 8644,50 грн. від 10.05.2019 р.(а.с.128) та платіжне доручення №5389 від 11.05.2019 р. на суму 33137,25 грн. (а.с.129).

Крім того, матеріали справи містять копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю гр. ОСОБА_2 (а.с. 164) та довіреність на ім`я ОСОБА_2 від 28.05.2019, видана ПП «Південьпрофбуд» (а.с.165).

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що матеріалами справи підтверджено наання позивачеві правової допомоги саме адвокатом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на критерій розумності та співмірності адвокатських витрат, дослідивши здійснений позивачем розрахунок витрат на правничу допомогу, а також беручи до уваги обсяг задоволених позовних вимог ПП «Південьпрофбуд» судова колегія зазначає, що сума витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 15000,00 грн.

З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 5000 є помилковим та необґрунтованим, з огляду на що рішення в цій частині підлягає зміні.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269-271, 273, 275, 280-284, 287 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" в особі Філії "Цюрупинська дорожня експлуатаційна дільниця" на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.06.2019 по справі №923/286/19 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Південьпрофбуд" на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.06.2019 по справі №923/286/19 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 10.06.2019 по справі №923/286/19 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Стягнути з Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (інд.код 31918234, 73000, Херсонська область, м.Херсон, вул.Поповича, 23) в особі Філії «Цюрюпинська дорожня експлуатаційна дільниця на користь Приватного підприємства "Південьпрофбуд" (інд.код: 35787732, 75700, Херсонська область, Скадовський район, м.Скадовськ, вул. Гагаріна, 88, кв.7) 357306,86 грн. заборгованості за поставлену продукцію, 128914,98 грн. інфляційних, 15000,00 грн. витрат на правову допомогу та 7293,00 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.»

Стягнути з Дочірнього підприємства «Херсонський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (інд.код 31918234, 73000, Херсонська область, м.Херсон, вул.Поповича, 23) в особі Філії «Цюрюпинська дорожня експлуатаційна дільниця" на користь Приватного підприємства "Південьпрофбуд" (інд.код: 35787732, 75700, Херсонська область, Скадовський район, м.Скадовськ, вул. Гагаріна, 88, кв.7) 1782,70 грн. судового збору за подання апеляційної скарги

Доручити Господарському суду Херсонської області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.09.2019 року.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Я.Ф. Савицький

А.І. Ярош