ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

"09" вересня 2019 р. Справа№ 920/753/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Хрипуна О.О.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Приватного підприємства "Карла Маркса -2" про забезпечення позову

в процесі розгляду матеріалів апеляційної скарги Приватного підприємства "Карла Маркса -2"

на рішення Господарського суду Сумської області від 19 червня 2019 року (повний текст складено 01.07.2019 р.)

у справі № 920/753/17 (суддя Джепа Ю.А.)

за позовом Приватного підприємства "Карла Маркса -2",

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області,

про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду Сумської області від 19 червня 2019 року у справі №920/753/17 в задоволенні позову відмовлено (т.ІІ, а.с.196-206).

Приватне підприємство "Карла Маркса-2" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Сумської області від 19 червня 2019 року у справі №920/753/17, в якій викладено прохання оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2019 року, апеляційна скарга ПП "Карла Маркса-2" у судовій справі №920/753/17 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі № 920/753/17 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Карла Маркса-2" на рішення Господарського суду Сумської області від 19 червня 2019 року та повідомлено учасників справи, що розгляд зазначеної вище апеляційної скарги відбудеться 03 вересня 2019 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 р. розгляд справи №920/753/17 відкладено на 24.09.2019 р.

06 вересня 2019 року о 15:40 представником позивача через Канцелярію суду (на правах відділу у складі управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів) подано Заяву про забезпечення позову, про що свідчить відтиск штампу на титульній сторінці заяви.

За змістом ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто положення вказаної статті пов`язують вжиття заходу забезпечення позову з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконання судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, в силу положень ч. 1 ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Важливою обставиною під час вжиття заходів забезпечення позову, є пов`язаність відповідних дій та шкідливих результатів від їх вчинення з відповідним предметом позову та правами з метою захисту яких такий позов подано.

За змістом п. 3, 4 ч. 1 ст. 139 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Позивачем у вказаній справі є ПП "Карла Маркса-2", яке у 2017 р. звернулось з позовом про визнання поновленим на тих самих умовах на наступні 7 років строком до 01.04.2024 договору оренди землі, а саме: договір б/н від 24.03.2010 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0021, площею 4,8831 га та на стадії нового розгляду справи подало заяву про зміну предмету позову, в якій просило визнати поновленим договір оренди землі б/н від 24.03.2010 року (зареєстровано 01.04.2010 за № 29), вважаючи укладеною угоду про поновлення договору на той самий строк на тих самих умовах, в редакції запропонованій позивачем.

Заяву про зміну предмету позову мотивовано тим, що позивачем в січні 2019 з`ясовано, що згідно з даними Публічної кадастрової карти України земельна ділянка кадастровий номер :09:001:0021 є архівною.

Згідно з даними Публічної кадастрової карти України вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :09:001:0198 площею 2.4415 га та земельна ділянка кадастровий номер :09:001:0199 площею 2.4416 га утворені шляхом поділу земельної ділянки кадастровий номер :09:001:0021. До того ж сума площ новостворених земельних ділянок становить 4,8831 га, що становить площу земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0021.

У зв`язку з фактом поділу земельної ділянки кадастровий номер :09:001:0021 на дві нові, позивач зазначає, що для належного захисту охоронюваного законом інтересу, як прагнення до користування конкретним матеріальним благом у вигляді права користування земельною ділянкою, вимушений змінити предмет позову при збереженні підстав позову (т.ІІ, а.с. 138-144).

Вказане свідчить про те, що предмет спору, за вимогами позивача стосується земельної ділянки кадастровий номер :09:001:0021, яка була об`єктом оренди Позивачем за договором оренди земельної ділянки від 24.03.2010 та в процесі розгляду справи зазнала поділу на дві земельні ділянки.

Підстави позову зводяться до заперечення Відповідача у поновленні договору оренди вказаної земельної ділянки.

Отже, предметом спору у даній справі є, фактично, спір щодо права користування земельною ділянкою, яка перебувала в оренді позивача, і підстави забезпечення позову не обмежуються лише пов`язаністю з позовною вимогою і статтею 136 ГПК України передбачено можливість забезпечення позову не лише у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову у даній справі, позивач зазначає, що під час розгляду справи в Верховному Суді відповідачем здійснені дії для істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, а саме здійснено поділ земельної ділянки № :09:001:0021 на 2 нові :09:001:0021 розміром 4,8831 га, нові кадастрові номери :09:001:0198 та :09:001:0199, нові площі 2,4415 га та 2,4416 га). Реєстрацію нових земельних ділянок здійснено 10.10.2018 року на підставі Наказу Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 21.09.2018 року.

Вказана обставина, за доводами позивача, стала підставою для його звернення при новому розгляді справи із заявою про зміну предмету позову, відповідно до якої предметом позову є поновлення договору оренди землі б/н від 24.03.2010 року (зареєстровано 01.04.2010 за № 41) на той самий строк на тих самих умовах стосовно земельних ділянок загальною площею - 4,8831га, зокрема земельних ділянок з кадастровими номерами :09:001:0198 площею 2,4415 га, :09:001:0199 площею 2,4416 га.

Як зазначає позивач, відповідачем продовжуються вчинятися дії щодо унеможливлення виконання рішення суду, оскільки з Публічної кадастрової карти станом на 06.09.2019 року слідує, що земельна ділянка з кадастровим :09:001:0198 відсутня в Публічній кадастровій карті та не обліковується в Публічній кадастровій карті як архівна, а в межах контуру земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0198 згідно з Публічною кадастровою картою обліковуються земельні ділянки з кадастровими номерами :09 :001: 0256 (2 га для ведення особистого селянського господарства, тип власності не визначено) та :09:001:0257 (0,4415 га для ведення особистого селянського господарства, тип власності не визначено).

Вказане, на думку позивача, свідчить про те, що процедура поділу (дроблення) земельної ділянки :09:001:0198 ще не завершена. У випадку завершення ще одного поділу (дроблення) земельних ділянок та надання їх частин у власність фізичним особам, при умові задоволення даного позову, виконання рішення стане неможливим, оскільки Відповідачем буде змінено площу, кадастровий номер та власника земельних ділянок, а позивач буде позбавлений можливості зареєструвати право оренди на ці ділянки на підставі рішення суду.

До заяви, на підтвердження викладених у ній обставин, позивачем долучено Інформацію з Публічної кадастрової карти України щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :09:001:0021, :09:001:0198, :09:001:0256 та :09:001:0257.

Вказане, на переконання колегії суддів, свідчить про те, що після звернення позивача із даним позовом до суду, Головне управління Держгеокадастру Сумської області прийняло рішення про поділ спірної земельної ділянки з кадастровим номером :09:001:0021 на 2 земельні ділянки, а також виділеної з неї земельної ділянки :09:001:0198, - ще на 2 земельні ділянки: :09:001:0256 та :09:001:0257.

Крім того, у матеріалах справи наявна копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у якому, в розділі "Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права" зазначено, що 05.09.2018 р. право оренди земельної ділянки :09:001:0021 зареєстровано за ТОВ "Добробут-12" (т.ІІ, а.с. 48-49).

Вказане свідчить, що до поділу земельних ділянок, але вже в процесі розгляду справи, відповідачем передавалось право користування земельною ділянкою :09:001:0021 іншій особі.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення, у разі їх задоволення, не вимагатиме примусового виконання, у цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (зазначена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 912/1616/18 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.08.2019 року у справі № 917/138/19).

В даному випадку, колегією суддів встановлено, що ГУ Держгеокадастру Сумської області, незважаючи на наявність спору в суді з приводу земельної ділянки, вчинило дії щодо скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки шляхом її поділу на 2 земельні ділянки.

З огляду на обставини здійсненого відповідачем поділу спірної земельної ділянки на 2 окремі частини, вжиті заходи забезпечення позову спрямовані передусім на запобігання подальшому порушенню прав позивача та забезпечення можливості реального судового захисту.

Колегія суддів вважає, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) 2 земельними ділянками, у випадку ухвалення рішення на користь позивача, не забезпечить реального захисту прав останнього на оренду земельної ділянки.

Крім того, колегія суддів зазначає, що заходи забезпечення позову, в даному випадку, є розумними, обґрунтованими та адекватними, спрямованими на реальне виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви Приватного підприємства "Карла Маркса-2" про забезпечення позову у справі №920/753/17.

Колегія суддів також звертає увагу, що відповідно до статті 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Заявник, звертаючись із заявою про забезпечення позову, зазначив, що пропонує здійснити зустрічне забезпечення шляхом відсутністю дій Позивача щодо поділу земельних ділянок з кадастровими номерами :09:001:0198 та :09:001:0199 до моменту набрання законної сили рішення по справі.

Враховуючи наведені вище положення закону та встановлені критерії щодо визначення способу зустрічного забезпечення, суд зазначає, що застосування зустрічного забезпечення не є доцільним у даному випадку.

Відповідно до п. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 267, 269, 281 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "Карла Маркса-2" про забезпечення позову у справі №920/753/17 - задовольнити.

2. До набрання законної сили рішенням суду у справі № 920/753/17:

- Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Сумські області (ідентифікаційний код 39765885, місцезнаходження: 40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, 108) здійснювати будь-які дії щодо розпорядження, зміни цільового призначення, зміни конфігурації, межі, склад угідь, кадастрових номерів, здійснювати поділ чи об`єднання, передання у власність чи надання в оренду, в тому числі продаж на земельних торгах (аукціоні), інші дії, які можуть стати перешкодою для користування земельними ділянками або їх поділеними частинами земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходиться на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, кадастровий номер :09:001:0198 площею 2,4415 га, :09:001:0199 площею 2,4416 га.

- заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території В`язенської сільської ради Путивльського району Сумської області, загальною площею з кадастровими номерами : 09:001:0198 площею 2,4415 га, :09:001:0199 площею 2,4416 га або їх частин."

3. Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 року у справі №920/753/17 є виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з урахуванням положень ч. 8 ст. 140 та ч. 3 ст. 287 ГПК України може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

О.О. Хрипун