УХВАЛА

02 вересня 2019 року

м. Київ

Справа № 924/1145/18

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Случ О. В.

перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства «Бовім»

на рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.04.2019 (Димбовський В. В.)

і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 (головуючий суддя Павлюк І. Ю., судді Демидюк О. О., Савченко Г. І.)

у справі № 924/1145/18

за позовом Приватного підприємства «Бовім»

до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2019 скаржник надіслав безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.04.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 у справі № 924/1145/18.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 27.08.2019 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, Суд встановив, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну немайнову вимогу.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 установлено в розмірі 1 762 грн (позовна заява була подана у 2018 році).

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

09.04.2019 рішенням Господарського суду Хмельницької області, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2019, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.04.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 та направити справу на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Предметом спору у цій справі є визнання виконавчого напису, вчиненого ПН КМНО Чуловським В. А. від 11.12.2017 № 29079 таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вимоги касаційної скарги та предмет спору, скаржник при подачі цієї касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 3 524 грн (1 762 грн x 200 %).

Проте скаржник до матеріалів касаційної скарги не додав доказів сплати судового збору. Натомість, у тексті касаційної скарги скаржник заявив клопотання про відстрочення його сплати до ухвалення судом рішення у справі, в обґрунтування якого заявник касаційної скарги зазначає, що останній знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що зумовлено особистими труднощами власника підприємства, арештом рахунків, та майна підприємства.

Статтею 8 Закону визначено перелік умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Так, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Цей перелік умов є вичерпним.

Таким чином, редакція зазначеної статті передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, лише за наявності викладених вище умов, а не тільки виходячи з майнового стану сторони.

В свою чергу, наявність таких умов скаржник у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не навів, а склад сторін у справі та предмет позову не свідчить про можливість їх поширення на дані правовідносини, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, касаційна скарга ПП «Бовім» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.04.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 у справі № 924/1145/18 підлягає залишенню без руху з наданням скаржникові строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, а саме: необхідно надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 3 524 грн, у строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 3, 174, 234, 287-291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Приватному підприємству «Бовім» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

2. Касаційну скаргу Приватного підприємства «Бовім» на рішення Господарського суду Хмельницької області від 09.04.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 у справі № 924/1145/18 залишити без руху.

3. Надати Приватному підприємству «Бовім» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали, касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Случ