Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "29" серпня 2019 р. м. Житомир Справа № 7/116-Б

Господарський суд Житомирської області у складі судді Костриці О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ліквідатора боржника Мамченко Л.Н. про стягнення з кредиторів оплати послуг (основної грошової винагороди ліквідатора) арбітражного керуючого, а також витрат арбітражного керуючого, у зв`язку з виконанням ним обов`язків ліквідатора боржника за №01-01/22/54 від 21.06.2019, з урахуванням уточнень за №01-01-22/63 від 12.08.2019 у межах справи №7/116-Б за заявою Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (м.Житомир) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна лабораторія по біологічному захисту рослин" (м. Житомир) про банкрутство,

за участю учасників судового процесу:

від кредиторів: Костик О.В. - представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (довіреність №53 від 08.04.2019); Докиль Н.Б. - представник Житомирського міського центру зайнятості (довіреність №14 від 15.10.2018);

від боржника: Ващишина О.В. - представник арбітражного керуючого Мамченко Л.Н., ордер №008 від 21.01.2019 (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Житомирської області перебуває справа №7/116-Б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна лабораторія по біологічному захисту рослин".

24.06.2019 на адресу суду від ліквідатора боржника надійшло клопотання про стягнення з кредиторів боржника оплати послуг (основної грошової винагороди ліквідатора) арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. та витрат по справі за період з 27.11.2018 по 09.07.2019.

Ухвалою суду від 25.06.2019 прийнято клопотання ліквідатора боржника Мамченко Л.Н. про стягнення з кредиторів оплати послуг (основної грошової винагороди ліквідатора) арбітражного керуючого Мамченко Л.Н., а також витрат по справі за період з 27.11.2018 по 09.07.2019 та призначено його до розгляду в судовому засіданні.

19.08.2019 на адресу суду від ліквідатора боржника надійшло уточнення ліквідатора боржника Мамченко Л.Н. вих. №01-01/22/63 від 12.08.2019 до клопотання вих. №01-01/22/54 від 21.06.2019, у яких ліквідатор боржника Мамченко Л.Н. просить стягнути з кредиторів боржника оплату послуг (основну грошову винагороду ліквідатора) арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. за період з 27.11.2018 по 29.08.2019 на загальну суму 32613,29 грн та витрати по справі за період з 27.11.2018 по 29.08.2019 на загальну суму 628,74 грн.

Отже арбітражним керуючим Мамченко Л.Н. збільшено період та суму оплати послуг та витрат, що підлягає стягненню з кредиторів.

Ухвалою суду від 20.08.2019 прийнято уточнення ліквідатора боржника Мамченко Л.Н. вих. №01-01/22/63 від 12.08.2019 до клопотання вих. №01-01/22/54 від 21.06.2019 та призначено його до розгляду в судовому засіданні.

09.07.2019 на електронну адресу суду та 11.07.2019 поштою до суду від ліквідатора боржника надійшло, зокрема, правове обґрунтування заявлених вимог про стягнення з кредиторів оплати послуг (основної грошової винагороди ліквідатора) арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. та витрат по справі по 09.07.2019.

23.08.2019 до суду від Житомирського міського центру зайнятості надійшли письмові пояснення на клопотання ліквідатора боржника Мамченко Л.Н. про стягнення з кредиторів оплати послуг (основної грошової винагороди ліквідатора) у яких зокрема, зазначається, що кредиторами боржника не створювався фонд для оплати послуг, відшкодування витрат ліквідатора банкрута. При цьому, зазначено, що на комітеті кредиторів повідомлялось, що всі відшкодування проводити лише за рахунок коштів від реалізації майна боржника. Крім того, зазначено, що комітетом кредиторів рішення про встановлення ліквідатору оплати послуг не приймалось. З огляду на зазначене, просить суд відмовити у задоволенні зазначеного клопотання, з підстав викладених у поясненнях (а.с.143 том 11).

27.08.2019 на адресу суду від головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшли письмові пояснення, у яких зокрема, зазначається, що бюджетом Пенсійного фонду України, так і кошторисом управління не передбачена стаття видатків на оплату послуг арбітражного керуючого. До того ж, на кожному комітеті кредиторів зазначалось, що всі відшкодування проводити лише за рахунок коштів від реалізації майна боржника. З огляду на зазначене, просить відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого про стягнення з кредиторів оплати послуг та витрат по справі за період з 27.11.2018 по 09.07.2019 (а.с.143-144 том 11).

27.08.2019 на електронну адресу суду та 29.08.2019 поштою до суду від ліквідатора боржника надійшли письмові пояснення щодо заявлення вимог про стягнення з кредиторів оплати послуг (основної грошової винагороди ліквідатора) арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. та витрат по справі по 29.08.2019 (а.с.165-169 том 11).

У судовому засіданні розглядалось клопотання ліквідатора банкрута МамченкоЛ.Н. про стягнення з кредиторів боржника оплати послуг (основної грошової винагороди ліквідатора) арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. за період з 27.11.2018 по 29.08.2019 на загальну суму 32613,29 грн та витрат по справі за період з 27.11.2018 по 29.08.2019 на загальну суму 628,74 грн.

Представником боржника підтримано клопотання ліквідатора банкрута Мамченко Л.Н. про стягнення з кредиторів оплати послуг та витрат ліквідатора банкрута за період з 27.11.2018 по 29.08.2019 пропорційно кредиторським вимогам у справі. Крім того, з огляду на заміну кредитора по справі Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його правонаступника - головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просила суд стягнути заявлені вимоги з урахуванням заміни вказаного кредитора.

Представник Житомирського міського центру зайнятості у судовому засіданні заперечила проти клопотання ліквідатора банкрута Мамченко Л.Н. про стягнення з кредиторів оплати послуг та витрат ліквідатора банкрута за період з 27.11.2018 по 29.08.2019, зазначивши, що кредиторами боржника не створювався фонд для оплати послуг, відшкодування витрат ліквідатора банкрута, відповідне рішення комітетом кредиторів не приймалось та судом не затверджувалось. Також, представник зауважила, що у матеріалах справи наявні всі протоколи засідань комітету кредиторів, згідно яких відшкодування оплати послуг та витрат ліквідатора слід здійснювати лише за рахунок коштів від реалізації майна боржника. При цьому, повідомила, що присутня на засіданнях комітету кредиторів арбітражний керуючий Мамченко Л.Н. зазначала про відсутність наміру стягувати з кредиторів коштів. Крім того, на думку представника Житомирського міського центру зайнятості кошти отримані від реалізації майна боржника повинні були у повному обсязі спрямовані на оплату послуг ліквідатора боржника, а не на витрати по справі.

Представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області щодо вищезазначеного клопотання ліквідатора банкрута Мамченко Л.Н. підтримала позицію Житомирського міського центру зайнятості.

Заслухавши учасників провадження у справі про банкрутство, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду клопотання ліквідатора Мамченко Л.Н. про стягнення з кредиторів оплати послуг (основної грошової винагороди ліквідатора) арбітражного керуючого, а також витрат арбітражного керуючого, у зв`язку з виконанням ним обов`язків ліквідатора боржника за №01-01/22/54 від 21.06.2019, з урахуванням уточнень за №01-01-22/63 від 12.08.2019, Господарський суд Житомирської області, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції з 19.01.2013, встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Тобто, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідаційної процедури - за його новою редакцією.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду від 28.07.2008 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна лабораторія по біологічному захисту рослин".

Постановою господарського суду від 05.08.2008 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна лабораторія по біологічному захисту рослин"; відкрито його ліквідаційну процедуру.

Таким чином, у даному випадку застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції чинній до 19.01.2013 (далі Закон про банкрутство).

Статтею 1 Закону про банкрутство визначено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) - фізична особа, яка має ліцензію, видану в установленому законодавством порядку, та діє на підставі ухвали господарського суду.

Згідно із статтею 3-1 Закону про банкрутство, якщо інше не передбачено вищезазначеним Законом, арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб`єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів.

Ухвалою господарського суду від 27.11.2018 призначено арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна лабораторія по біологічному захисту рослин".

Нормами статті 3-1 Закону про банкрутство передбачено, що надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого (ліквідатора) відбувається на платній основі.

Відповідно до ч. 4 cт. 3-1 Закону про банкрутство арбітражний керуючий має право, зокрема, на отримання винагороди в розмірі та порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно ч. 14 ст. 3-1 Закону про банкрутство оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Звіт про оплату послуг арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду (частина 16 статті 3-1 Закону по банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, комітетом кредиторів боржника на засіданні 12.08.2019 вирішено встановити арбітражному керуючому Мамченко Л.Н., за виконання нею повноважень ліквідатора у справі №7/116-Б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна лабораторія по біологічному захисту рослин" оплату послуг (основну грошову винагороду) в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання нею повноважень ліквідатора, з дня її призначення, що підтверджується протоколом від 12.08.2019 № 43 засідання комітету кредиторів банкрута (а.с. 36-41 том 11).

Ухвалою господарського суду від 29.08.2019 було, зокрема, затверджено оплату послуг арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення нею повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна лабораторія по біологічному захисту рослин" з дня її призначення.

Ухвалою суду від 09.07.2019, серед іншого, затверджено звіт арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. про витрати за період виконання повноважень ліквідатора з 27.11.2018 по 09.07.2019 на загальну суму 14197,68 грн.

Ухвалою господарського суду від 29.08.2019 затверджено звіт ліквідатора боржника Мамченко Л.Н. про оплату послуг ліквідатора за період з 27.11.2018 по 29.08.2019 у розмірі 74668,35 грн та звіт про витрати ліквідатора боржника Мамченко Л.Н. за період з 10.07.2019 по 29.08.2019 на загальну суму 211,34 грн.

З огляду на вищевикладне, загальний розмір оплати послуг арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. становить 74668,35 грн, відшкодування витрат ліквідатора банкрута - 14 409,02 грн.

Як убачається із матеріалів справи, за період з 27.11.2018 по 29.08.2019 за рахунок коштів отриманих від реалізації майна банкрута, частково було сплачено оплату послуг арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. на суму 42055,07 грн та 13780,28 грн витрат, що не заперечувалось представниками кредиторів у судовому засіданні.

Отже, у зв`язку з частковою оплатою послуг та витрат арбітражного керуючого Мамченко Л.Н., арбітражний керуючий Мамченко Л.Н. звернулась з вимогою про стягнення з кредиторів залишку неоплаченої оплати послуг у сумі 32 613,29 грн та витрат ліквідатора банкрута у розмірі 628,74 грн пропорційно кредиторським вимогам.

Відповідно до ч. 12 ст. 3-1 Закону про банкрутство оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв`язку з виконанням ним своїх обов`язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, а б о з а р а х у н о к к о ш т і в к р е д и т о р і в чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Тобто, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Законом про банкрутство встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого - ліквідатора на рівні двох мінімальних заробітних плат, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Нормами даної статті визначені три джерела оплати послуг арбітражного керуючого у зв`язку із виконанням ним своїх обов`язків.

Отже, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 21.03.2018 у справі № 3/67-Б, від 19.04.2018 у справі №265/2б-02/14/13-08, від 06.06.2018 у справі № 17/05/5026/275/2012, від 10.07.2019 у справі №15/60-б.

Відповідно до частини 13 статті 3-1 Закону кредитори можуть створювати фонд для оплати послуг, відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору). Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

У відповідності до статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 94 Кодексу законів про працю України визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Таким чином з урахуванням приписів Закону про банкрутство арбітражний керуючий (ліквідатор) безумовно має право на оплату послуг, наданих в рамках даної справи, та фактично понесених витрат.

При цьому, відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року, ратифікованої Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифікованої Україною 05.10.2000, резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року, тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Судом встановлено, що кредиторами у цій справі не створювався фонд для оплати послуг та відшкодування витрат ліквідатора, виробничої діяльності боржник не здійснював, виявлених активів, кошти від реалізації яких можливо було спрямувати на оплату послуг ліквідатора та відшкодування його витрат, було недостатньо, а тому оплата послуг ліквідатора та відшкодування понесених витрат повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.

Ліквідатором надано докази, які свідчать про те, що на час завершення ліквідаційної процедури, майно і грошові кошти у банкрута відсутні, а отже, погашення кредиторських вимог є неможливим. Матеріалами справи підтверджується, що арбітражний керуючий Мамченко Л.Н. виконувала обов`язки ліквідатора боржника. Крім того питання щодо належного виконання арбітражним керуючим Мамченко Л.Н. повноважень ліквідатора у даній справі не порушувалось. Вищевикладене, свідчить про належне виконання арбітражним керуючим Мамченко Л.Н. обов`язків ліквідатора по справі.

З огляду на викладене, за відсутністю коштів від виробничої діяльності боржника, недостатністю коштів, одержаних від продажу майна боржника, для здійснення оплати послуг, відшкодування витрат по справі арбітражного керуючого Мамченко Л.Н. за період виконання повноважень ліквідатора банкрута та за відсутністю позитивного рішення комітету кредиторів у даній справі щодо розподілу між кредиторами витрат на оплату послуг ліквідатора у справі про банкрутство, відшкодування вказаних витрат має бути покладено як на ініціюючого кредитора, так і на всіх інших виявлених кредиторів у такій справі - пропорційно визнаних вимог кожного у справі.

Ухвалою господарського суду від 25.06.2009 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна лабораторія по біологічному захисту рослин" у складі кредиторів:

1) УПФУ в Богунському районі м. Житомира на суму 21928,94 грн. - основного боргу (друга черга), 2860,74 грн. - штрафних санкцій та 2229,27 грн. - фінансових санкцій (шоста черга);

2) Житомирський міський центр зайнятості на суму 2881,04 грн. (друга черга);

3) Житомирське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на суму 4010,67 грн (друга черга);

4) Відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Житомирі на суму 465,86 грн (друга черга)

5) Заборгованість по заробітній платі на суму 74428,77 грн (друга черга).

Ухвалою суду від 29.08.2019 замінено кредитора у справі - Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його правонаступника - головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Суд перевіривши наведений розрахунок оплати послуг та витрат ліквідатора (а.с.121-125 том 11), дійшов висновку, що останній відповідає пропорційності заявлених вимог кредиторів боржника стосовно заявлених ліквідатором до стягнення сум на оплату послуг та понесених витрат.

Щодо інших доводів кредиторів, зазначених у запереченнях суд зазначає наступне.

Законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство, а також від наявності чи відсутності фонду для відшкодування витрат арбітражного керуючого, зважаючи на те, що норми ч.11 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не носять зобов`язальний характер для кредиторів в частині утворення такого фонду.

Тобто, не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, чи інших його активів та грошових коштів, жодним чином не впливає на оплату його послуг та відшкодування витрат.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). Стаття 3 зазначеного Закону встановлює, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З огляду на викладене, доводи кредиторів про те, що кошторисами не передбачено видатків на оплату послуг арбітражного керуючого, не приймаються судом.

Крім того, господарським судом відхиляють посилання кредиторів про те, що комітетом кредиторів прийнято рішення про здійснення оплати послуг ліквідатора банкрута та витрат лише за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, оскільки законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг та відшкодування витрат ліквідатора в залежність від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Виходячи з встановлених у справі обставин та норм чинного законодавства, які застосовуються у спірних правовідносинах, господарський суд прийшов до висновку, що доводи, викладені у запереченнях кредиторів спростовуються матеріалами справи та не відповідають чинному законодавству України.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд Житомирської області дійшов до висновку про задоволення клопотання ліквідатора боржника Мамченко Л.Н. про стягнення з кредиторів оплати послуг (основної грошової винагороди ліквідатора) арбітражного керуючого, а також витрат арбітражного керуючого, у зв`язку з виконанням нею обов`язків ліквідатора, з урахуванням уточнень; стягнути з головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь арбітражного керуючого Мамченко Лідії Назарівни - 25634,04 грн витрат на оплату послуг ліквідатора; 494,19 грн - витрат по справі; стягнути з Житомирського міського центру зайнятості на користь арбітражного керуючого Мамченко Лідії Назарівни - 2739,52 грн витрат на оплату послуг ліквідатора; 52,81 грн - витрат по справі; стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Житомирі на користь арбітражного керуючого Мамченко Лідії Назарівни - 4239,73 грн витрат на оплату послуг ліквідатора; 81,74 грн - витрат по справі.

Керуючись статтями 3-1, 22-32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції чинній до 19.01.2013, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора боржника Мамченко Л.Н. про стягнення з кредиторів оплати послуг (основної грошової винагороди ліквідатора) арбітражного керуючого, а також витрат арбітражного керуючого, у зв`язку з виконанням нею обов`язків ліквідатора, з урахуванням уточнень задовольнити.

2. Стягнути з головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м. Житомир, вул.О.Ольжича,7, ідентифікаційний код 13559341) на користь арбітражного керуючого Мамченко Лідії Назарівни (33023, м. Рівне, вул. Відінська,8, оф.1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 333391) - 25634,04 грн витрат на оплату послуг ліквідатора; 494,19 грн - витрат по справі.

3. Видати наказ.

4. Стягнути з Житомирського міського центру зайнятості (10005, м.Житомир, вул. Чуднівська, 110, ідентифікаційний код 13561251) на користь арбітражного керуючого Мамченко Лідії Назарівни (33023, м. Рівне, вул. Відінська,8, оф.1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 333391) - 2739,52 грн витрат на оплату послуг ліквідатора; 52,81 грн - витрат по справі.

5. Видати наказ.

6. Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Житомирі (10003, майдан Перемоги,8, ідентифікаційний код 25924113) на користь арбітражного керуючого Мамченко Лідії Назарівни (33023, м. Рівне, вул. Відінська,8, оф.1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ КБ"Приватбанк", МФО 333391) - 4239,73 грн витрат на оплату послуг ліквідатора; 81,74 грн - витрат по справі.

7. Видати наказ.

Ухвала господарського суду набирає законної сили 29.08.2019.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Житомирської області в порядку та строки, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Повний текст ухвали складений та підписаний 03.09.2019.

Суддя Костриця О.О.