ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Справа № 926/1467/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал-Трейдінг, м. Чернівці

до Державного підприємства Торговий дім Буковинська горілка, м. Чернівці

про стягнення заборгованості 110000,00 грн

Суддя Гончарук О. В.

Секретар судового засідання Балух-Бзовик М.В.

Представники:

від позивача Комерзан З.Д.;

від відповідача не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю Квартал-Трейдінг звернулося до Господарського суду Чернівецької області до Державного підприємства Торговий дім Буковинська горілка з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства Торговий дім Буковинська горілка заборгованість в розмірі 110000,00 грн за період з 14.11.2014 по 17.06.2019.

Позовні вимоги обґрунтовуються фактом неналежного виконання відповідачем умов договору зберігання майна від 14.11.2014.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву передано судді Гончаруку О.В.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27.06.2019 відкрито провадження у справі з призначенням її до розгляду у підготовчому засіданні на 11.07.2019.

10 липня 2019 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 1721), в якому відповідач позов визнає.

Ухвалою суду від 11.07.2019 підготовче засідання відкладено на 08.08.2019 та зобов`язано відповідача надати суду докази підтвердження повноважень ОСОБА_1 як виконуючого обов`язки директора Державного підприємства Торговий дім Буковинська горілка та позивачу пред`явити в наступному підготовчому засіданні оригінали: договору зберігання майна від 14.11.2014, акту приймання-передачі майна на зберігання від 14.11.2014 та квитанції до прибуткового касового ордера № 9 від 02.07.2019.

Ухвалою суду від 08.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.09.2019.

02 вересня 2019 року через службу діловодства Господарського суду Чернівецької області від представника відповідача надійшла заява (вх. № 2785), в якій відповідач повідомляє суд, що арбітражний керуючий Рабанюк В.С. продовжує виконувати повноваження керівника Державного підприємства Торговий дім Буковинська горілка, оскільки на даний час, органом уповноваженим управляти майном, не призначено нового керівника підприємства.

У судове засідання 03.09.2019 відповідач явку свого представника не забезпечив та про причини такої неявки суд не повідомив. При цьому судом з`ясовано, що відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце даного засідання Отже, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні наполягає на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Одночасно, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 11000 грн. понесених ним витрат на правничу допомогу, в підтвердження чого до матеріалів справи було долучено відповідні письмові докази (вх. № 1716).

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

14 листопада 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Квартал-Трейдінг та Державним підприємством Торговий дім Буковинська горілка укладено договір зберігання майна, згідно п. 1.1 якого замовник передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання нежитлове приміщення магазину літ. А загальною площею 67,8 кв. м. за адресою: м. Чернівці, вул. Лесина, 4-а, яке належить замовнику на праві власності, а відповідач в свою чергу зобов`язувався оплачувати вартість наданих послуг в розмірі 2000 грн щомісячно (п.4.4 договору).

Даний договір набирає чинності з дня його підписання та діє до моменту реалізації нерухомого майна за умови проведення розрахунків по збереженню майна (п. 6.1 договору).

Відповідно до статті 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

Згідно статті 938 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (ч. 1 ст. 946 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, договорів та інших правочинів.

Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу положень частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом в процесі розгляду справи встановлено факт неналежного виконання відповідачем умов Договору в частині неналежної оплати за надані послуги по зберіганню майна за період з 14.11.2014 по 17.06.2019, що підтвержується підписаним відповідачем актом приймання-передачі наданих послуг від 17.06.2019, а тому позивачем правомірно пред`явлено позов про стягнення суми заборгованості в розмірі 110000,00 грн.

Відповідач факт отримання коштів та наявність боргу не заперечує.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а з відповідача слід стягнути на користь позивача 110000,00 грн заборгованості.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до підпункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частин 3 та 4 вказаної статті ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результата її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Комерзаном З.Д. укладено договір про надання правової допомоги № 15 від 20.06.2019. Відповідно до акту здачі-приймання наданих послуг від 02.07.2019, адвокатом надано, а позивачем прийнято такі послуги: представництво інтересів у господарському суді, ознайомлення із матеріалами та документами по справі, підготовка позову до суду щодо стягнення заборгованості на загальну суму 11000,00 грн.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 9 від 02.07.2019 позивачем перераховано на користь адвоката 11000,00 грн за надання юридичних послуг згідно з договором про надання правової допомоги № 15 від 20.06.2019.

При цьому судом враховано, значний розмір ціни позову 110000 грн, що має важливе значення для господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал-Трейдінг.

За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вказаних витрат з боку позивача, а тому вони підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал-Трейдінг до Державного підприємства Торговий дім Буковинська горілка про стягнення 110000,00 грн заборгованості, - задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства Торговий дім Буковинська горілка (58023, м. Чернівці, вул. Лесина, 4-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Квартал-Трейдінг (58018, м. Чернівці, вул. Максимовича, 2, ) 110000,00 грн заборгованості, 1921,00 грн судового збору та 11000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. З часу набрання рішенням законної сили видати наказ про примусове виконання рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повне судове рішення складено 12.09.2019.

Суддя О.В. Гончарук