РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Харків Справа № 913/356/19

Провадження № 14/913/356/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,

при секретарі судового засідання Гулевич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Укрпродторг-2012», м. Київ

до відповідача Луганської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№17), м. Луганськ

про стягнення 103300 грн. 53 коп.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство «Укрпродторг-2012» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Луганської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№17) (далі відповідач) 103300 грн. 53 коп., з яких:

- 22721 грн. 12 коп. 3% річних;

- 80579 грн. 41 коп. інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 28.07.2017 рішенням Господарського суду Луганської області у справі №913/461/17 було задоволено вимоги Приватного підприємства «Укрпродторг-2012» та стягнуто з Луганської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (17) заборгованість у розмірі 399480 грн. 12 коп., 3% річних у розмірі 30896 грн. 78 коп., інфляційні втрати в розмірі 308662 грн. 83 коп. Загальна сума стягнутих коштів складає - 739039 грн. 73 коп.

Як зазначає позивач, станом на 10.06.2019 зазначене рішення суду відповідачем не виконано, відповідно, не виконані останнім і зобов`язання в частині оплати поставки товару за договорами (договір №103/14 від 30.07.2014 на суму 21000 грн. 00 коп.; договір №104/14 від 30.07.2014 на суму 26200 грн. 00 коп.; договір №105/14 від 05.08.2014 на суму 30450 грн. 00 коп.; договір №106/14 від 11.08.2014 на суму 45000 грн. 00 коп.; договір №107/14 від 15.08.2014 на суму 22500 грн. 00 коп.; договір №108/14 від 18.08.2014 на суму 33350 грн. 00 коп.; договір №109/14 від 18.08.2014 на суму 20865 грн. 12 коп.; договір №110/14 від 19.08.2014 на суму 32620 грн. 00 коп.; договір №111/14 від 19.08.2014 на суму 66000 грн. 00 коп.; договір №112/14 від 22.08.2014 на суму 72600 грн. 00 коп.; договір №113/14 від 02.09.2014 на суму 28895 грн. 00 коп.), які були предметом розгляду у справі №913/461/17. Загальна сума за договорами складає 399480 грн. 12 коп.

У зв`язку з простроченням оплати поставленого товару, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача за період з 29.07.2017 до 20.06.2019 на суму боргу 399480 грн. 12 коп. 3% річних в сумі 22721 грн. 12 коп. та інфляційні втрати за вказаний вище період в сумі 80579 грн. 41 коп.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 05.07.2019 відкрито провадження у справі №913/356/19. Суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання суд призначив на 01.08.2019 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.08.2019 відкладено підготовче засідання на 27.08.2019 о 15 год. 15 хв.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.08.2019 закрито підготовче провадження у справі №913/356/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.09.2019 о 10 год. 35 хв.

Сторони правом на участь в судових засіданнях своїх повноважних представників не скористались.

Позивач листом б/н від 15.08.2019 просив розглянути справу за відсутності його представника та зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав.

Відповідно до ч. 9. ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Приватним підприємством «Укрпродторг-2012» та Луганською установою виконання покарань управління Державної пенітенціарної cлужби України в Луганській області (17) в період з липня по вересень 2014 року було укладено низку договорів, а саме:

- договір №103/14 від 30.07.2014 на суму 21000 грн. 00 коп.;

- договір №104/14 від 30.07.2014 на суму 26200 грн. 00 коп.;

- договір №105/14 від 05.08.2014 на суму 30450 грн. 00 коп.;

- договір №106/14 від 11.08.2014 на суму 45000 грн. 00 коп.;

- договір №107/14 від 15.08.2014 на суму 22500 грн. 00 коп.;

- договір №108/14 від 18.08.2014 на суму 33350 грн. 00 коп.;

- договір №109/14 від 18.08.2014 на суму 20865 грн. 12 коп.;

- договір №110/14 від 19.08.2014 на суму 32620 грн. 00 коп.;

- договір №111/14 від 19.08.2014 на суму 66000 грн. 00 коп.;

- договір №112/14 від 22.08.2014 на суму 72600 грн. 00 коп.;

- договір №113/14 від 02.09.2014 на суму 28895 грн. 00 коп.

Загальна сума за договорами складає - 399480 грн. 12 коп.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договорів, позивач, з метою захисту порушених прав, звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за вищезазначеними договорами в загальному розмірі 739039 грн. 73 коп., з яких: 399480 грн. 12 коп. - заборгованість за договорами; 30896 грн. 78 коп. 3% річних; 308662 грн. 83 коп. інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 28.07.2017 у справі № 913/461/17 позов Приватного підприємства «Укрпродторг 2012» до Луганської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної cлужби України в Луганській області (№17) про стягнення 739039 грн. 73 коп. задоволено повністю. Стягнуто з Луганської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№17) на користь Приватного підприємства «Укрпродторг-2012» заборгованість у розмірі 399480 грн. 12 коп., 3% річних у розмірі 30896 грн. 78 коп., інфляційні втрати в розмірі 308662 грн. 83 коп., витрати на сплачений судовий збір у розмірі 11085 грн. 61 коп.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Луганської області видано наказ від 11.08.2017 №913/461/17.

Станом на 10.06.2019 рішення суду відповідачем не виконано. У зв`язку з тривалим невиконанням Луганською установою виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№17) рішення Господарського суду Луганської області від 28.07.2017 у справі № 913/461/17 позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 103300 грн. 53 коп., з яких:

- 22721 грн. 12 коп. 3% річних за період з 29.07.2017 по 20.06.2019 на суму боргу 399480 грн. 12 коп.;

- 80579 грн. 41 коп. інфляційні втрати за період з серпня 2017 року по травень 2019 року на суму боргу 399480 грн. 12 коп.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Господарським судом Луганської області при розгляді справи № 913/461/17 було встановлено, що відповідно до п. 1.1. зазначених вище договорів позивач взяв на себе зобов`язання передати у власність, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити товар, що вказаний у специфікації (Додаток 1 до договору), яка містить вказівку на найменування, одиницю виміру і яка є невід`ємною частиною Договору.

Умови оплати сторонами були визначені у п. 5.1. договорів за яким відповідач зобов`язався провести оплату товару протягом 30 календарних днів після поставки товару.

За невиконання умов договору сторони домовились, що відповідальність настає відповідно до чинного законодавства України (п. 6.3. Договору).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем за укладеними договорами або спростовували доводи останнього.

У зв`язку з тим, що відповідачем не погашено борг за договорами (№103/14 від 30.07.2014, №104/14 від 30.07.2014, №105/14 від 05.08.2014, №106/14 від 11.08.2014, №107/14 від 15.08.2014, №108/14 від 18.08.2014, №109/14 від 18.08.2014, №110/14 від 19.08.2014, №111/14 від 19.08.2014, №112/14 від 22.08.2014, №113/14 від 02.09.2014), позивачем нараховано до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 22721 грн. 12 коп. за прострочення боргу в сумі 399480 грн. 12 коп. за період з 29.07.2017 по 20.06.2019 та інфляційні втрати в сумі 80579 грн. 41 коп. за прострочення боргу в сумі 399480 грн. 12 коп. за період з серпня 2017 року по травень 2019 року.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур`єр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Згідно п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» зазначено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань за допомогою «Юридичної інформаційно пошукової системи Законодавство», суд дійшов висновку про його обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 22721 грн. 12 коп. та інфляційних втрат в сумі 80579 грн. 41 коп. підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 22721 грн. 12 коп. та інфляційні втрати в сумі 80579 грн. 41 коп.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1921 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов Приватного підприємства «Укрпродторг-2012» до Луганської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№17) про стягнення 103300 грн. 53 коп. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Луганської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Луганській області (№17) (ідентифікаційний код 08562849, місцезнаходження: 91055, Луганська область, м. Луганськ, вул. 23-я Лінія, будинок 4) на користь Приватного підприємства «Укрпродторг-2012» (ідентифікаційний код 38414525, місцезнаходження: 03151, м. Київ, Солом`янський район, вул. Донецька, будинок 85) 3% річних в сумі 22721 грн. 12 коп., інфляційні втрати в сумі 80579 грн. 41 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. 00 коп.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 06 вересня 2019 року.

Суддя Є.А. Лісовицький