УХВАЛА

м. Київ

03.09.2019Справа № 17/402
За заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради ( Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про заміну сторони її правонаступником у справі

у справі № 17/402

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району»

про 98408,13 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство " Київенерго " звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - Комунального підприємства " Житлово-експлуатаційна організація - 103 " Голосіївського району заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 83813,32 грн., інфляційних втрат у розмірі 10902, 41 грн. та 3% річних у розмірі 3692,40 грн., у зв`язку із порушенням відповідачем умов договору № 540326 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.04.2007 р.

Ухвалою суду від 20.04.2017 затверджено мирову угоду, згідно умов якої основна заборгованість у повному обсязі відповідачем оплачена, а від суми втрат від інфляції та 3% річних позивач відмовляється. Стягненню підлягає мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Провадження у справі припинено.

15.08.2019 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла заява про заміну сторони її правонаступником.

В судове засідання 03.09.2019 представники заявника, позивача та відповідача не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Неявка заявника та сторін не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона ( заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується заява, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 17/402 від 20.04.2017 було затверджено мирову угоду від 28.02.2017, укладену між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Комунальним підприємством «Житлово - експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району».

Відповідно до тексту мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №17/402 від 20.04.2017, сума основного боргу Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району» перед Публічним акціонерним товариством «Київенерго» по договору постачання теплової енергії від 01.04.2017 №540326 за період з 01.11.2009 по 01.09.2011 у розмірі 83813,32 грн. станом на 01.01.2017 була сплачена Комунальним підприємством «Житлово - експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району» у повному обсязі. Крім того, відповідно до тексту мирової угоди Публічне акціонерне товариство «Київенерго» відмовилось від позовних вимог щодо стягнення інфляційних складових боргу у розмірі 10902,41 грн. та 3% річних у розмірі 3692,40 грн. Також, сторони погодились, що оплату витрат із сплати державного мита у розмірі 984,08 грн. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення у розмірі 236,00 грн. Комунальне підприємство «Житлово - експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району» зобов`язується сплатити на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» починаючи з березня 2017 рівними частинами протягом 24 місяців, щомісячно до 25 числа сумою не менше 50,84 грн.

Отже, заборгованість Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району» перед Публічним акціонерним товариством «Київенерго» за договором № 540326 від 01.04.2007 (яка була предметом розгляду у рамках даної справи), за текстом мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2017, у справі №17/402 відсутня.

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її прийняття та згідно Закону України « Про виконавче провадження» може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, а саме, до 20.04.2020.

01.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Комунальним підприємством «Житлово - експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району» було укладено угоду № К 8020000 - 05/16 відповідно до якої було об`єднано зобов`язання за договорами про постачання теплової енергії, в тому числі за договором № 540326 від 01.04.2007 (заборгованість за яким була предметом розгляду у даній справі) на суму 342253,36 грн.

11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради ( Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601 - 18 та договір № 603 - 18 від 11.10.2018, відповідно до якого, зокрема, перший передає останньому право вимоги до Комунального підприємства «Житлово - експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району» щодо заборгованості: державного мита у розмірі 984,08 грн, та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 236 грн, яка підтверджена ухвалою Господарського суду м. Києва про затвердження мирової угоди у справі № 17/402 від 20.04.2017.

Статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що однією із вимог до виконавчого документа, зокрема, є строк пред`явлення рішення до виконання.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що на момент укладення між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» договору про відступлення права вимоги(цесії) № 601 - 18 та № 603 - 18 від 11.10.2018, строк пред`явлення до виконання ухвали господарського суду міста Києва про затвердження мирової угоди від 20.04.2017 у справі № 17/402 не сплинув.

Згідно відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним кодом 00131305 значиться юридична особа - Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО", місцезнаходження: 85612, Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, 34. Отже позивачем (стягувачем) змінено повне найменування з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (ідентифікаційним кодом 00131305) на Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО". Отже стягувач змінив своє найменування.

Відповідно до частини 1 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Приписами частини 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Особа, звертаючись до суду із заявою про заміну позивача (стягувача) з примусового виконання наказу господарського суду у справі на його правонаступника у зв`язку з переходом до останнього права вимоги відповідно до договору про відступлення права вимоги повинна довести належними та допустимими доказами, за яким саме правочином до неї перейшли права вимоги відносно боржника і який обсяг цих прав.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (статті 516 Цивільного кодексу України).

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Водночас, суд звертає увагу на те, що за ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 17/402 від 23.02.2015 та умовами мирової угоди було стягнуто 984,08 грн державного мита та 236,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Суд зазначає, що сплата витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу суми та судового збору не є зобов`язанням в розумінні положень статті 509 Цивільного кодексу України та згідно із встановленими судом обставинами вона не була й не могла бути предметом відступлення за договором № 603-18 від 11.10.2018.

З огляду на вищевикладене суд вважає безпідставним здійснення заміни стягувача щодо стягнення державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на загальну суму 1220,08 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі № 910/9549/15 від 03.07.2019 та у справі № 916/65/18 від 21.01.2019.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та заміни стягувача його правонаступником.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про заміну сторони її правонаступником у справі № 37/510 не обґрунтованою та такою, яка не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради ( Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про заміну сторони (стягувача) у справі № 17/402 її правонаступником.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її підписання суддею до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Усатенко