ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Справа № 906/1097/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Дужич С.П.

секретар судового засідання Полюхович І.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" на рішення Господарського суду Житомирської області від 13 травня 2019 року (повний текст складено 23.05.2019) у справі № 906/1097/18 (суддя Сікорська Н.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення 5708517,47 грн

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 27.08.2019 по 03.09.2019.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 13 травня 2019 року у справі №906/1097/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення 5708517,47 грн задоволено частково. Присуджено до стягнення з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська область, Житомирський район,смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (69002, м.Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4 А, код ЄДРПОУ 24510,69 грн. - основного боргу; 685244,94 грн. - пені; 69697,24 грн. - 3% річних; 259561,24 грн. - інфляційних; 82304,82 грн.-судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ "Промелектроніка" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" 5 881 594,38 грн., в тому числі: суму основної заборгованості в розмірі 4 790 816,81 грн., суму пені в розмірі 755 648,79 грн., суму трьох процентів річних в розмірі 75 567,54 грн., суму інфляційних втрат - 259 561,24 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Безпосередньо в судовому засіданні 27.08.2019 представник ТОВ "Промелектроніка" повністю підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі; представник відповідача вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12 березня 2018 року між ДП "Житомирський бронетанковий завод" (покупець/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" (постачальник/позивач) укладено договір № 14 (т.3, а.с. 6- 10), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язувався передати у власність, а покупець - прийняти й оплатити продукцію, вказану у Специфікаціях, надалі - "продукція", на умовах та в строки, передбачені договором.

Згідно п.2.1 договору кількість та номенклатура продукції вказується у специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору.

За умовами п.2.4 договору якість продукції, що є предметом договору перевіряється відділом технічного контролю покупця, результати перевірки оформляються актом вхідного контролю, на кожну окрему партію продукції.

Приписами п.2.5 договору визначено, що у разі виявлення недоліків під час приймання продукції по якості, номенклатурі, комплектності, умовам Договору постачальник усуває виявлені недоліки, доукомплектовує продукцію за місцем розташування покупця (за письмовою згодою покупця) протягом 15 календарних днів з моменту отримання від покупця відповідної вимоги. В разі неможливості усунути виявлені недоліки, Продавець здійснює заміну Продукції на таку, що відповідає вимогам договору, протягом 15 календарних днів, з моменту отримання від покупця відповідної вимоги. Продукція, відносно якої проводиться заміна, вважається не поставленою та зберігається в умовах не змішування з іншими однорідними вантажами. Витрати по заміні продукції здійснюються власними силами та за власний рахунок постачальника, в тому числі, витрати пов`язані з транспортуванням продукції.

Приписами п.3.2 договору сторонами погоджено, що постачання продукції здійснюється партіями. Асортимент та кількість кожної партії повинні відповідати продукції, визначеної Специфікацією. Постачальник зобов`язаний повідомити покупця про прогнозовану дату поставки продукції не пізніше 3 (трьох) днів до дати поставки.

Загальна сума договору складається із сум Специфікацій до договору (п. 4.2 договору).

Відповідно до п.5.2 договору, покупець здійснює оплату продукції шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Порядок, строки оплати та ціна встановлюється сторонами в відповідній Специфікації.

Пунктом 10.5 договору сторони узгодили, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від зобов`язань та відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних), які виникли під час дії договору.

До договору №14 від 12.03.2018 сторонами підписано специфікації №№ 1, 2, 3, 4 від 12.03.2018, № 5 від 10.04.2018 (т.3, а.с.54), № 6 від 02.05.2018, № 7 від 25.05.2018, № 8 від 05.06.2018, № 9 від 06.06.2018, №№ 10,11 від 11.06.2018, № 12 від 15.06.2018, №№ 13,14 від 02.07.2018, № 15 від 03.07.2018, №№ 16,17,18 від 20.07.2018 (т.3, а.с. 11-27), № 19 від 17.09.2018 (т.3, а.с.55), в яких погоджено перелік товару, загальну суму вартості товару, а також термін поставки та умови оплати.

У вищезазначених Специфікаціях, за виключенням специфікації № 18 від 20.07.2018, сторонами погоджено умови оплати, а саме - упродовж 30 календарних днів по факту поставки продукції на склад покупця та проходження вхідного контролю.

У специфікації № 18 від 20.07.2018 сторонами погоджено наступні умови оплати: 30% вартості поставленої продукції протягом 20 банківських днів після постачання продукції згідно з графіком постачання і проходження вхідного контролю на ДП "ЖБТЗ", 70% вартості поставленої продукції протягом 60 банківських днів після постачання продукції згідно з графіком постачання і проходження вхідного контролю на ДП "ЖБТЗ".

Як вказує позивач, на виконання умов договору №14 від 20.08.2015 останній поставив відповідачу товар на загальну суму 5144129,27 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0000521 від 27.03.2018 на суму 36018,00 грн., РН-0000560 від 29.03.2018 на суму 100800,00 грн., № РН-0000673 від 16.04.2018 на суму 67200,00 грн., № РН- 0000522 від 27.03.2018 на суму 36960,00 грн., № РН- 0000723 від 20.04.2018 на суму 110660,54 грн., № РН-0000766 від 27.04.2018 на суму 165990,82 грн., № РН-0001350 від 13.07.2018 на суму 103744,26 грн., № РН- 0000523 від 27.03.2018 на суму 7800,00 грн., № РН-0000565 від 29.03.2018 на суму 88920,00 грн., № РН-0000820 від 11.05.2018 на суму 323567,35 грн., № РН-0000845 від 17.05.2018 на суму 215471,57 грн., № РН-0000676 від 16.04.2018 від 84733,20 грн., № РН-0001117 від 19.06.2018 на суму 508315,50 грн., № РН - 0001351 від 13.07.2018 на суму 67775,40 грн., № РН-0001472 від 30.07.2018 на суму 101663,10 грн., № РН-0001021 від 08.06.2018 на суму 95332,92 грн., № РН-0001352 від 13.07.2018 на суму 133200,00 грн., № Рн-0001475 від 30.07.2018 на суму 46800,00 грн., № РН-0001572 від 09.08.2018 на суму 15600,00грн., № РН-0001129 від 19.06.2018 на суму 275880,00 грн.,, № РН-0001353 від 13.07.2018 на суму 275880,00 грн., № РН- 0001127 від 19.06.2018 на суму 35690,52 грн., № РН- 0001267 від 06.07.2018 на суму 17646,17 грн., № РН-0001278 від 06.07.2018 на суму 305529,60 грн., № РН-0001474 від 30.07.2018 на суму 3022,20 грн., № РН-0001505 від 01.08.2018 на суму 1291,78 грн., № РН-0001565 від 09.08.2018 на суму 9488,04 грн., № РН-0001978 від 28.09.2018 на суму 322,945 грн., № РН-0001379 від 17.07.2018 на суму 49822,68 грн., № РН-0001277 від 06.07.2018 на суму 85877,34 грн., № РН-0001348 від 13.07.2018 на суму 85877,34 грн., № РН- 0001548 від 07.08.2018 на суму 71520,00 грн., № РН-0001549 від 07.08.2018 на суму 35760,00 грн., № РН-0001723 від 23.08.2018 на суму 1068000,00 грн. , № РН-0001925 від 21.09.2018 на суму 466320,00 грн. № РН-0002010 від 03.10.2018 на суму 26136,00 грн., № РН- 0002076 від 11.10.2018 на 11880,00 грн. (т.1, а.с. 23-59).

Водночас, позивач повідомляє, що не має оригіналу видаткової накладної № РН-0001242 від 04.07.2018, оскільки відповідач не надіслав після отримання товарів з супровідними документами примірник накладної. Вказує, що товар за видатковою накладною № РН-0001242 від 04.07.2018 було направлено на адресу відповідача службою доставки ТОВ "Нова пошта", що підтверджується експрес-накладною №3715 від 04.07.2018 (т.1, а.с. 60). Також зазначає, що поставлений товар за видатковою накладною №РН-0001242 від 04.07.2018 був відображений в податковому обліку позивача, що підтверджується податковою накладною №41 від 04.07.2018 (т.1, а.с.61).

Крім того, зазначає, що відповідачем було повернуто товар згідно поворотної накладної №67 від 11.05.2018 поставлений товар згідно видаткової накладної №РН-0000522 від 27.03.18 р. на суму 7 392,00 грн. (т.1, а.с.63) та проведено оплата в сумі 29568, 00 грн.

Згідно поворотної накладної №75 від 13.06.2018 відповідачем було повернуто позивачу поставлений товар згідно видаткової накладної №РН-0000723 від 20.04.2018 на суму 76 079,12 грн. та згідно видаткової накладної №РН-0000766 від 20.04.2018 на суму 165 990,82 грн. (т.1, а.с.64).

Відповідно до поворотної накладної № 81 від 27.06.2018 відповідачем було повернуто товар, поставлений згідно видаткової накладної №РН-0001021 від 20.04.2018 на суму 3 200,00 грн. (т.1, а.с.65).

Відтак, загальна сума повернутого та сплаченого товару становить 345920,46 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати товару у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 4798208,81 грн. (5144129,27 грн. - 345920,46 грн.) (т.3, а.с. 48).

Враховуючи, що ДП "Житомирський бронетанковий завод" належним чином не виконує свої договірні зобов`язання з оплати поставленого товару, ТОВ "Промелектроніка" звернулося до суду з позовом про стягнення 5 920 338,68 грн, з яких: 4 798 208,81 грн основний борг, 783 559,79 грн - пеня, 79 008,84 грн - відсотки річних та 259 561,24 грн - інфляційні втрати (з урахуванням заяви про зміну предмету позову).

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №14 від 12.03.2018, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання договору № 14 від 12.03.2018 було поставлено відповідачу товар на загальну суму 5144129,27 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними (т.1, а.с. 23-59) та податковою накладною №41 від 04.07.2018, в якій позивачем відображено нарахування суми податку на додану вартість у зв`язку з поставкою відповідачу товару на суму 7392,00 грн. (т.1, а.с. 60-61).

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а також відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Дослідивши умови підписаних сторонами специфікацій, видаткові накладні та акти вхідного контролю, складені відповідачем на виконання умов п.2.4 договору, (т.3, а.с. 94-127, 130), колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що до стягнення з відповідача підлягає основний борг в розмірі 4472484,69 грн. При цьому, апеляційний суд виходив з такого.

Так, у відповідача виник обов`язок щодо оплати товару згідно видаткових накладних в наступні строки та у відповідних сумах придатного до використання товару:

- за видатковою накладною № РН-0000521 від 27.03.2018 на суму 13068,00 грн (з урахуванням даних акту вхідного контролю № 430 від 12.04.2018) відповідач мав провести розрахунки до 14.05.2018 ) та на суму 22950,00 грн (з урахуванням даних додатку до акту вхідного контролю № 430 від 19.04.2018) - до 21.05.2018;

- за видатковою накладною № РН-0000560 від 29.03.2018 на суму 100800,00 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю № 434 від 12.04.2018 - до 14.05.2018;

- за видатковою накладною № РН-0000673 від 16.04.2018 на суму 62700,00 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю № 517 від 27 .04.2018 - до 29.05.2018;

- за видатковою накладною № РН- 0000522 від 27.03.2018 на суму 29568,00 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю № 424 від 06.04.2018 - до 07.05.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001350 від 13.07.2018 на суму 103744,26 грн. у відповідача виник обов`язок оплатити товар до 14.07.2018, оскільки товар за даною видатковою накладною поставлявся не в межах договору №14 від 12.03.2018 і на вказаний товар відсутня специфікація та акт вхідного контролю, а отже щодо строку розрахунку за поставлений товар слід керуватись нормами ст. 692 ЦК України.

- за видатковою накладною № РН-0000523 від 27.03.2018 на суму 7800,00 грн. з врахуванням даних акту вхідного контролю № 425 від 10.04.2018 - до 10.05.2018;

- за видатковою накладною № РН-0000565 від 29.03.2018 на суму 88920,00 грн. з врахуванням даних акту вхідного контролю № 433 від 29.03.2018 - до 10.05.2018

- за видатковою накладною № РН-0000820 від 11.05.2018 на суму 323567,35 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №587 від 17.05.2018 - до 18.06.2018;

- за видатковою накладною № РН-0000845 від 17.05.2018 на суму 215711,57 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №631 від 31.05.2018 у відповідача виник обов`язок оплати товар на суму 35951,93 грн. - до 02.07.2018, решта товару згідно АВК визнана непридатним до використання;

- за видатковою накладною № РН-0000676 від 16.04.2018 на суму 84733,20 з урахуванням даних АВК № 504 від 24.04.2018 - до 24.05.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001117 від 19.06.2018 на суму 508315,50 грн. до 19.07.2018, оскільки за вказаною накладною строк проведення розрахунків слід рахувати за умовами визначеним у специфікації № 8 від 05.06.2018, а саме протягом 30 календарних днів по факту поставки продукції на склад покупця, оскільки на товар поставлений згідно вказаної накладної позивачем не складено акту вхідного контролю (АВК). При цьому, суд враховує, що обов`язок по складенню такого акту покладено на відповідача. Відповідачем не заявлено, що товар є неякісним та не надано доказів повернення такого товару позивачу як непридатного;

- за видатковою накладною № РН-0001351 від 13.07.2018 на суму 67775,40 грн. з урахуванням даних АВК №728 від 18.07.2018 - до 17.08.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001472 від 30.07.2018 на суму 101663,10 грн. з урахуванням даних АВК №759 від 17.08.2018 - до 17.09.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001352 від 13.07.2018 на суму 133200,00 грн. з урахуванням даних АВК №727 від 18.07.2018 - до 20.08.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001475 від 30.07.2018 на суму 46800,00 грн. з урахуванням даних АВК №759 від 17.08.2018 - до 17.09.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001572 від 09.08.2018 на суму 15600,00 грн. з урахуванням даних АВК№768 від 17.08.2018 - до 17.09.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001129 від 19.06.2018 на суму 275880,00 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №689 від 02.07.2018 - до 01.07.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001353 від 13.07.2018 на суму 275880,00 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №731 від 18.07.2018 - до 17.08.2018

- за видатковою накладною № РН-0001127 від 19.06.2018 на суму 35690,52 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю № 691 від 02.07.2018 - до 01.08.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001267 від 06.07.2018 на суму 17646,17 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №716 від 17.07.2018 - до 16.08.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001278 від 06.07.2018 на суму 305529,60 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №719 від 04.07.2018 - до 06.08.2018

- за видатковою накладною № РН-0001474 від 30.07.2018 на суму 3022,20 грн. - до 29.08.2018. При цьому, строк проведення розрахунків слід рахувати за умовами визначеним у специфікації № 13 від 02.07.2018, а саме протягом 30 календарних днів по факту поставки продукції на склад покупця, оскільки на товар поставлений згідно вказаної накладної позивачем не складено акту вхідного контролю, а відповідачем не заявлено, що товар є неякісним та не надано доказів повернення такого товару позивачу як непридатного;

- за видатковою накладною № РН-0001505 від 01.08.2018 на суму 1291,78 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №760 від 04.09.2018 - до 04.10.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001565 від 09.08.2018 на суму 9488,04 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №769 від 20.09.2018 - до 22.10.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001978 від 28.09.2018 на суму 322,94 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №811 від 03.10.2018 - до 02.11.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001379 від 17.07.2018 на суму 49822,68 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №736 від 26.07.2018 у відповідача виник обов`язок оплатити поставлений товар в сумі 9964,50 грн. - до 27.08.2018, а решта товару згідно АВК визнана непридатним до використання;

- за видатковою накладною № РН-0001277 від 06.07.2018 на суму 85877,34 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №720 від 11.07.2018 - до 10.08.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001348 від 13.07.2018 на суму85877,34 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №729 від 18.07.2018 - до 17.08.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001548 від 07.08.2018 на суму 71520,00 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №764 від 04.09.2018 - до 04.10.2018;

- за видатковою накладною № РН-0001549 від 07.08.2018 на суму 35760,00 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №764 від 04.09.2018 - до 04.10.2018;

- за видатковою накладною № РН- 0001723 від 23.08.2018 на суму 068000,00 грн. строк проведення розрахунків слід рахувати за умовами визначеним у специфікації №18 від 20.07.2018, а саме в сумі 320400,00 грн. відповідач мав провести розрахунки протягом 20 банківських днів після постачання продукції, тобто до 21.09.2018; в сумі 747600,00 грн. відповідач зобов`язаний був провести розрахунки протягом 60 банківських днів після постачання продукції, тобто до 19.11.2018. На вказану видаткову накладну відповідачем не складено та до матеріалів справи не надано акту вхідного контролю щодо якості товару, відтак строк проведення розрахунків визначається специфікацією № 18 від 20.07.2018. Суд враховує, що відповідачем не заявлено про неякісність товару та не надано доказів повернення такого товару позивачу як непридатного.

- за видатковою накладною № РН-0001925 від 21.09.2018 на суму 466320,00 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю №807 від 26.09.2018 - до 26.10.2018;

- за видатковою накладною № РН-0002010 від 03.10.2018 на суму 26136,00 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю № 816 від 10.10.2018 - до 09.11.2018;

- за видатковою накладною № РН-0002076 від 11.10.2018 на суму 11880,00 грн. з урахуванням даних акту вхідного контролю № 825 від 18.10.2018 - до 19.11.2018.

Щодо заявленої заборгованості за видатковими накладними № РН-0000723 від 20.04.2018 на суму 34581.42 грн. та № РН-0001021 від 08.06.2018 на суму 64132.92 грн., № РН-0000845 від 17.05.2018 на суму 179759,64 грн. та № РН-0001379 від 17.07.2018 на суму 39858,14 грн., що загалом становить 318332,12 грн., то у відповідача не виникло обов`язку щодо оплати поставленого товару у вищевказаних сумах, оскільки за результатами перевірки товар не пройшов вхідного контролю, що підтверджується актами вхідного контролю № 528 від 27.04.2018 та № 665 від 11.06.2018, № 631 від 31.05.2018, № 736 від 26.07.2018 (т.3, а.с. 98, 110, 106, 121), тому у відповідності до умов специфікацій строк проведення розрахунків не настав.

Щодо стягнення заборгованості в сумі 7392,00 грн. за товар, поставлений згідно видаткової накладної № РН-0001242 від 04.07.2018, то суд пешої інстанції прийшов до правильного висновку про безпідставність позовних вимог в цій частині, оскільки позивачем не додано вищезазначеної видаткової накладної, а податкова накладна №41 від 04.07.2018 та експрес - накладна № 3715 від 04.07.2018 про направлення на адресу відповідача товару за видатковою накладною № РН-0001242 від 04.07.2018 (т.1, а.с. 60-61) не є первинними документами, які підтверджують факт здійснення господарської операції в розумінні норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", тобто позивачем належними первинними документами не доведено факту поставки відповідачу товару на суму 7392,00 грн.

Оскільки, як встановлено судами обох інстанцій, існує заборгованість відповідача перед позивачем, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 4 472 484,69 грн обгрунтовані, законні, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, та відповідно правомірно задоволені судом першої інстанції на підставі ст.ст.525, 526, 655, 712 ЦК України. При цьому, в стягненні основного боргу у розмірі 325 724,12 грн суд першої інстанції відмовивив правомірно, оскільки їх нараховано та відповідно пред`явлено до стягнення безпідставно.

Відповідно до п.7.2 договору, у випадку порушення строку проведення остаточного розрахунку з оплати продукції, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період нарахування пені, від суми заборгованості, за кожен день не виконання зобов`язань.

Як вбачається з розрахунку позивача (т.3, а.с. 50-51), останнім пеню обраховано на суму простроченої заборгованості по кожній окремо взятій видатковій накладній, яка в загальному розмірі склала 783 559,79 грн. При цьому, судом встановлено, що даний розрахунок не відповідає умовам укладеного між сторонами договору, оскільки позивачем при обрахунку початкового строку нарахування пені невірно визначено дату, з якої заборгованість є простроченою; позивачем нараховано пеню на заборгованість, строк проведення розрахунку по якій не настав, так як товар не пройшов вхідного контролю; нараховано пеню на заборгованість за видатковою накладною №0001350 від 13.07.2018, по якій товар поставлявся на підставі договору № 1226, який позивачем не надано до суду, та на заборгованість по видатковій накладній № РН-0001242 від 04.07.2018 на суму 7392,00 грн, яка відсутня в матеріалах справи.

Оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем умов договору та зважаючи, що п.7.2 договору передбачена майнова відповідальність, суд першої інстанції визнавши розрахунок пені, наданий позивачем невірним та провівши його самостійно з урахуванням вищевизначеними судом строками настання розрахунків за видатковими накладними в межах позовних вимог, правомірно задоволив пеню в розмірі 685 244,94 грн. При цьому, у стягненні 98314,85 грн. пені суд першої інстанції відмовив правомірно, оскільки їх нараховано та, відповідно, пред`явлено до стягнення безпідставно.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, як з`ясовано судами, прострочення виконання грошового зобов`язання з боку відповідача має місце, апеляційний суд погоджується з місцевим господарським судом, що з врахуванням вищевикладених обставин щодо періоду виникнення заборгованості, до стягнення підлягає лише 69 697,24 грн відсотків річних та 259 561,24 грн. інфляційних нарахувань (в заявленому позивачем розмірі). При цьому, у стягненні 9 311,60 грн відсотків річних суд першої інстанції відмовив правомірно, оскільки їх нараховано та відповідно пред`явлено до стягнення безпідставно.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Житомирької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промелектроніка" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 13 травня 2019 року у справі №906/1097/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №906/1097/18 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "06" вересня 2019 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.