номер провадження справи 12/17/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.08.2019 Справа № 908/1334/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКСІФРУТ» про забезпечення позову у справі № 908/1334/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІФРУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, буд. 5)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімната 207)

про стягнення 2 572 160,00 грн.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКСІФРУТ" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 1 від 29.05.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" про стягнення грошових коштів в розмірі 2 572 160,00 грн., що складається з основного боргу в сумі 252 9563,80 грн., трьох відсотків річних в сумі 12 933,49 грн. та інфляційних витрат в сумі 29 662,70 грн. за договором поставки № 01-10/2018 від 01.10.2018.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2019 позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 19.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 12/17/19, визначено здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

28.08.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява вих. № 1 від 21.08.2019 про забезпечення позову в порядку приписів ст. 136-141 ГПК України, в якій останній просить накласти арешт на майно та кошти відповідача.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.08.2019 наведену вище заяву про забезпечення позову у справі № 908/1334/19 передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що станом на 31.05.2019 року між Позивачем та Відповідачем и було складено, підписано (та проставлено печатки сторін) акт звіряння взаєморозрахунків за травень 2019 року, яким Відповідач підтвердив існування перед Позивачем заборгованості у розмірі 2 529 563,85 грн. та взаємозалік зустрічних однорідних вимог у сумі 2 837,20 грн. Однак з травня 2019 року жодних оплат від Відповідача так і не надійшло, а поведінка Відповідача спрямована на затягування судового розгляду та уникнення сплати заборгованості. Про це свідчить його систематична неявка у судові засідання, клопотання про відкладення, судового розгляду, заперечення проти очевидних фактів - поставки Відповідачу товарів Позивачем тощо. При цьому зазначає, що протягом судового розгляду у даній справі паралельно у Відповідача триває понад 100 судових справ, зокрема щодо стягнення заборгованості та щодня з 19.08.2019 року відкриваються виконавчі провадження.

Разом з тим зазначає, що Відповідач почав зменшувати обсяг своїх активів про щорр свідчиь не тільки закриття магазинів мережі «Фрешмаркет «Брусничка» а й вихід Відповідача 20.08.2019 року зі складу засновників ТОВ «Азоврітейл». Відтак важає, що вказані обставини свідчать про перспективу істотного ускладнення або навіть унеможливлєння виконання рішення суду, неефективний захист та не можливість поновити порушені права та інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до приписів ч. 1, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із приписами ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із подальшими змінами) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до абзаців 2, 3, 4 пункту 3 вказаної вище постанови Пленуму достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов`язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Заявник (позивач) має довести наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходів до забезпечення позову. Такі докази повинні міститься в позовних матеріалах або в заяві про забезпечення позову, тому питання про вжиття заходів до забезпечення позову вирішується виходячи з тих документів, які додані позивачем до позову або до заяви про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 74 ГПК України позивач зобов`язаний надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Однак, позивачем не підтверджена будь-якими доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Разом з тим, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

Так, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів а не витребування майна. Однак, просить вжити заходи забезпечення арешту на майно, не вказуючи при цьому ані ознак, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого, ані його вартості. Також просить вжити заходи щодо накладення арешту на грошові кошти не надаючи переліку розрахункових рахунків у банківських установах, відкритих відповідачем, а також щодо накладення Відтак, суд не вбачає співмірності та адекватності заявлених заходів з предметом позову та негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "МАКСІФРУТ" з іноземними інвестиціями про забезпечення позову з огляду на її необґрунтованість.

Керуючись ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКСІФРУТ" про забезпечення позову у справі № 908/1334/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 30.08.2019 та відповідно до ч. 8 ст. 140, ст. 235, п. 3 ч. 1 ст. 255, ст. 256 та пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.Г. Смірнов